У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця, м. Ужгород, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого на посаді начальника Комунальної установи «Закарпатський обласний центр цивільного захисту, матеріальних резервів та централізованого оповіщення» Закарпатської обласної ради, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні за № 0000248, відомості про яке 22.09.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом СУ ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000248 від 22.09.2020, за підозрою ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191.

З внесеного клопотання слідує, що ОСОБА_4 02.03.2020, відповідно до наказу «Про вступ на посаду начальника Комунальної установи «Закарпатський обласний центр цивільного захисту, матеріальних резервів та централізованого оповіщення» Закарпатської обласної ради» № 01.1-02/01 (далі КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР), приступив до виконання обов`язків начальника даної комунальної установи на умовах контракту з 02.03.2020 по 01.03.2023, із посадовим окладом згідно штатного розпису (в подальшому начальник комунальної установи).

Відповідно до статуту КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР начальник установи у своїй діяльності керується розділом VII «Управління установою», а саме п. 7.6, підпунктом 7.6.1, згідно якого останній самостійно вирішує питання діяльності Установи, окрім тих, які належать до повноважень Власника, Уповноваженого органу управління майном та Галузевого органу управління; пп. 7.6.3 - здійснює керівництво Установою відповідно до статуту, чинного законодавства України та інших нормативно-правових актів, що визначають діяльність закладів, установ та організацій; пп. 7.6.4 - видає накази та доручення, які є обов`язковими до виконання всіма працівниками Установи; пп. 7.6.6 - приймає на роботу працівників та звільняє з роботи працівників Установи; пп. 7.6.7 - організовує фінансово-господарську діяльність Установи; пп. 7.6.14 - укладає договори, видає доручення та довіреності, відкриває та закриває рахунки Установи у банківських установах, відділеннях Державного казначейства України; пп. 7.6.19 - здійснює контроль за якістю роботи працівників Установи; пп. 7.6.20 - користується правом самостійно розпоряджатися коштами Установи щодо нарахування заробітної плати працівниками Установи, здійснення інших витрат, передбачених статутом, для забезпечення діяльності Установи, відповідно до цього статуту та в межах затверджених кошторисних призначень, якщо інше не передбачено рішеннями Власника та розпорядчими документами галузевого органу управління.

Також, ОСОБА_4 , як керівник КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР, відповідно до п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996 від 16.07.1999 (далі Закон № 996), є відповідальною особою за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, на яку, згідно п. 6 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону № 996 покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, а також покладено відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР, у зв`язку із виконанням вищенаведених організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, являється службовою особою.

Згідно пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Прикінцеві положення» Податкового Кодексу України, прийнятого Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 30.4 статті 30 податкового Кодексу України платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України № 224 від 20.03.2020 затверджено Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

До зазначеного Переліку станом на день набранням чинності вказаною постановою Кабінету Міністрів України, а саме 21.03.2020, входили наступні медичні засоби, зокрема маски медичні (код згідно з УКТЗЕД ), костюми біологічного захисту/комбінезони (код згідно з УКТЗЕД , , ), рукавички оглядові (код згідно з УКТЗЕД , 4015), захисні окуляри (код згідно з УКТЗЕД ). ОСОБА_4 , відповідно до рішення експертної робочої групи із підготовки пропозицій щодо переліку та обсягів закупівель для проведення першочергових (невідкладних) заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби COVID-19 на території Закарпатської області від 03.04.2020, утвореної наказом начальника управління з питань оборонної роботи, цивільного захисту та взаємодії з правоохоронними органами Закарпатської обласної державної адміністрації № 8 від 01.04.2020, був уповноважений здійснити закупівлю необхідних товарів (засобів індивідуального захисту; медикаментів, виробів медичного призначення та деззасобів) відповідно до затвердженого переліку, обсягів та у визначений діючим законодавством України спосіб. Однак, останній на виконання вказаного рішення, в порушення вимог діючого законодавства України щодо оподаткування операцій з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України, в період з 03.04.2020 по 07.04.2020, будучи начальником КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР, являючись службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинив умисний злочин проти власності, який у відповідності до примітки ст. 45 КК України віднесений до корупційних, шляхом розтрати коштів комунальної установи за наступних обставин.

