УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділу поліції №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:
19.07.2021р. до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшла вказана скарга, яку заявник мотивує тим, що 14.07.2021р. він подав до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заяву про кримінальні правопорушення за ст.146 КК України та ст.350 КК України, які були скоєні відносно нього невідомими озброєними особами 14.07.2021р. біля 09.00год в приміщенні відділення №6 «Нова пошта» в Хортицькому районі м.Запоріжжя. Так, ці невідомі озброєні особи напали на нього, захопили його, чим позбавили свободи (переміщення). Після цього із насильством виштовхнули його з приміщення, потім спричинили погрози фізичною розправою (вбивством). Один із нападників, той, що нижче зростом, в цей момент дістав та сховав зброю (пістолет). Біля 10.00год він звернувся на лінію «102» із усною заявою про напад невідомих озброєних осіб. Екіпаж патрульної поліції, який прибув на місце події, запропонував йому проїхати до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, де він через чергову частину подав заяву про кримінальні правопорушення за ст.146 КК (позбавлення волі) та ст.350 КК (погрози фізичною розправою вбивством). Вважає, що його заява про кримінальні правопорушення залишена без законного реагування, оскільки протягом 24 години після подання ним заяви йому не повідомили про те ЄРДР, про визнання його потерпілим, не залучили до слідчих та оперативно-розшукових заходів, що є порушенням ст.214 КПК України.

Просить зобов`язати уповноважену особу ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізький області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень по кожній його заяві, надати йому витяг з кожного ЄРДР, вилучити відеоматеріали із відділення №6 «Нова пошта», видати йому пам`ятку потерпілого, залучити до слідчих та оперативно-розшукових заходів.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги, викладені в скарзі підтримав повністю.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Уповноважена посадова особа ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не прибула. Заступником начальника СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 подана заява про розгляд скарги у відсутність представника відділу поліції та письмові заперечення на скаргу ОСОБА_3 , в яких зазначено, що дійсно 14.07.2021р. до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_3 про те, що невідомі люди в масках та зброєю вигнали його із приміщення відділення №6 «Нова пошта», погрожували фізичною розправою. В ході перевірки була допитана ОСОБА_5 , яка пояснила, що ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог чинного законодавства, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин зобов`язані внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування тільки за заявою або повідомленням, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Діючи відповідно до встановленого порядку вирішення заяв і повідомлень, що надходять до чергової частини ОВС і в яких відсутні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації їх в журналі єдиного обліку, про відомості у них доповідаються начальнику органу ВС для розгляду та прийняття рішення і такі заяви й повідомлення не вносяться до ЄРДР. Підстав для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за заявою ОСОБА_3 на даний час немає, оскільки вона не містить обґрунтованих посилань на наявність події та складу зазначених ним кримінальних правопорушень.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого.

Згідно з ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до пп.2 п.1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

При цьому, основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінальне правопорушення серед інших правопорушень характеризується вищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Також, слід зауважити, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

В даній справі слідчим суддею встановлено, що 14.07.2021р. дільничним офіцером поліції СП Відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, ст.лейтенантом поліції ОСОБА_6 складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), згідно з яким прийняв від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усуну заяву про притягнення до кримінальної відповідальності двох невідомих озброєних громадян, які 14.07.2021р. в 09.00год в приміщенні відділення №6 «Нова пошта» по пр..Юбілейному м.Запоріжжя намагались скоїти фізичну розправу, виказували погрози життю та здоров`ю заявника, утримували за руки, чим позбавили свободи переміщення та обмежили його, фактично здійснили його затримання із застосуванням насильства.

У зв`язку з відсутністю фактичних даних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність ознак кримінальних правопорушень та неможливістю на теперішній час прийняти законне рішення про внесення відповідної інформації до ЄРДР, т.в.о. начальника СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 матеріали за заявою ОСОБА_3 , які зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України за №11612 від 14.07.2021р., передані начальнику ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для подальшого їх розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» та Положення про порядок роботи із зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017р. №930 чи в порядку, визначеному Розділом ІV КУпАП, у випадку не підтвердження факту скоєння кримінального правопорушення.

