ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про застосування заходів медичного характеру до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, за таких обставин.
13.07.2020, приблизно о 16:30 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прибув до входу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14А, з метою відкритого викрадення майна зазначеного магазину.
Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи біля стелажу з продажу предметів одягу і аксесуарів, розташованого біля входу в зазначений магазин, достовірно переконавшись у тому, що за його злочинними діями спостерігає продавець ОСОБА_8 , яка стояла біля прилавку та здійснювала продаж товару, правою рукою, викрав з рук вищевказаної продавчині майно, яке належить ФОП « ОСОБА_9 », а саме: одну кепку темно-сірого кольору марки «Trussardi», вартість якої згідно судової-товарознавчої експертизи № 10-983 від 21.08.2020 становить 100 гривень 00 копійок.
В подальшому, разом із викраденим майном, ОСОБА_7 зник з місця вчиненого злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ФОП « ОСОБА_9 » матеріальний збиток на вищевказану суму.
Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Органом досудового розслідування внесено клопотання, погоджене прокурором, про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 481 від 11.11.2021 ОСОБА_7 підпадає під дію ст. 19 КК України, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала. Просила суд застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Сторона обвинувачення посилається на наступні докази: покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; показання представника потерпілого ОСОБА_4 ; висновок експерта № 10-98 від 21.08.2002 про проведення товарознавчої експертизи; огляд відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження; висновок судово-психіатричного експерта № 376 від 16.09.2020 висновок судово-психіатричного експерта № 481 від 11.11.2020.
Представник потерпілої ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 підтримали, в судовому засіданні факт вчинення суспільного небезпечного діяння ОСОБА_7 не оспорювали та не заперечували проти застосування стосовно нього примусових заходів медичного характеру.
ОСОБА_7 підтримав клопотання щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши та оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 в стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненому ним суспільно-небезпечного діяння доведена доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Як витікає із висновку судово первинної стаціонарної комплексно психолого-психіатричної експертизи № 481 від 11.11.2020 (експертна комісія Запорізької обласної психіатричної лікарні у складі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ), ОСОБА_7 виявляв та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний синдром, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
В судовому засіданні знайшло підтвердження того, що 13.07.2020 суспільно-небезпечне діяння було вчинене ОСОБА_7 , який в момент його вчинення за висновком проведеної під час досудового розслідування судово первинної стаціонарної комплексно психолого-психіатричної експертизи № 481 від 11.11.2020 (експертна комісія Запорізької обласної психіатричної лікарні у складі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ) не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
При цьому, згідно п.п. 3, 9 Порядку застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричних закладах до осіб, які хворі на психічні розлади і вчинили суспільно небезпечні діяння, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 397 від 08.10.2001 «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 за № 215/6503, вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності. Примусові заходи медичного характеру здійснюються у психіатричних закладах з відповідними умовами нагляду за наявності рішення суду й акта судово-психіатричної експертизи з відповідними висновками про характер та тяжкість психічного захворювання в особи, ступінь її суспільної небезпечності для себе або інших осіб за характером її захворювання і медичних підстав для застосування відповідного примусового заходу медичного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 вчинив суспільно - небезпечне діяння у стані неосудності, який виключає можливість застосування до нього покарання, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, суд вважає, що ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, тому суд відповідно до норм ст. 513 КПК України постановляє ухвалу про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.
Обираючи вид примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 суд враховує тяжкість вчиненого ним діяння, тяжкість та характер захворювання, ступень небезпечності психічно хворого, який вчинив суспільно-небезпечне діяння та представляє небезпеку для суспільства і вважає за необхідне застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.
Верховний Суд в постанові по справі № 51-5807км18 від 30.05.2019 висловив позицію, що «статтею 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання. Колегія суддів звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності».
В пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд роз`яснив, що визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.
Запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, згідно ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.10.2020 слід залишити.
Речові докази: відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Економ Класс» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14А, який зберігається при матеріалах кримінального провадження у сторони обвинувачення, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження у сторони обвинувачення.
Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», судові витрати покладаються тільки на засуджених.
Отже, покладення судових витрат за проведення експертизи ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, тому судові витрати в кримінальному провадженні за проведення судово-товарознавчої експертизи № 10-983 від 21.08.2020 компенсуються за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 372, 508, 503, 511, 512, 513 КПК України, суд
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив у стані неосудності діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Залишити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги Дніпровську філію «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державна установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України, (що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84) в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Речові докази: відеозапис з камер відеоспостереження магазину «Економ Класс» м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14А, який зберігається при матеріалах кримінального провадження у сторони обвинувачення, слід зберігати при матеріалах кримінального провадження у сторони обвинувачення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1