Справа № 740/518/19
Провадження № 1-кп/740/72/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального правопорушення:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0001370 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Млини Борзнянського району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, особи з інвалідністю, несудимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27.10.2018 року близько 04-ї години, керуючи автомобілем марки «ГАЗ-330214» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись автодорогою М-02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ» в напрямку м. Глухів, на 34-му кілометрі вказаної автодороги між селами Бобрик та Вертіївка Ніжинського району, порушив вимоги п. 12.3 з урахуванням визначення терміну «перешкода для руху» п. 1.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме при наближенні до перешкоди для руху у вигляді автомобіля-тягача марки «SCANIA AUTOUTILITARA N3» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з приєднаним до нього напівпричепом марки «SCHMITZ SEMIREMORCA O4» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що стояв прямолінійно вздовж проїзної частини частково на смузі руху ОСОБА_4 в умовах аварійної зупинки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду вказаної перешкоди, яку ОСОБА_4 був об`єктивно спроможний виявити, у результаті чого допустив зіткнення з вказаними транспортними засобами, у результаті якого пасажир автомобіля «ГАЗ-330214» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, черепно-мозкової травми, забою головного мозку, пневмоцефалії, субдуральної гігроми зліва, перелому скроневої та скулової кісток зправа, кісток носу, закритої травми живота, розриву правої долі печінки, внутрішньо-черевної кровотечі, перелому ІХ-Х ребер зправа, забою легень, малого двухстороннього гідротораксу, перелому крила правої здухвинної кістки та великого вертлюга стегнової кістки зправа, заочеревинної гематоми, забою нирок, забійної рани обличчя, які згідно висновку експерта за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав та пояснив, що 27.10.2018 року близько 04 години ранку їхав автомобілем ГАЗ-330214 в напрямку м. Глухів. Був туман і автомобіль рухався з невеликою швидкістю приблизно 45-50 км/год. Проїхавши с. Зруб, побачив попереду за 30-40 км автомобіль і подумав, що він рухається, але виявилось, що автомобіль стояв прямолінійно, вздовж проїжджої частини. В умовах обмеженої видимості, він не справився з керуванням і зіткнувся з вказаним автомобілем. Внаслідок ДТП він та пасажир, який перебував з ним у автомобілі ОСОБА_6 зазнали тяжких тілесних ушкоджень. З потерпілим примирився, частково відшкодував йому моральну шкоду. Оскільки автомобіль застрахований, тому вважає, що страхова компанія повинна відшкодувати матеріальну та моральну шкоду потерпілому. Просив не позбавляти його прав водія.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 27.10.2018 року рано вранці перебував пассажиром автомобіля під керуванням обвинуваченого. Автомобіль рухався з невеликою швидкістю, був туман. Фуру, з якою зіткнувся автомобіль обвинуваченого, він побачив за 20 метрів, габарити в неї не були увімкнені. Під час ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження. З обвинуваченим примирився, останній добровільно частково відшкодував матеріальну та моральну шкоду і претензій майнового характеру до нього не має, просив не позбавляти обвинуваченого волі. Цивільний позов до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», яке застрахувало цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «ГАЗ-330214» реєстраційний номер НОМЕР_1 (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 30.01.2021) щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.

Згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження, за що він має нести відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України, до тяжких злочинів і характеризується необережною формою вини, тяжкі наслідки злочину у вигляді тяжких тілесних ушкоджень отриманих потерпілим ОСОБА_6 , а також дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має інвалідність.
Пом`якшуючою вину ОСОБА_4 обставиною, встановленою під час розгляду кримінального правопорушення, є щире каяття. Обтяжуючих вину обставин не встановлено.

Врахувавши всі зазначені обставини в їх сукупності, досудову доповідь Борзнянського РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, думку потерпілого, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України основного покарання наближеного до мінімального, та додаткового покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах встановлених в санкції статті, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України, так як його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Таке покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК України та є справедливим щодо досягнення мети покарання, виходячи з вимог ст. 50 КК України, а також відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Щодо цивільного позову ОСОБА_6 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування завданої внаслідок злочину матеріальної шкоди в розмірі 78210, 99 грн. та 250 000 грн. моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Представник цивільного відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився надавши відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у повному обсязі зважаючи на те, що позивачем не подано заяву про виплату страхового відшкодування в строки встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», крім того по справі відсутній вирок суду який би надав позивачу підстав для отримання страхового відшкодування, чеки надані позивачем про витрати на лікування є неналежної якості і з багатьох з них не можливо зрозуміти що і де купувалося, чи дійсно для лікування внаслідок ДТП. Щодо відшкодування моральної шкоди, то відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком виплачується моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров?ю. Витрати на професійну правничу допомогу завищені. Тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог до ТОВ СК «Альфа-Гарант».

Згідно з положеннями ч.1, ч.5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV.

