Справа № 354/1210/20
Провадження № 1-кп/354/29/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 28 квітня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.03.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів, звільнений 26.01.2018 року та вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 року за ч.3 ст.186 КК України з призначенням покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднане із проникненням у житло.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, останній раз вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.03.2015 року за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 днів, після відбуття покарання, на шлях виправлення та перевиховання не став та в період незнятої та непогашеної судимості вчинив новий корисливий злочин.

Так, 19.08.2018 року обвинувачений ОСОБА_3 з метою вчинення крадіжки чужого майна, із місця свого проживання, що в м. Надвірна приїхав в с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області та прийшовши на вулицю Новоселів, вирішив проникнути до житлового будинку, що належить ОСОБА_5 та вчинити крадіжку грошей, які в ньому знаходились. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 19.08.2018 року приблизно об 11 год. 00 хв., умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, шляхом пошкодження склопакету вікна будинку, проник у приміщення вказаного житлового будинку звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 35000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У результаті вказаних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальна шкоду на загальну суму 35000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 25.04.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 повторно, з метою вчинення крадіжки чужого майна із місця свого проживання, що в АДРЕСА_2 , вирішив проникнути в новобудову, що належить ОСОБА_6 та вчинити звідти крадіжку речей, які там знаходились.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, шляхом пошкодження фанерної плити між цокольним та першим поверхом, проник в приміщення вказаної новобудови, звідки таємно вчинив крадіжку перфоратора марки «Беларусмаш БПЗ-2100» вартістю 1172,4 гривень; шуруповерта марки «Фіолент ДША 1220» вартістю 2600,69 гривень; 1 рулону паробар`єру «Strotex PI 110» вартістю 760 гривень; 3 рулонів паробар`єру «Strotex АС» вартістю 767 гривень кожний, загальною вартістю 2301 гривня; 1 рулону паробар`єру «Techonik» вартістю 767 гривень; 1 рулону гідробар`єру «Dachowa» вартістю 943 гривні; 12 пачок саморізів по дереву жовтого кольору з різьбою зірочки Т-20 марки «Wkret-Met Klimas 5x70мм.» вартістю 600 гривень кожна, загальною вартістю 7200 гривень; 5 пачок саморізів чорних по дереву 25мм, в кожній з яких по 1000 штук вартістю 94 гривень кожна, загальною вартістю 470 гривень; 5 пачок саморізів 35мм., в кожній з яких по 1000 штук вартістю 130 гривень кожна, загальною вартістю 650 гривень; 2 пачки саморізів 55мм., в кожній з яких по 400 штук марки «Red Mark» вартістю 96 гривень кожна, загальною вартістю 192 гривні; 2 піни монтажних професійних під пістолет марки «Tytan» вартістю 144,53 гривень, загальною вартістю 289,06 гривень; 2 піни монтажних марки «Fisher» пожежостійка В-1, вартістю 126,43 гривень кожна, загальною вартістю 252,86 гривень; герметик марки «Ceresit S-5 28» вартістю 118,49 гривень; 3 рулони електричного проводу одножильного мідного типу ВП-3, 1,5 мм. загальною довжиною 75 метрів, вартість 1 метра 12,20 гривень, загальною вартістю 915 гривень; 2 частини електричного проводу 6 мм по 12 метрів, вартість 1 м становить 35,77 гривень, загальною вартістю 858,48 гривень; скотч марки «Frida» вартістю 195,60 гривень; 2 сумки господарські вартістю 50 гривень кожна, загальною вартістю 100 гривень; дорожню сумку з колісцями та ручкою вартістю 1000 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У результаті вказаних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 20785,58 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті та суду пояснив, що 19.08.2018 року маючи намір вчинити крадіжку чужого майна із місця свого проживання приїхав у АДРЕСА_2 , помітив житловий будинок ОСОБА_5 . Він постукав у двері даного будинку, йому не відчинили, тоді він пошкодив склопакет вікна та проник у приміщення будинку, звідки викрав з шафи, що знаходилась у кімнаті, грошові кошти у сумі близько 35000 грн. Із викраденим майном повернувся за місцем свого проживання та в подальшому використав дані кошти на власні потреби. Аналогічно, з метою вчинення крадіжки 25.04.2020 року приїхав в АДРЕСА_2 помітив приміщення новобудови, в якій були встановлені вікна та двері. Шляхом пошкодження фанерної плити між цокольним та першим поверхом, він проник у приміщення даної новобудови звідки викрав перелічене в обвинувальному акті майно. Будівельні матеріали та інструменти він поскладав у сумки, які також знайшов у даному приміщенні, переніс їх на вулицю та заховав у кущах, а в подальшому на попутному автомобілі перевіз у смт. Ворохта Надвірнянського району Івано-Франківської області, де реалізував невідомому йому таксисту за кошти у сумі близько 4000 грн., які витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати. Цивільні позови потерпілих визнає у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій вказала, що просить справу розглядати у її відсутності. Заявлений цивільний позов підтримує та просить задовольнити. Міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 просить обрати у відповідності до вимог закону.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні 19.03.2021 року пояснив, що він проводив ремонтні роботи у приміщенні новобудови, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Напередодні крадіжки, в п`ятницю ввечері він поїхав додому, а в понеділок 25.04.2020 року повернувся та виявив, що з даного приміщення було вчинено крадіжку будівельних матеріалів та інструментів та викликав працівників поліції. Вказав, що обвинувачений проник у приміщення новобудови через отвір між цокольним та першим поверхами, який був закритий фанерною плитою. Зазначив, що на даний час завдана матеріальна шкода йому не відшкодована, а тому заявлений ним цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить стягнути з обвинуваченого на його користь 20785,58 грн. завданої шкоди.

