Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4295/21
Провадження № 1-в/644/310/21
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2021 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання про пом`якшення покарання або звільнення від покарання засудженого:

ОСОБА_4 , 1986 року народження, який відбуває покарання у Харківській виправній колонії (№ 43),

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про пом`якшення або звільнення його від покарання, призначеного вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2020 року, у зв`язку зі змінами, внесеними до Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 та представник ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися своєчасно та належним чином. ОСОБА_4 просив клопотання розглянути без його участі.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого заперечував, оскільки санкція ч.2 ст.185 КК України, за якою визнано винним ОСОБА_4 , відповідно до нового закону змін не зазнала, злочин не віднесено до категорії кримінальних проступків, та не підпадає в перелік таких, що пом`якшує покарання, а тому підстав для задоволення клопотання засудженого немає.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали судової справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч.1ст.537 КПК України, суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3ст. 74 КК України.

Судом встановлено, що вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року затверджено угоду про примирення від 24 жовтня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 . Визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком один рік. Згідно ст.76 КК України на засудженого в період іспитового строку були покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком Семенівського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ч.3 ст. 78, ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 28 січня 2020 року у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за№2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Частиною 3 статті 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Злочин, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , не віднесено до категорії кримінальних проступків, санкція ч.2 ст.185 КК України відповідно до Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 змін не зазнала.

За таких обставин, покарання, призначене ОСОБА_4 за вищевказаним вироком, не підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким зменшено межі покарання за вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи положення ч. 3 ст. 74 КК України, підстав для задоволення клопотання засудженого суд не вбачає.

Керуючись ст. 5 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про пом`якшення покарання або звільнення від покарання відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом семи діб з дня проголошення ухвали, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1