Справа № 352/569/18
Провадження № 11-кп/4808/177/21
Категорія ст.197 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) обвинуваченого ОСОБА_10 , на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо нього, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2021 року продовжено строк тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 38420 грн, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.3ст.186 КК, до 09 травня 2021 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що підстави та ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК, на підставі яких обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого на даний час не відпали, більш м`які запобіжні заходи будуть не дієвими, тому вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , до 09 травня 2021року включно .

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, обвинувачений ОСОБА_8 , подав АС, в якій зазначає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою щодо нього ухвалена із значними порушеннями вимог кримінального процесуального права та вказує на відсутність необхідності у застосуванні найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просить ухвалу ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2021 року скасувати та постановити нову, якою змінити міру запобіжного заходу для нього.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,, які підтримали АС, просять ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги; пояснення прокурора, який вважає АС необгрунтваними, просить залишити їх без задволення, а ухвалу суду без зміни; перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів вважає, що вона не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Колегія суддів виходить з того, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії судового розгляду кримінального провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра» втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Однак, цей критерій може бути застосований тільки під час ухвалення остаточного судового рішення, яким буде розглянуто по суті та вирішено питання про визнання особи винною у вчинені злочину та призначення їй покарання.

Намагання надати оцінку доказам, які були досліджені в результаті судового розгляду кримінального провадження до ухвалення остаточного судового рішення, може бути визнано сторонами як ознака упередженості суду та визнана правовою підставою для відводу складу суду

Відповідно до матеріалів контрольного провадження, на розгляді у Івано-Франківському міському суді перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.184, ч.3 ст.186 КК.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26 вересня 2019 року ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 38420 грн, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Колегія суддів підтверджує, обґрунтованими доводи клопотання прокурора про наявність ризиків, які встановлені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК та необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 на час звернення з відповідним клопотанням до суду.

Колегія судддів враховує, що ризики щодо можливого переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитані, та вчинення іншого кримінального правопорушення продовжують існувати. Крім того, обвинувуачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корсиливих злочинів.

Крім того, належних і достатніх доказів того, що стан здоров`я ОСОБА_8 , унеможливлює тримання його під вартою апеляційному суду не подано

Колегія суддів вважає, що інші альтернативні запобіжні заходи, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, які передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, не зможуть забезпечити необхідну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Колегія суддів визнає, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційний суд приймає до уваги, що рішення місцевого суду щодо розгляду питання про законність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, кримінальне провадження щодо якого розглядається по суті судом першої інстанції, не повинно виглядати як втручання у порядок розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та створювати перешкоди суду в організації ефективного судового розгляду у розумні строки.

Суд апеляційної інстанції повинен ретельно перевіряти чи зміна судового рішення та обрання більш м`якого запобіжного заходу, який виявиться таким, що не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого може призвести до істотних негативних наслідків, які не дозволять суду першої інстанції розглянути кримінальне провадження у розумні строки.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_11 не підлягає до задоволення.

З урахуванням наведеного та керуючись, ст.ст. 376, 404, 405,407,418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо нього без зміни.

Ухвала оскраженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5