У судове засідання, призначене на 22.04.2021 року потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що просить обрати обвинуваченому міру покарання у відповідності до вимог закону.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникнення у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, неодружений, не працює, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, які обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно з обвинувальним актом обтяжуючою обставиною визнано рецидив злочину.

Водночас, на думку суду, стороною обвинувачення безпідставно віднесено до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 рецидив злочину.

За приписами ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Відповідно до абзацу 2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 року, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Згідно зі ст.32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Поняття рецидиву наводиться кримінальним законом у ст.34 КК України й визначається як вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Обвинувачений вчинив новий злочин, будучи раніше засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.03.2015 року за ч.3 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення вчинення злочину обвинуваченим повторно враховано при кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, стороною обвинувачення враховано, як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченому - рецидив злочинів, всупереч вимогам закону.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_3 посилання на вказану обставину, яка обтяжує покарання.

Із врахуванням викладеного, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, думку потерпілих, які просили покарати обвинуваченого згідно вимог закону, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 року засуджений за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальні правопорушення, за вчинення яких ОСОБА_3 притягується до відповідальності у даному кримінальному провадженні, були вчинені 19.08.2018 року та 25.04.2020 року, тобто до ухвалення вироку Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 року, а тому остаточне покарання підлягає призначенню з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання за вчинення кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.10.2020 року, у виді позбавлення волі, зарахувавши у строк остаточно призначеного покарання, покарання частково відбуте за попереднім вироком, відповідно до положень ст.72 КК України.

Потерпілими у даному кримінальному провадженні заявлено цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 в їх користь завданої майнової шкоди, а саме: потерпілою ОСОБА_5 на суму 35000,00 грн., потерпілим ОСОБА_6 на суму 20785,58 грн.

Статтею ст.127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною першою ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із вимогами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Беручи до уваги те, що в результаті неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілим завдано майнової шкоди і вказані збитки ним у добровільному порядку не відшкодовано, суд приходить до висновку, що цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають до задоволення у повному обсязі.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати які, у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання до набрання цим вироком законної сили немає, оскільки обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, що призначене за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2020 року остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4(чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати у строк призначеного судом остаточного покарання, частково відбуте ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 жовтня 2020 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 35000(тридцять п`ять тисяч) гривень завданої матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 20785(двадцять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 58 коп. завданої матеріальної шкоди.

Речові докази у кримінальному провадженні: спецпакет №5273110, в якому знаходиться слід взуття, який перекопійовано на дактилоплівку чорного кольору та спецпакет №5387820, в якому знаходиться слід низу підошви взуття, передані на зберігання відповідальній особі за зберігання речових доказів Яремчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати: за проведення судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/109/8/3-249ТР/20 від 02.06.2020 року у сумі 1307,60 грн.; судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/109/8/3-248ТР/20 від 28.05.2020 року у сумі 1307,60 грн.; дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/109/8/5-717Д/20 від 19.10.2020 року у сумі 980,70 грн.; товарознавчої експертизи №2356/2376-2390/20-28 від 23.10.2020 року у сумі 5883,84 грн., а всього на загальну суму 9479,74 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1