Справа № 306/84/21
Провадження № 1-кс/306/128/21
У Х В А Л А

22 квітня 2021 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Свалявського районного суду Закарпатської області заяву про відвід слідчому судді Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 перебуває скарга представника заявника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування постанови начальника сектору дізнання Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_6 від 20.11.2020 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000657 від 27.10.2016 року.

16.04.2021 року від заявника ОСОБА_4 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_3 з тих підстав, що він недовіряє йому та всім суддям Свалявського районного суду, оскільки судді розглядали інші справи за його участю, у яких, за його твердженнями, постановляли несправедливі рішення не на його користь. Разом з цим, зауважує, що суддя Свалявського районного суду ОСОБА_3 постановив ухвалу від 07.06.2011 року, якою за твердженням заявника «підтримав наглість і беззаконня свої колеги». Крім того, зауважує, що є і інші «незаконні ухвали», постановлені під головуванням цього ж судді, які скасовано апеляційним судом, копію яких додає. У даному провадженні вважає, що суддя ОСОБА_3 та інші судді Свалявського районного суду не можуть брати участі, оскільки, в нього є обґрунтовані сумніви в їх безсторонності та неупередженості. На підставі вищевикладеного, в даному провадженні заявив відвід слідчому судді ОСОБА_3 та усім суддям Свалявського районного суду.

Суддя, якому заявлено відвід, в судове засідання не з`явився, правом надати пояснення з приводу відводу не скористався.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими судом про день час та місце судового засідання, заяв про відкладення від них не надходило, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід слідчому судді.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши заяву про відвід, дослідивши надані матеріали до заяви, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Зважаючи на обґрунтування заяви про відвід, ту обставину, що заявник має недовіру до суду в цілому, зважаючи на багаторічну «судову тяганину», як він стверджує, участь заявника у якості сторони у інших судових провадженнях, де рішення прийняті не на його користь, заяву про відвід слідчому судді слід задовольнити.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (ратифікована Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на основні засади і практику Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду, відповідно до п. 1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання і поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивної неупередженості, Європейський суд з прав людини у справі «Фей проти Австрії» вказав, що така полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: ніхто не може бути суддею у власній справі. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Крім того, суд враховує і практику Європейського суду з прав людини, зокрема, що Європейський суд з прав людини визнав неприйнятною скаргу російського ЛГБТ-активіста через його образливі висловлювання на адресу суддів. Відповідне рішення у справі "Жданов та інші проти Росії" було ухвалено 16 липня 2019 року. «Суд визнав неприйнятною скаргу ОСОБА_7 через зловживання правом на подачу скарги: скаржник публікував у соцмережах образливі та загрозливі заяви про суд та його суддів. ЄСПЛ вважає, що такі вислови щодо Суду в цілому - явно виходять за межі нормальної, цивільної та легітимної критики. Суд дійшов висновку, що заявник виявив неповагу до самого інституту, до якого він звернувся для захисту своїх прав. Дійсно, неприпустимо вимагати захисту від суду, до якого заявник втратив довіру. Його поведінка є "прикрим проявом безвідповідальності та недобросовісного ставлення до Суду", що є образою Суду і тому суперечить меті права на індивідуальну заяву, передбаченого ст. 34 і 35 Конвенції.

Згідно пункту 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенке проти України», «Фельхман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи, що заявник виражає негативне ставлення до усіх суддів суду, висловлюється негативно про суд та суддів, в тому числі, зокрема і про суддю ОСОБА_3 , та виникнення у сторони у справі об`єктивних сумнівів щодо можливості збереження повної неупередженості та безсторонності суддею під час розгляду справи за його зверненням, то за таких обставин неможливо зберегти повну довіру до процесу розгляду справи та до рішення суду, яким би воно не було, та на чию б користь воно не було ухвалено, тому це відноситься до інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України як підставу для відводу судді. Тобто, в даному випадку сам заявник виявляє неповагу до суду, до якого звернувся за захистом прав, тому неприпустимо вимагати захисту від суду, до якого заявник втратив довіру.

При цьому, враховуючи специфіку обставин, що можуть зумовити виникнення сумнівів у безсторонності та неупередженості судді, суд доходить висновку про неможливість в даному випадку збереження ознаки безсторонності та неупередженості суду, таким чином, з метою уникнення будь-яких можливих сумнівів щодо об`єктивності розгляду справи та ухвалення кінцевого рішення, як у сторони у справі, так і будь-якої іншої сторонньої особи, вважаю за доцільне задовольнити заяву про відвід судді.

Враховуючи вище зазначене, та те що у скаржника існують сумніви в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді його скарги, то за даних обставин доходжу висновку, що заяву про відвід необхідно задовольнити.

Вимоги щодо відводу усіх суддів Свалявського районного суду Закарпатської області в межах даного провадження розглянути неможливо, оскільки такого способу заявлення та розгляду заяви про відвід усім суддям не передбачено КПК України.

Скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови начальника сектору дізнання Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_6 від 20.11.2020 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000657 від 27.10.2016 року необхідно передати в канцелярію суду для визначення слідчого судді автоматизованою системою документообігу суду в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись ст.ст.75, 80-82 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 про відвід слідчому судді Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 задовольнити.

Скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови начальника сектору дізнання Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_6 від 20.11.2020 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000657 від 27.10.2016 року у справі № 306/84/21 передати в канцелярію суду для визначення слідчого судді автоматизованою системою документообігу суду в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Свалявського районного суду
Закарпатської області ОСОБА_1