Справа №295/7643/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні

клопотання про арешт майна, подане старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000004 від 21.01.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.2 ст.28, ч.2 ст.204 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся із вказаним клопотанням, в якому зазначено, що слідчим управлінням ГУ ДФС у Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 розпочате 21.01.2020 року за фактом виготовлення підроблених марок акцизного податку, які у подальшому використовуються при продажу тютюнових виробів, вчиненому групою осіб, за ч. 2 ст. 199 КК України та за фактом незаконного виготовлення з метою збуту, зберігання та транспортування з цією метою, а також збуту підакцизної продукції, що становить загрозу для життя і здоров`я людей, за ч. 3 ст. 204 КК України. Відповідно до матеріалів кримінального провадження на території Житомирської області діє група осіб, які в період з травня 2020 року по теперішній час, здійснювали незаконне виготовлення фальсифікованої підакцизної продукції (тютюну) на території м. Житомира, м. Новоград-Волинського, м. Андрушівки, Житомирського, Новоград-Волинського, Андрушівського та Коростенського районів області, зберігання, транспортування цієї продукції з метою збуту, а також незаконний збут, за попередньою змовою групи осіб, в тому числі таких, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей.

У ході досудового розслідування встановлено ряд осіб мешканців м. Житомира та інших регіонів України, причетних до незаконного виготовлення тютюнових виробів, місця їх незаконного збуту, зберігання з метою збуту, а також автотранспортні засоби, що використовувались для транспортування, а також каналів їх постачання на територію Житомирської області.

В ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до незаконної діяльності з виготовлення тютюну, їх незаконного збуту, незаконного зберігання з метою збуту та транспортування з цією ж метою, причетні мешканці м.Житомира ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також гр. ОСОБА_12 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ). Встановлено, що ОСОБА_12 , з початку 2020 року (точної дати слідством не встановлено), здійснював за попередньою змовою групою осіб незаконний збут мешканцям як Житомирської області, так і інших регіонів, незаконно виготовлений тютюн, що підтверджується показаннями свідків, проведеним на ТОВ «Нова Пошта» тимчасовим доступом, а також розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій.

12.03.2021, на території м. Житомира, Івано-Франківської, Тернопільської, Хмельницької та Вінницької областей, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, проведено ряд санкціонованих обшуків.

Зокрема, в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_12 та ОСОБА_8 здійснювали свою діяльність, направлену на незаконне виготовлення тютюну із використанням механічного обладнання, виявлено та вилучено: 13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) тютюну «Эликор-1». У той же день, виявлені та вилучені у ході обшуку предмети та речі, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Під час досудового розслідування кримінального провадження призначено експертизу, виконання якої доручено спеціалістам Київського науково дослідного інституту судових експертиз. У відповідності до висновків експертів Київського НДІСЕ №7196/21-34/11609-11619/21-34-1 від та № 982/1000-1002/21-25 відібрані у ході даного обшуку зразки сировини рослинного походження (зразки № 4 та 12) є тютюном справжнім та тютюном махоркою, які не відповідають вимогам ДСТУ, так як містять у собі сторонні домішки, а тому не придатні до споживання, а також відносяться згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності до товарної позиції 2403 «Інший тютюн промислового виробництва...», що є згідно пояснювальної таблиці до ст. 215 Податкового Кодексу підакцизним товаром. Приналежність відібраного зразка № 9 не вдалось встановити під час експертизи.

Як стверджує слідчий у клопотанні, вилучені під час даного обшуку предмети та речі є незаконно вироблені та/або придбані товари, знаряддя їх виробництва та сировина для їх виготовлення, що підтверджується матеріалами обшуку та іншими зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме находженням непорізаного листя тютюну у пристрої, подрібненої (перемеленої) сировини під пристроєм, наявністю порізаного тютюну у не запакованих мішках, подрібненим стеблом, додавання якого згідно відкритої інформації у різних пропорціях впливає на міцність тютюну тощо.

30.04.2021 ОСОБА_12 , в порядку ч.1 ст.278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.2 ст.28, ч.2 ст.204 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на приписи ч.1 ст.170 КПК України, за якою арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Серед іншого, завданням арешту майна є запобігання можливості його використання, передачі чи відчуження.

Також, слідчий вказує, що відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Згідно з ч.5 ст.170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до чинного Кримінального кодексу України діяння, передбачені ст. 204 ч. 1 Кодексу караються штрафом від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Діяння, передбачені ст. 204 ч. 2 Кодексу караються карається позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення.

Посилаючись на наведені приписи законодавства та відповідні обставини, слідчий просить накласти арешт на вилучені у ході обшуку 12.03.2021 за адресою: АДРЕСА_2 : 13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) рослинної сировини «Эликор-1», власником яких є підозрюваний ОСОБА_12 .

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі. Стверджує, що у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснював свою діяльність ОСОБА_12 , проведено обшук, за наслідком чого вилучено майно. В подальшому, 30.04.2021 власнику вказаного майна повідомлено про підозру за ч.2 ст.28, ч.1 ст.204, ч.2 ст.28, ч.2 ст.204 КК України. Слідчий переконаний, що оскільки санкція статті, в разі визнання особи винуватою, передбачає конфіскацію та знищення незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, а проведеними експертизами підтверджено невідповідність зразків незаконно виготовленого тютюну встановленим стандартам, на виконання завдань кримінального провадження є необхідним зберегти вилучені докази з метою недопущення їх подальшого розповсюдження та забезпечуючи таким чином виконання в подальшому спеціальної конфіскації майна.

