Справа № 558/293/21
номер провадження 1-кс/558/4/21
У Х В А Л А

05 серпня 2021 року смт.Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:
судді одноособово ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду під час підготовчого судового засідання по обвинувальному акту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000097 від 17.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, клопотання про скасування арешту майна ,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Демидівському районному суді Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000097 від 17.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.

До Демидівського районного суду надійшло клопотання про скасування арешту з транспортного засобу "Fiat Doblo", д.н.з. НОМЕР_1 , на який ухвалою Рівненського міського суду від 19.03.2021 року було накладено арешт (залишеної без змін ухвалою Рівненського апеляційного суду від 16.04.2021 року).

Обвинувачений також просить зобов`язати старшого слідчого відділу розслідувань кримінальних проваджень СУ ГУ ДФС у Рівненській області ОСОБА_5 , або прокурора, який здісйнює нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва - прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Рівненської області прокуратури ОСОБА_3 , а у випадку їх відсутності - іншу відповідальну особу негайно повернути йому, ОСОБА_4 транспортний засіб, "Fiat Doblo", д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про скасуваня арешту на транспортний засіб підтримав повністю, з підстав, викладених у клопотанні. Підставами для скасування арешту на транспортний засіб обвинувачений вважає, що він є законним і добросовісним володільцем зазначеного транспортного засобу, який було арештовано. Відповідно до ст. 98 КПК України він не є речовим доказом. Даний транспортний засіб, на який накладено арешт не був знаряддям вчинення жодного злочину, не є предметом чи об`єктом кримінально-протиправних дій та набутий ним у встановленому законодавством порядку. Даний транспортний засіб не підлягає ні спеціальній конфіскації, ні конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо особи; не може бути звернутий в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов чи інших стягнень).

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Наміру вчиняти такі дії з даним майном він не має. А тому такий речовий доказ, як транспортний засіб повинен бути йому повернутий.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку не має. А тому відсутні підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права володіння майном.

Просить задовольнити клопотання та скасувати арешт на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію.

Прокурор ОСОБА_3 заперечує відносно задоволення даного клопотання, оскільки даний транспортний засіб є речовим доказом в даному кримінальному провадженні і відповідно до ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Крім того, в даному кримінальному провадженні, відповідно до ст. 96-1 КК України передбачено спеціальну конфіскацію. Тому вважає, що задоволення даного клопотання на стадії підготовчого судового засідання є передчасним. Суд, вислухавши думку прокурора, заслухавши обвинуваченого з приводу заявленого клопотання, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2021 року було накладено арешт на майно, яке вилучене відповідно до протоколу обшуку від 15 березня 2021 року у кримінальному провадженню № 0000097 від 17.03.2020 року, серед якого зазначено транспортний засіб, "Fiat Doblo", д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ухвали Рівненського апеляційного суду від 16 квітня 2021 року, дану ухвалу Рівненського міського суду про арешт майна залишено без змін.

Згідно ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом є тимчасове, до скасування цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст. 170 та п.1 ч.2 ст. 167 КПК України, однією з підстав застосування арешту є збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 96-1 КК України, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204 КК України передбачено спеціальну конфіскацію.

Згідно ч.9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили.

Крім того, судом встановлено, що між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 укладено договір фінансового лізингу від 10.06.2019 року, предметом якого є даний транспортний засіб, а відповідно ОСОБА_4 не є повнопрваним власником даного майна, а лише користувачем. Вказані обставини не заперечує і сам обвинувачений ОСОБА_4 ..

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вирішення питання про скасування арешту вказаного майна у даному кримінальному провадженні на стадії підготовчого судового засідання є передчасним та в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 131, 167, 170, 174, 315 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме: транспортного засобу "Fiat Doblo", д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні № 0000097 від 17.03.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України - відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1