За змістом закону №1961-IV (ст.ст.9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

В судовому засіданні було встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, черепно-мозкової травми, забою головного мозку, пневмоцефалії, субдуральної гігроми зліва, перелому скроневої та скулової кісток зправа, кісток носу, закритої травми живота, розриву правої долі печінки, внутрішньо-черевної кровотечі, перелому ІХ-Х ребер справа, забою легень, малого двухстороннього гідротораксу, перелому крила правої здухвинної кістки та великого вертлюга стегнової кістки зправа, заочеревинної гематоми, забою нирок, забійної рани обличчя, які згідно висновку експерта за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Як зазначено у заяві про зміну позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину (а.с. 183-191), на даний час потерпілий продовжує хворіти і на його лікування станом на 30.01.2021 року витрачено 60121 грн. 49 коп.

Виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю полягає у тому, що страховою компанією відшкодовуються всі витрати на лікування. Витрати на лікування потерпілий може підтвердити чеками чи іншими розрахунковими документами.

До позовної заяви потерпілим додано фіскальні чеки, аналіз яких дає суду можливість дійти висновку, про те що понесені витрати на придбання медикаментів підтверджуються на суму 38177 гривень 36 копійок. При розрахунку зазначеної суми, суд вважає необхідним виключити з заявлених вимог квитанції та товарні чеки, які не підтверджують витрат, понесених на лікування потерпілого, зокрема:

чеки на: - а.с.204 на суму 64 грн., - а.с. 206 на суму 1238 грн., - а.с. 210 на суму 246,28 грн. - а.с.217, 219 на суму 778,75 грн., - а.с. 221 на суму 114 грн. 80 коп. (оскільки з даних документів не вбачається, що були придбані медикаменти, а витрати "Нової пошти" та придбання бензину не перебувають у доведеному причинному звязку з їх понесенням у зв`язку з лікуванням)

- на а.с. 210, 211, 213 чеки, з яких внаслідок пошкодження тексту, взагалі не можливо встановити найменування придбаного товару і витрачену суму.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа Гарант» за страховим полісом №АМ/5313413, строком дії з 07.10.2018 року по 06.10.2019 року на суму 200 000 гривень за шкоду заподіяну життю і здоров`ю та за шкоду заподіяну майну в сумі 100 000 гривень. Зазначені суми складають обсяг страхових виплат, які можуть бути стягнуті з страхової компанії.

Матеріальна шкода, завдана здоров?ю потерпілого і доведена під час судового розгляду справи, становить 38443 грн. 71 коп.

Вказані витрати виникли внаслідок ДТП і страховик не був позбавлений можливості переконатися, що відповідна подія була страховим випадком відповідно до п.37.1.3 ст.37 ЗУ №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно правової позиції висловленої у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.09.2015 року №6-284 цс15, зазначено, що у відповідності до вимог ЗУ №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дійсно встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Однак, сам факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Тому з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 38443,71 гривень, що не виходить за межі страхової суми.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Право особи на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, є абсолютним.

Суд вважає, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, становить 38443 грн. 71 коп., а тому з цивільного відповідача на користь потерпілого слід стягнути 1922 грн. 19 коп. (38443,71 х 5%) моральної шкоди.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Оскільки витрати за надання правової допомоги потерпілому адвокатом ОСОБА_7 в розмірі 18089,50 гривень підтверджені попереднім розрахунком та розпискою про їх фактичне отримання адвокатом, що містяться на а.с. 51-52, вони підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_4 на користь комунального некомерційного підприємства «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_6 коштів в сумі 30182,64 гривень законний, обґрунтований і підлягає задоволенню повністю, крім того позов визнав обвинувачений.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів в розмірі 4004 гривні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним та засудити за ч. 2 ст. 286 КК України призначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання встановивши йому іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

В задоволення цивільного позову прокурора стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід місцевого бюджету на відшкодування витрат Комунального некомерційного підприємства «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» на лікування потерпілого ОСОБА_6 30182 (тридцять тисяч сто вісімдесят дві) гривні 64 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_6 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 38443 (тридцять вісім тисяч чотириста сорок три) гривні 71 коп. та моральної шкоди в розмірі 1922 (одна тисяча дев`ятсот двадцять дві) гривні 19 коп.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 18089 (вісімнадцять тисяч вісімдесят дев`ять) гривень 50 копійок на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз по справі в розмірі 4004 (чотири тисячі чотири) гривні.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 30 жовтня 2018 року на автомобіль-тягач марки «SCANIA AUTOUTILITARA N3» реєстраційний номер НОМЕР_2 з приєднаним до нього напівпричепом марки «SCHMITZ SEMIREMORCA O4» реєстраційний номер НОМЕР_3 та залишити його володільцю ОСОБА_8 .

Речовий доказ: уламки заднього лівого ліхтаря напівпричепу марки «SCHMITZ SEMIREMORCA O4» реєстраційний номер ІS-80-КРМ, які знаходяться у камері зберігання речових доказів при Ніжинському РВП ГУНП в Чернігівській області знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1