ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , представника володільця майна ОСОБА_6 -адвоката ОСОБА_7 матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 травня 2021 року задоволене клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження, а саме на автомобіль марки «Renault Kangoo», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та яким на момент ДТП керував ОСОБА_6 , з метою збереження речового доказу терміном на 2 місяці.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою частково задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на автомобіль із забороною його відчуження та передачею його на відповідальне зберігання володільцю майна - ОСОБА_6 .

Вважає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою та невмотивованою, оскільки має місце неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Провадження №11-сс/822/119/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст. 170 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Посилається на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання про накладення арешту на майно належним чином не з`ясовано всі обставини щодо необхідності арешту з обмеженням права користування та розпорядження транспортним засобом, наслідком чого є надмірне та необґрунтоване втручання у права та свободи і охоронювані законом інтереси володільця майна та третіх осіб.

Вказує на те, що ОСОБА_6 володіє транспортним засобом на законних підставах. На його утриманні є дитина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка хворіє на ДЦП, має супутні захворювання та ускладнення і в силу своїх психологічних та фізіологічних особливостей не може себе обслуговувати, використовувати громадський транспорт, самостійно пересуватися, потребує спеціальних засобів пересування та проходження медичної реабілітації три рази на рік. Зокрема з 12 липня 2021 року у ОСОБА_11 запланований черговий курс реабілітації в Заліщицькому дитячому центрі медичної реабілітації, що підтверджується наданими письмовими доказами.

Також зазначає, що жодного з ризиків, передбачених аб.2 ч.1 ст.170 КПК України, які є підставою для обмеження права власності не має, а висновки суду є лише припущеннями, які не грунтуються на досліджених судом доказах.

Вказує на те, ДТП сталося внаслідок дій пішохода ОСОБА_12 , який раптово вибіг на дорогу, де в той час на автомобілі рухався ОСОБА_6 , у результаті чого сталося зіткнення. Також твердить, що водійський стаж ОСОБА_6 становить 26 років, за цей час він до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався. Рухався без перевищення дозволеної в межах населеного пункту швидкості,у стані сп`яніння не перебував.Після зіткнення надав допомогу потерпілому,місця ДТП не залишав.

Дані обставини,на думку апелянта, свідчать про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_13 він має намір приховати, пошкодити, псувати чи знищити чи відчужити транспортний засіб володільцем якого він є, а тому відсутні ризики, передбачені ст.170 КПК України

Також вказує,що батьки потерпілого претензій не мають,а ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого наразі не встановлена,а тому в діянні ОСОБА_13 ,який не порушував ПДРУ,відсутні обов`язкові елементи об`єктивної сторони складу злочину,передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

На думку апелянта, слідчий суддя жодним чином не мотивував необхідність накладення арешту шляхом заборони використання та розпорядження майном, а також можливості проведення експертиз без такого надмірного обмеження права власності.

Вважає,що у даному випадку достатнім буде накладення арешту на речовий доказ тільки шляхом обмеження права на його відчуження, із передачею на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення та відчуження.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (а саме, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення)

Як вбачається із матеріалів провадження, 27.05.2021 року до ЄРДР за №0001298 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

За змістом внесених відомостей, 27.05.2021 року, приблизно о 09 год. 30 хв., водій ОСОБА_6 1974 року народження, керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Каспрука в м. Чернівці, зі сторони вул. Г. Майдану в напрямку вул. Сторожинецької, де наближаючись до будинку № 51 вказаної вулиці здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , 2013 року народження, що раптово, в невстановленому для цього місці, вибіг на проїзну частину дороги, із за перешкоди рухаючись з ліва на право відносно напрямку руху водія.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохода ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями було госпіталізовано в ЛШМД м. Чернівці.( а.с.3)

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.05.2021 року, працівниками поліції в присутності понятих було оглянуто вулицю Каспрука в м.Чернівці на якій скоєно ДТП та автомобіль марки «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 , на якому наявні пошкодження передньої лівої фари та вм`ятина на капоті. Даний автомобіль вилучений та доставлений на спеціальний майданчик тимчасового затримання(а.с..4-8)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 , яким на момент ДТП керував ОСОБА_6 , є ОСОБА_9 ,мешканець с.Ворничани Хотинського району Чернівецької області.

Постановою слідчого від 27.05.2021 року вилучений автомобіль визнаний речовим доказом.(а.с.9)

Відповідно до квитанції № 147 від 27.05.2021 даний автомобіль переданий як речовий доказ на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (а.с.10)

Викладені вище обставини у їх сукупності можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.286 КК України

Отже, слідчий суддя мав достатні на даний час підстави вважати,що вилучений автомобіль може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і таке майно може бути знаряддям вчинення злочину або зберегло на собі його сліди,а тому відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України.

За змістом апеляційної скарги,захисник не оспорює правомірність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження,однак вважає надмірним накладення арешту у виді обмеження права користування та розпорядження цим майном.

Такі доводи судова колегія вважає безпідставними,оскільки без наявності транспортного засобу неможливо провести відповідні експертизи у кримінальному провадженні, а під час експертного дослідження необхідно дослідити усі елементи транспортного засобу для встановлення причин ДТП.

З`ясування та перевірка цих обставин можуть бути здійснені лише під час досудового розслідування

Незастосування обмеження права користування та розпорядження транспортним засобом може призвести до приховування слідів кримінального правопорушення,які можуть бути наявні на ньому,що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя із метою забезпечення збереження та унеможливлення відчуження,знищення чи перетворення наклав на таке майно арешт у виді обмеження права користування,розпорядження та відчуження,що на даний час є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження порівняно із тимчасовим обмеженням прав власника чи користувача майна,враховуючи також наслідки, що настали.

Окрім того, арешт майна є тимчасовим обмеженням та такий захід забезпечення кримінального провадження може бути скасований за клопотанням власника чи володільця майна у порядку, що встановлений ст.174 КПК України,якщо у подальшому застосуванні такого заходу відпала потреба.

Враховуючи викладене, наразі підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому подану апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 31 травня 2021 року у кримінальному провадженні№0001298 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3