Судом вжито заходів щодо належного повідомлення власника майна про розгляд справи за повідомленим у клопотанні контактним номером телефону, проте, згідно з відповідною довідкою, вийти на зв`язок із ОСОБА_12 не виявилось можливим (абонент не відповідає).

З огляду на зазначені об`єктивні обставини, на встановлений строк розгляду даного клопотання, враховуючи також, що ст.174 КПК України надає право підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику, законному представнику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, тобто, захистити свої права щодо питання арешту майна, вважаючи їх порушеними; слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна у відсутність власника майна.

Дослідивши клопотання та подані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Житомирській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000004 від 21.01.2020 року.

За даними слідства на території Житомирської області діє група осіб, які в період з травня 2020 року здійснювали незаконне виготовлення фальсифікованої підакцизної продукції (тютюну) на території м. Житомира, м. Новоград-Волинського, м. Андрушівки, Житомирського, Новоград-Волинського, Андрушівського та Коростенського районів області, зберігання, транспортування цієї продукції з метою збуту, а також незаконний збут, за попередньою змовою групи осіб, в тому числі таких, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей.

12.03.2021 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснював свою діяльність ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , виявлено та вилучено: 13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) тютюну «Эликор-1».

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.03.2021 на вилучене майно на накладено арешт.

30.04.2021 старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Житомирській області майор податкової міліції ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_12 за ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 20.05.2021 у справі №295/5899/21 клопотання адвоката ОСОБА_13 , який діяв в інтересах власника вилученого майна ОСОБА_12 , про скасування арешту на майно задоволено, скасовано арешт на 13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) тютюну «Эликор-1». Як зазначено у вказаній ухвалі слідчого судді, додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів того факту, що ОСОБА_12 виготовляв тютюнові вироби у розумінні ст.1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; вилучена у ОСОБА_12 сировина не є обробленою, а органом досудового розслідування не надано відомостей та доказів того, що ОСОБА_12 займається придбанням, переробкою тютюну, виготовленням тютюнових виробів та їх торгівлею, відтак не доведені підстави вважати, що вилучена сировина відповідає критеріям ст.98 КПК України в кримінальному провадженні за ч.1,2, ст.204 КК України. Також, зазначено, що на час розгляду клопотання відпали потреби для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, вжитих за ухвалою слідчого судді.

В подальшому, за клопотанням слідчого у цьому ж кримінальному провадженні повторно розглядалось питання щодо накладення арешту на вилучене в ході обшуку 12.03.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , майно (13 повних мішків та 5 неповних мішків із тютюном (махоркою), 3 поліетиленові упаковки (тюки) із листами рослини, схожої на тютюн, та металевий пристрій для подрібнення (помелу) тютюну «Эликор-1») у справі №295/6572/21. Ухвалою від 04.06.2021 у вказаній справі слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про арешт майна.

У клопотанні, що наразі розглядається, слідчий вказує про необхідність накладення арешту на майно для збереження доказів, визначених за критеріями ст.98 КПК України, на досягнення мети конфіскації майна.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КПК України, зокрема, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.96-1 КК України). Згідно зі ст.96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, а також були предметом злочину.

Згідно з ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до приписів п.п. 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати у т.ч. розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення Кримінального процесуального кодексу України не передбачають заборон на повторне звернення слідчого, прокурора із клопотанням про накладення арешту на майно. Згідно з ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Водночас, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (принцип згадується у рішенні Великої Палати Європейського суду з прав людини у справі Brumarescu проти Румунії від 28 жовтня 1999 року, заява № 28342/95, параграф 61). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду.
Таким чином, слідчий суддя не може розглядати питання накладення арешту на майно ще раз, якщо інших нових підстав для арешту у клопотанні не наведено та оскільки питання наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту на вилучене в ході обшуку 12.03.2021 майно вже було вирішене іншими слідчими суддями як за результатом розгляду клопотання про скасування арешту майна (справа №295/5899/21), так і за результатом розгляду повторно заявленого у кримінальному провадженні після постановлення слідчим суддею ухвали про скасування арешту майна та його повернення власнику, клопотання про арешт вказаного майна (справа №295/6572/21), тому що такий розгляд буде порушувати принцип юридичної визначеності.Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

У своєму рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52).

Отже, у даному випадку, слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді 15.06.2021, із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 12.03.2021, тобто, на майно, яке є тимчасово вилученим майном в розумінні положень ст.167 КПК України, та щодо якого вже було вирішено не лише питання про про скасування арешту на нього та щодо його повернення власнику (доказів виконання обов`язку повернення вказаного майна власнику за відповідною ухвалою слідчого судді матеріали клопотання не містять), а й повторно, після скасування арешту, стосовно накладення арешту на майно, в задоволенні клопотання про що слідчим суддею відмовлено.

З огляду на вищевикладене, повторне вирішення питання про арешт майна, перегляд та повторна оцінка іншим слідчим суддею підставності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, за відсутності інших нових підстав для арешту, не може вважатись пропорційним втручанням та належним виконанням завдання слідчого судді щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Оголошення повного тексту - о 16-00 год 18.06.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1