Звертаючись до слідчого судді з цією скаргою, ОСОБА_3 вказує, що відносно нього були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст.146,350 КК України, які полягають у погрозах застосування фізичного насильства та позбавленні свободи.

Так, за диспозицією ч.1 ст.146 КК України кримінальним правопорушенням визнається незаконне позбавлення волі або викрадення людини.

Незаконним позбавлення волі є у всіх випадках, коли воно здійснюється не відповідно до Конституції, законів України, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Жодна людина не може бути позбавлена волі інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема у таких випадках, як: а) законне ув`язнення людини після її засудження компетентним судом; б) законний арешт або затримання людини для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, передбаченого законом; в) законний арешт або затримання людини з метою забезпечення її присутності перед компетентним державним органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину чи зникненню Її після його вчинення; г) затримання неповнолітньої людини на підставі законного розпорядження з метою виховного нагляду або законне затримання неповнолітньої людини з метою забезпечення й" присутності перед компетентним державним органом; д) законний арешт або затримання людини, здійснені з метою запобігання її незаконному в`їзду до країни, або людини, стосовно якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції,

Позбавлення волі може полягати у триманні особи в місці, де вона взагалі не бажає або більше не бажає перебувати, або в поміщенні її в місце, яке вона не має змоги вільно залишити, хоча бажає цього. Відтак, обов`язковою ознакою складу злочину у його першій формі є місце.

При цьому, незаконне позбавлення волі, вчинене службовою особою, має кваліфікуватися за ст.365 КК України як перевищення влади чи службових повноважень. Зокрема, це стосується завідомо незаконного здійснення працівниками органів внутрішніх справ, прикордонних військ, управління державної охорони та іншими службовими особами, спеціально уповноваженими на це, адміністративного затримання та наступного тримання особи протягом певного часу.

За диспозицією ч.1 ст.350 КК України кримінальним правопорушенням є погроза вбивством, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень або знищенням чи пошкодженням майна загальнонебезпечним способом щодо службової особи чи її близьких або щодо громадянина, який виконує громадський обов`язок, застосована з метою припинення діяльності службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов`язок, або зміни її характеру в інтересах того, хто погрожує.

Основним безпосереднім об`єктом цього кримінального правопорушення є правомірна діяльність підприємств, установ, організацій, встановлений порядок виконання громадських обов`язків. Додатковим обов`язковим об`єктом виступає здоров`я особи. Потерпілими від цього кримінального правопорушення є спеціальний суб`єкт - службова особа (крім тих осіб, які виступають потерпілими від інших посягань, передбачених, зокрема, ст. ст. 345, 346, 377) та громадянин, який виконує громадський обов`язок.

Проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 14.07.2021р., зміст його письмових пояснень, наданих в цей же день інспектору поліції, вислухавши його пояснення в судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що вони не містять достатніх об`єктивних даних, які дійсно вказують на вчинення протиправних діянь з ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.146,350 КК України, та посилання на фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінальних правопорушень. Доводи заявника фактично ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та його ставленні до певних подій і не вказують на обов`язкові ознаки відповідних кримінальних правопорушень.

Таким чином, законодавчо визначених підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 14.07.2021р. немає і відповідні дії посадових осіб відділу поліції не є протиправними.

Також слід зазначити, що вимоги скарги про зобов`язання посадових осіб відділу поліції вилучити відеоматеріали із відділення №6 «Нова пошта», видати йому пам`ятку потерпілого, залучити до слідчих та оперативно-розшукових заходів не є предметом розгляду слідчим суддею у порядку, визначеному ч.1 ст.303 КПК України. Перелік дій слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені в порядку ст.303 КПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.214,303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено учасникам справи 21.07.2021 року о 16.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1

20.07.2021