Справа № 727/4397/20
Провадження № 1-кп/727/121/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Замихів Новоушицького району Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, маючого двох неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29.03.2021 року за ч.3 ст.185, ст.71, ст.72 КК України до покарання у вигляді 3-х років 25-ти днів позбавлення волі, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_4 , 12.02.2020 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 200, в приміщенні магазину «Нива», отримавши вільний доступ до банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 , під приводом допомоги, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що на банківському рахунку, до якого прив`язано вказану банківську карту, знаходяться грошові кошти, які є чужим майном, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1000 гривень, шляхом зарахування вищевказаних коштів на власний мобільний рахунок.

В подальшому, перебуваючи за тією ж адресою, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , з банківської карти AT «ОТП Банк» № НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 під приводом допомоги, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що на банківському рахунку, до якого прив`язано вказану банківську карту, знаходяться грошові кошти, які є чужим майном, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1000 гривень шляхом зарахування вищевказаних коштів на власний мобільний рахунок.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у вчиненні вказаного кримінального проступку винним повністю. Вказав, що 12.02.2020 року він зайшов у магазин «Нива». Там же перебувала і потерпіла, яка попросила його допомогти їй перевести грошові кошти з однієї картки на іншу, що він і зробив, в тому числі, перекинув з картки потерпілої і собі на рахунок 1000 гривень. Крім цього, потерпіла попросила його ще перерахувати гроші в сумі 4000 гривень з картки на інший рахунок. Він їй знову допоміг, а також перекинув собі на рахунок ще 1000 гривень. Вказав, що кошти потерпілій не повернув, оскільки не мав можливості через відсутність роботи та карантин. Також, вказав, що має значні борги, на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати, зобов`язується в подальшому відшкодувати спричинену потерпілій шкоду.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути кримінальне провадження у її відсутність, міру покарання обвинуваченому залишає на розсуд суду.

Згідно ч.3 статті 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним кримінального проступку, а також прокурор та обвинувачений не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, згідно положень ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому під час судового розгляду суд обмежився допитом обвинуваченого та доказів, які характеризують обвинуваченого і речових доказів; дослідження інших доказів у провадженні не проводилось.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального проступку в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: вживання алкоголю зі шкодою для здоров`я, посередньо характеризується по місцю проживання, має двох неповнолітніх дітей.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, шкода потерпілій не відшкодована, суд вважає, що немає підстав для застосування до нього вимог ст.ст.75, 76 КК України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме у виді обмеження волі. Разом з тим, враховуючи наявність вироку Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29.03.2021 року, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ч.4 ст.70 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 1-го року обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України та ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання шляхом часткового складання призначених покарань приєднати невідбуте покарання за вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29.03.2021 року та призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді 3-х років та 2-х місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 березня 2021 року.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: оглянутий згідно протоколу огляду речей і документів диск, який згідно постанови слідчого від 08.04.2020 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1