Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4294/21
Провадження № 1-в/644/309/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, -

УСТАНОВИВ:
17.05.2021 року до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова надійшло відповідне клопотання засудженого. За клопотанням засуджений просить на підставі ч.5 ст.72 КК України, інших правових законів, відповідно до міжнародного законодавства, враховуючи положення постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, перерахувати строк попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Представник ХВК №43 в судове засідання не з`явився, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви, суду було надано для огляду особову справу засудженого.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначав, що вважає. що зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення з 04.01.2019 року по 16.01.2020 року.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки засуджений відбуває покарання за двома вироками Ленінського районного суду м.Харкова від 04.01.2019 року та вироком Ленінського районного суду від 16.01.2020 року, злочини, за які він засуджений за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 04.01.2019 року, вчинені ним 01.04.2017 року, 25.04.2017 року, тобто до 20.06.2017 року, тому до нього підлягає застосуванню норма ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, та зарахуванню період з 04.01.2019 року, з моменту його взяття під варту за вироком суду, по 05.02.2019 року, день набрання законної сили вироком. Окрім того, як вбачається з ухвали Харківського апеляційного суду від 13.04.2021 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду від 16.01.2020 року, він просив зарахувати йому у строк покарання строк тримання під вартою відповідно до вимог ст.72 КК України, але йому було відмовлено, оскільки він засуджений за цим вироком за епізодами, що мали місце починаючи з 06.07.2018 року, тобто після 20 червня 2017 року, та він не перебував під попереднім ув`язненням в рамках даного провадження, а тому до нього не підлягає застосуванню норма ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII. Ухвала апеляційної інстанції не оскражувалась в касаційному порядку.

Суд, вислухавши доводи прокурора, засудженого, дослідивши матеріали особової справи, приходить до висновку про наявність підстав для часткового клопотання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537, п.2 ч. 1 ст. 539 КПК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вирішення питань пов`язаних зі звільненням від покарання і пом`якшенням покарання стосовно особи, що відбуває покарання, у відповідність з новим законом, який пом`якшує покарання або звільняє від покарання, вирішується судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 засуджений вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 04.01.2019 року за ч.3 ст.185 КК України, за епізодами від 01.04.2017 року, 14.04.2017 року, 25.07.2017 року, 25.08.2017 року, 29.08.2017 року, до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, до набрання вироком законної сили, було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взятий під варту в залі суду негайно після проголошення вироку. Вирок набрав законної сили 05.02.2019 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 01.02.2019 року ОСОБА_4 був тимчасово залишений в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до розгляду кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України. Також ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 був тимчасово залишений в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом кримінального провадження за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 16.01.2020 року ОСОБА_4 був засуджений за за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, за епізодами від 06.07.2018 року, 31.12.2018 року, до позбавлення волі на строк 4 роки позбавлення волі. Строк відбуття покарання обрахований з 16.01.2020 року, в строк покарання зараховано строк відбутого покарання з 04.01.2019 року по 15.01.2020 року.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.04.2021 року було залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4 , вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 16.01.2020 року залишений без змін. При цьому, в ухвалі зазначено, що вимоги обвинуваченого щодо застосування до нього положення ч.5 ст.72 КК України не грунтуються на законі, оскільки ним вчинено злочини після 20.06.2017 року та запобіжний захід в даному провадженні до нього не застосовувався. В касаційному порядку вирок суду та ухвала апеляційної інстанції не оскаржувались.
Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тобто, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 цього закону закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі можливо лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Тобто, в даному випадку, ОСОБА_4 засуджений та відбуває покарання, в тому числі, за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 04.01.2019 року за ч.3 ст.185 КК України, за епізодами від 01.04.2017 року, 14.04.2017 року. В рамках даного провадження йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після проголошення вироку та вирок набрав законної сили 05.02.2019 року. Тому, до нього підлягає застосуванню норма ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII лише за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 04.01.2019 року за період з 04.01.2019 року по 05.02.2019 року включно. Інші періоди зарахуванню не пдлягають, оскільки це питання було предметом розгляду в апеляційній інстанції в рамках апеляційної скарги на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 16.01.2020 року та в задоволенні апеляційної скарги в цій частині було відмовлено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5, ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження смт.Солоніцівка, Дергачівського району, Харківської області, громадянину України, що відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 16.01.2020 року, у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 04.01.2019 року по 05.02.2019 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк та в тому ж порядку з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1