Провадження 1-кс/193/99/21
У Х В А Л А
іменем України
30 червня 2021 року смт. Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_1 , заявника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Софіївського районного суду ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В
У провадженні слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 з 24 червеня 2021 року на стадії відкриття провадження перебуває скарга ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення (справа № 193/668/21, провадж. № 1-кс/193/99/21).
30 червня 2021 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду вищевказаної скарги.
В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_2 вказала на те, що у 2013 році вона зверталася до Софіївського районного суду з цивільним позовом про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, у процесі розгляду якого дана суддя всіляко перешкоджала їй, як позивачці, у захисті своїх порушених прав та інтересів, не розглядала її клопотання про витребування доказів, з різних причин відкладала судові засідання, чим в значній мірі були порушені процесуальні строки розгляду даної справи. 27.08.2014 апеляційною інстанцією було скасовано рішення першої інстанції та направлено цивільну справу на новий розгляд. 04.11.2014 рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

В подальшому, за ознаками безпідставної невиплати заробітної плати та умисного невиконання вищевказаних рішень суду про стягнення заробітної плати порушено кримінальне провадження №0000006, в ході розслідування якого ОСОБА_2 , як потерпіла у справі, неодноразово зверталась до суду з різними скаргами та клопотаннями, заявленими у рамках кримінального провадження, однак слідчим суддею ОСОБА_3 було вчинено всілякі дії щодо перешкоджання ОСОБА_2 для отримання чесного та неупередженого рішення, а саме затягування розгляду справи, відмови у задоволенні клопотань, порушені процесуальні строки розгляду справи, тощо.

Дані обставини дають заявнику сумнів в неупередженості слідчого судді, тому вона просила задовольнити відвід.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2021 року, заявлений відвід судді передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_5 .
Заявниця ОСОБА_2 , посилаючись на вищевказані обставини, у судовому засіданні вимоги заявленого відводу слідчому судді ОСОБА_3 підтримала та просила задовольнити.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, особа, якій заявлено відвід, - слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, письмових пояснень або інших заяв не надала.
Участь осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід не є обов`язковою за змістом ч. 3 ст. 81 КПК України.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши позицію заявника, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Крім того, щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Що стосується доводів заявника щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_3 , суддя зазначає наступне.
Чинний кримінальний процесуальний закон України передбачає можливість відводу слідчого судді від розгляду справи за наявності обставин, які виключають його участь у кримінальному провадженні.
Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
В той же час у заяві ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 не наведено даних на підтвердження жодної з обставин, передбачених п.п.1,2,3,5 частини першої та частиною другою вказаної статті.
Вичерпного переліку обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, процесуальний закон не містить. Отже особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.
Щодо обставин для відводу слідчого судді, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які передбачають можливість відводу слідчого судді за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, то і вони у даному випадку не доведені, оскільки заява ОСОБА_2 про відвід слідчого судді ОСОБА_3 не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про її упередженість під час розгляду скарги на бездіяльність прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури (справа № 193/668/21, провадж. № 1-кс/193/99/21).
Так зокрема, ОСОБА_2 обґрунтовує свою заяву про відвід виключно незгодою з прийнятими суддею ОСОБА_3 кількома судовими рішеннями під час розв`язання трудового спору за її позовами, а також з відмовою слідчою суддею ОСОБА_3 у задоволенні певних клопотань ОСОБА_2 поданих нею в рамках кримінального провадження №0000006 та затягування, на її переконання, строку розгляду таких заяв та клопотань.
Однак незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути визнана підставою для відводу судді від участі у розгляді скарги лопотання, оскільки жодним чином не свідчить про упередженість судді.
Суддя, який розглядає заяву про відвід, не здійснює перевірки та оцінку рішень, які приймаються слідчим суддею, якому заявлено відвід.
При цьому законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.
Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Те, що заявниця внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в об`єктивному розгляді справи та прийнятті законного та обґрунтованого процесуального рішення, не свідчить про суб`єктивну думку слідчого судді ОСОБА_6 та її упередженість, і, як наслідок, не тягне за собою усунення слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду скарги на бездіяльність прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури, яке полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення (справа № 193/668/21, провадж. № 1-кс/193/99/21).
Таким чином в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у об`єктивності, безсторонності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 та які, у свою чергу, унеможливлювали б постановляння нею об`єктивного судового рішення з дотриманням загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, а відтак заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу, суд дійшов висновку, що доводи заявниці є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись статтями 75, 81, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5