Справа № 301/664/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/596/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 301/664/19 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Ільниця Іршавського району Закарпатської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої
адвоката ОСОБА_10 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі.
Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 16 жовтня 2018 року близько 13 години, керуючи технічно-справним автомобілем марки «RENAULT SCENC» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 рухаючись зі швидкістю 30 км/год., в світлу пору доби, без опадів, коли дорожнє покриття було сухе та чисте, в місті Іршава на вулиці Гагаріна неподалік будинку № 27, проявив неуважність, а саме: не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, при цьому не вибрав для даної дорожньої обстановки безпечну швидкість, не вжив заходів до своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення йому небезпеки для руху, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , мешканку села Чорний Потік Іршавського району, внаслідок чого пішохід ОСОБА_9 згідно з висновком експерта № 145 від 31 грудня 2018 року отримала тілесні ушкодження, такі як: синець шкірних покровів бічної поверхні у середній третині лівого стегна, синець шкірних покривів лівого колінного суглобу, синець шкірних покривів передньої поверхні у середній третині лівої гомілки, глибоке садно шкірних покривів передньої поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, синець шкірних покривів передньої поверхні правого колінного суглобу, синець шкірних покривів ділянки внутрішньої кісточки, синець шкірних покривів зовнішньо-задньої поверхні лівого плечового суглобу, синець шкірних покривів ділянки лопатки зліва, синець шкірних покривів поперекової ділянки по серединній лінії, синець шкірних покривів тильної поверхні лівої кисті, припухлість вилично-очної ділянки справа. При стаціонарному обстеженні та лікуванні в КЗ «Іршавська РЛ» діагностовано: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Стан після перенесеної ЗХСТ. Компресійний перелом тіла С5 хребця. Вторинний відносний стеноз спинно- мозкового каналу (С5-С6, С6-С7). Закритий внутрісуглобовий перелом медіального надвиростка правої стегнової кістки без зміщення. Забій, гемартроз правого колінного суглобу. Забій грудної клітки. При консультативному обстеженні в ОКЦНН м. Ужгород діагностовано: Стан після перенесеної ЗХСТ перелому тіла С5 хребця без грубого стенозу -мозкового каналу. Кила (травматична) С5-С6 міжхребцевого диску з правобічним помірним радикулярним синдромом.
Вказані тілесні ушкодження могли бути спричинені в терміни, зазначені в обставинах страви, від дії тупих, твердих предметів, якими могли бути окремі виступаючі зовнішні частини легкового автомобіля, що рухається, при наїзді на пішохода (удар бампером, удар потерпілої об капот з наступним падінням з автомобіля на дорожнє покриття).
Виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження можна розцінювати як характерні для пішохода при нецентральному прямому зіткненні легкового автомобіля з пішоходом.
За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді синців, саден шкірних покривів вказаних ділянок тіла, забою вилично-очної ділянки справа, забою м`яких тканин передньо- бічної поверхні лівого колінного суглобу, забою м`яких тканин тім`яної ділянки справа, забою грудної клітки відносяться до легких тулесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів, згідно з п. 2.3.5. „Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995. Тілесні ушкодження у вигляді діагностованого клінічно струсу головного мозку та діагностованих додатковими методами дослідження ушкоджень задніх рогів медіального та латерального менісків і надриву бічної зв`язки правого колінного суглобу та ушкодження заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу за ступенем тяжкості слід кваліфікувати, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня, згідно п. 2.3.3. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995р. Тілесне ушкодження у вигляді закритого внугрішньосуглобового перелому медіального надвиростка правої стегнової кістки без зміщення за ступенем тяжкості слід кваліфікувати, як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день, згідно п. 2.2.2. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995. Діагностований клінічно та підтверджений додатковими методами дослідження перелом тіла п`ятого шийного хребця за ступенем тяжкості слід кваліфікувати як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, згідно п. 2.1.3. є „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995.
Водій ОСОБА_5 за вищевикладених обставин грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 12.3 ( б) - у разі виникнення перешкоди для руху, яку його учасники об`єктивно спроможні виявити, вони зобов`язані негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або для безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
На вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що під час судового розгляду мали місце істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме: не роз`яснено обвинуваченому його права та правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України. Крім того, прокурор звертає увагу, що суд в мотивувальній частині не зазначив про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, хоча судовий розгляд проводився у «спрощеному» порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі просить вирок щодо нього скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений покликається на те, що вирок суду щодо нього ухвалено з порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме: невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Вважає призначене йому покарання явно несправедливим, а висновок суду щодо призначення саме такої міри покарання невмотивованим.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що у ході судового розгляду суддею було прийнято рішення про розгляд справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, проте зміст даної статті учасникам судового провадження, зокрема йому, роз`яснено не було. Також, наведене не знайшло свого відображення у вироку суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який вважає, що вирок суду слід скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, потерпілу ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_10 , які просили залишити вирок без змін, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 слід задовольнити частково з таких підстав.
Вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, виходячи з наступного.
При прийнятті рішення суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини.
Однак, суд першої інстанції зазначеної норми процесуального закону не дотримався.
Так у ході судового розгляду судом було прийнято рішення про розгляд справи відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
Судом апеляційної інстанції на підставі журналу судового засідання від 05 лютого 2020 року (а.с.63-66) та звукозапису судового засідання від 05 лютого 2020 року, що міститься на долученому до матеріалів провадження компакт-диску, встановлено, що у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому та фактичні обставини визнав повністю, судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлено такий порядок дослідження доказів: допит обвинуваченого та потерпілої, а також дослідження обставин, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 . Учасники судового провадження не заперечували проти такого порядку дослідження доказів.
Разом з тим, судом жодним чином не було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, обставин кримінального провадження, добровільність позиції кожного з учасників провадження, а також не роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, що не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Крім того, про застосування «спрощеного» порядку дослідження доказів, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК та відсутність з цього приводу заперечень учасників судового провадження не зазначено і у мотивувальній частині у вироку.
Таким чином, колегія суддів вважає, що вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, а тому вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в суді першої інстанції, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
Скасовуючи вирок суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення всіх доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .
При новому судовому розгляді суд першої інстанції повинен з дотриманням вимог кримінального процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.
При призначенні покарання суду першої інстанції слід врахувати доводи обвинуваченого з цього приводу.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 скасувати.
Призначити в Іршавському районному суді Закарпатської області новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України зі стадії підготовчого судового засідання іншим складом суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4