Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6052/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0000224 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Києва, громадянка України, українка, освіта вища, працююча на посаді педагога-організатора ЗНЗ №63 м.Києва, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.137 ч.2 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Києва, громадянка України, українка, освіта вища, працююча на посаді вчителя математики ВКПУ №39 м.Києва, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.137 ч.2 КК України;

В С Т А Н О В И В :

На підставі наказу директора ЗНЗ №63 від 10.10.2014 року № 97 «Про екскурсію до екологічного музею», педагог-організатор ЗНЗ № 63 ОСОБА_9 та класний керівник 7-В класу ЗНЗ №63 ОСОБА_10 призначені відповідальними за життя і здоров`я групи учнів 7-В класу в кількості 21 дитини під час проведення 13.10.2014 року екскурсії до Національного еколого-натуралістичного центру учнівської молоді (далі НЕНЦ), що розташований в м.Києві, по вул.Вишгородській, 19.
Із зазначеним наказом директора ЗНЗ №63 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ознайомлені під особистий підпис.
Відповідно до вимог Законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту» та п.4.6 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом МОіН України від 01.08.2001 року №563, викладач, учитель, класовод, куратор групи, класний керівник несуть відповідальність за збереження життя і здоров`я вихованців, учнів під час навчально-виховного процесу.
Відповідно до абзацу 7 п.5 Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що стались під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах, затвердженого наказом МОіН України від 31.08.2001 року №616 (у редакції наказу від 07.10.2013 року №1365), екскурсії, організовані навчальним закладом у встановленому порядку, є складовою частиною навчально-виховного процесу.
Таким чином, наказом директора ЗНЗ №63 від 10.10.2014 року №96 на ОСОБА_9 покладений професійний обов`язок щодо охорони життя і здоров`я групи дітей 7-В класу ЗНЗ №63 під час проведення екскурсії до НЕНЦ.
ОСОБА_9 не виконала свої професійні обов`язки щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого ставлення до них, що призвело до тяжких наслідків у вигляді отримання малолітньою ученицею 7-В класу ЗНЗ №63 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Так, 13.10.2014 року, під час навчально-виховного процесу, о 12-00 год., ОСОБА_9 , будучи помічником керівника і відповідальною за життя і здоров`я групи учнів 7-В класу ЗНЗ №63, під час проведення екскурсії в НЕНЦ недбало поставилась до виконання професійного обов`язку по охороні життя і здоров`я дітей, без поважних причин не була присутньою під час екскурсії дітей до НЕНЦ, що призвело до нападу на території НЕНЦ на малолітню ученицю 7-В класу ЗНЗ №63 ОСОБА_11 собаки, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді укушених ран правої і лівої гомілки та перелому лівого плеча.
За відсутності помічника ОСОБА_9 , керівник групи ОСОБА_10 одноособово виконувала обов`язок по охороні життя і здоров`я 21 дитини, що також стало причиною травмування малолітньої ОСОБА_11 .
Крім того, через відсутність під час проведення екскурсії помічника керівника групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не маючи можливості залишити групу дітей в кількості 21 учня без нагляду, в порушення п.п.1, 2 розділу II Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що стались під час навчально-виховного процесу в навчальних закладах, затвердженого наказом МОіН України від 31.08.2001 року №616 (у редакції наказу від 07.10.2013 року №1365), не організувала термінове надання першої медичної допомоги потерпілій ОСОБА_11 і її доставку до лікувально-профілактичного закладу та не повідомила про травмування дитини її батьків.
Внаслідок відсутності без поважних причин помічника керівника групи дітей ОСОБА_9 , малолітній ОСОБА_11 , яка отримала перелом лівого плеча о 12-00 год., кваліфікована медична допомога була надана лише о 14-00 год.
Згідно висновку експерта №2241/е від 15.12.2014 року, тілесні ушкодження, виявлені на правій та лівій гомілках малолітньої ОСОБА_11 у вигляді укушених ран, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж на 21 добу. Тілесне ушкодження у вигляді осколкового перелому хірургічної шийки плечової кістки зі зміщенням уламків, виявлене у малолітньої ОСОБА_11 , відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Наказом Управління освіти Подільської РДА в м.Києві від 10.11.2014 року №244, педагог-організатор ЗНЗ №63 ОСОБА_9 , визнана винною у порушенні п.4.6.1 «Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і закладах освіти», що призвело до травмування малолітньої ОСОБА_11 під час навчально-виховного процесу.
За результатами проведеного адміністрацією ЗНЗ №63 розслідування нещасного випадку з малолітньою ОСОБА_11 , 15.10.2014 року складений акт №02/14 за формою Н-Н, згідно якого нещасний випадок стався внаслідок порушення ОСОБА_10 інструкції з охорони праці.
Таким чином, своїми діями, що виразились у невиконанні професійних обов`язків по охороні життя і здоров`я дітей внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 137 КК України.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 137 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення злочину минуло п`ять років.
Судом, з метою забеспечення істинності та добровільності позиції обвинувачених, роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , що суд, за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, може закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити особу від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою злочину, закон надає йому право заперечувати проти закриття провадження у такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.
Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_12 заявили суду, що зміст правових наслідків закриття провадження з нереабілітуючих підстав їм цілком зрозумілий та проти закриття провадження з відповідних підстав не заперечують.
Ознайомившись з матеріалами провадження, з заявою законного представника потерпілої ОСОБА_13 , потерпілої ОСОБА_11 , заслухавши думку прокурора, які не заперечували про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.137 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, з`ясувавши позицію обвинувачених та впевнившись у їх добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до висновку, що згідно обвинувального акту обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_12 вчинили кримінальне правопорушення, яке віднесено до злочинів середньої тяжкості, - 04.11.2014 року і до дня розгляду справи пройшло більше п`яти років, протягом цього строку вони не вчинили нового злочину та не ухилялися від слідства або суду, а тому строки давності сплили.
Згідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Положення ч.3 ст.12 КК України визначає, що злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 статті 137 Кримінальним кодексом України, неналежне виконання обов`язків щодо охорони життя та здоров`я дітей, якщо вони спричинили смерть неповнолітнього або інші тяжкі наслідки, караються обмедженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, з урахуванням тяжкості та часу вчинення діяння, яке інкриміноване обвинуваченим, суд приходить до висновку, що на час проведення судового засідання строк давності притягнення ОСОБА_6 та ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності збіг за ст.137 ч.2 КК України.
Згідно ч.7 ст.284 КПК України закриття провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Судом обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_12 належним чином роз`яснені підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності з закінченням строку давності, безумовної можливості продовження судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, і останні не заперечували проти закриття провадження з відповідних підстав.
Відповідно до постанови Верховного суду Першої палати Касаційного кримінального суду №345/2618/16 від 19.11.2019 року, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.
Суд приходить до висновку про те, що обвинувачені, розуміючи зміст процесуальних дій, що відбувались під час судового засідання, маючи безумовне та гарантоване законодавством право на судовий розгляд провадження та перевірку судом обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ними кримінального правопорушення, таким правом не скористалися та не заперечували проти закриття провадження за нереабілітуючих підстав.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття провадження зі звільненням обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності.
На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 369, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_14 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинувальним актом відносно вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.137 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_15 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинувальним актом відносно вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.137 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000224 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.137 ч. 2 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена в Київський апеляційний суд через Подільський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_1