Так, 03.04.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР за адресою: вул. Гойди, 8, м. Ужгород, у не встановлений досудовим розслідуванням час, будучи начальником вказаної установи, достовірно знаючи, що згідно пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Прикінцеві положення» Податкового Кодексу України, прийнятого Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України, звільняються від оподаткування податком на додану вартість, зловживаючи своїм службовим становищем, уклав договір постачання № 01.2-15/04 з постачальником товариством з обмеженою відповідальністю «Мед Лайн Груп», , юридична адреса: м. Ужгород, вул. Капушанська, 25/27, в особі директора ОСОБА_7 , на постачання масок медичних (код згідно з УКТЗЕД ) на загальну суму 799 200,00 грн. з ПДВ.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.04.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР за адресою: вул. Гойди, 8, м. Ужгород, у не встановлений досудовим розслідуванням час, будучи начальником вказаної установи, достовірно знаючи, що згідно пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Прикінцеві положення» Податкового Кодексу України, прийнятого Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України, звільняються від оподаткування податком на додану вартість, зловживаючи своїм службовим становищем, уклав договори постачання № 01.2-15/06 від 07.04.2020 на постачання костюмів біологічного захисту/комбінезонів (код згідно з УКТЗЕД , , ) на загальну суму 3 000 000,00 грн. з ПДВ; № 01.2-15/07 від 07.04.2020 на постачання рукавичок оглядових (код згідно з УКТЗЕД , 4015) на загальну суму 260 000,00 грн. з ПДВ; № 01.2-15/08 від 07.04.2020 на постачання захисних окулярів (код згідно з УКТЗЕД ) на загальну суму 640 000,00 грн. з ПДВ, із постачальником товариством з обмеженою відповідальністю «Мед Лайн Груп», , юридична адреса: м. Ужгород, вул. Капушанська, 25/27, в особі директора ОСОБА_7 .

Відповідно до умов даних договорів постачальник зобов`язувався передати у власність покупця товари медичного призначення, а покупець прийняти і оплатити товар за узгодженою ціною, яка вказана у специфікації (додаток № 1 до договорів) і є їх невід`ємною частиною.

Вказані договори ОСОБА_4 скріпив своїм підписом та печаткою установи.

Укладення згаданих договорів постачання стало правовою підставою для виставлення товариством з обмеженою відповідальністю «Мед Лайн Груп», , юридична адреса: м. Ужгород, вул. Капушанська, 25/27, в період з квітня по травень 2020 рахунків про оплату на загальну суму 3 265 120 грн., в тому числі ПДВ на суму 436 946,81 грн., які КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР сплачені в повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів через Державну казначейську службу в м. Києві з рахунку НОМЕР_1 (МФО 820172) на розрахунковий рахунок ТОВ «Мед Лайн Груп» НОМЕР_2 (українська гривня), який відкритий в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 312378).

Таким чином, внаслідок укладання договорів постачання № 01.2-15/04 від 03.04.2020 на придбання медичних масок КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР безпідставно сплачено 52284,12 грн. ПДВ, № 01.2-15/6 від 07.04.2020 на придбання костюмів біологічного захисту/комбінезонів - 366 666,67 грн. ПДВ, № 01.2-15/07 від 07.04.2020 на придбання рукавичок оглядових - 17009,35 грн. ПДВ, № 01.2-15/08 від 07.04.2020 на придбання захисних окулярів - 986,67 грн. ПДВ, чим КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР спричинено майнову шкоду на загальну суму 436 946,81 грн.

Слідчий вказує, що вищевказаними умисними діями ОСОБА_4 , шляхом зловживання своїм службовим становищем, розтратив кошти КУ «ЗОЦ ЦЗ» ЗОР на загальну суму 436 946,81 грн., що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром.

30.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України

Зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, повністю підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, висновком аналітичного дослідження № 29/07-16-16-00-13/31519691 від 14.09.2020, висновком експерта №14/102 від 09.12.2020, та іншими матеріалами в їх сукупності.

Клопотання мотивоване тим. що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

На підставі наведеного просить суд застосувати щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просила у задоволенні клопотання відмовити та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Зазначала, що ні матеріали кримінального провадження, ні клопотання не містить жодного доказу, що може свідчити про корисливий мотив ОСОБА_4 при підписанні договорів, де вказана вартість товарів з ПДВ. Цей факт виключає наявність злочину за ст. 191 КК України. У зв`язку з наведеним ваажає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за не доведене вчинення злочину неадекватна міра запобіжного заходу, від якої може постраждати підприємство і 25 співробітників, які за відсутності керівника не отримують заробітну плату. Вказала, що ризики на які вказав прокурор є недоведеними.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: висновком аналітичного дослідження № 29/07-16-16-00-13/31519691 від 14.09.2020, висновком експерта №14/102 від 09.12.2020, повідомленням про підозру від 30 березня 2021 року, та іншими матеріалами.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважаючи наявними ризики переховування від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, слідчий виходить виключно із тяжкості покарань, що загрожують ОСОБА_4 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Разом з тим, одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, раніше не судимий, працює на посаді начальника Комунальної установи «Закарпатський обласний центр цивільного захисту, матеріальних резервів та централізованого оповіщення.

Крім того, слідчим не надано доказів, що підозрюваний переховувався від органів досудового слідства.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання суворої міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що на думку слідчого судді забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця, м. Ужгород, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого на посаді начальника Комунальної установи «Закарпатський обласний центр цивільного захисту, матеріальних резервів та централізованого оповіщення» Закарпатської обласної ради, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Визначити строк застосування обов`язків до 11.06.2021.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1