Дата документу 12.05.2021 Справа № 554/2346/21
Провадження №1-кс/554/5065/2021
У Х В А Л А
іменем України
12.05.2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 05.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0000613 від 03.11.2014,

встановив:

17.03.2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 05.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0000613 від 03.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Постанову слідчого заявник вважає незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000613 від 03.11.2014.

У судовому засіданні заявник подану скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000613 від 03.11.2014, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

У судовому засіданні та згідно постанови слідчого встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебували матеріали досудового розслідування, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 03.11.2014 щодо протиправних дій слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Так, до прокуратури Харківської області надійшла ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від 29.10.2014 по справі №646/11789/14-к, якою зобов`язано посадових осіб прокуратури Харківської області, уповноважених на прийняття і реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, розглянути в порядку ст. 214 КПК України заяву ОСОБА_3 від 16.09.2014.
03.11.2014 слідчим відділом прокуратури Харківської області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000613 за заявою ОСОБА_3 .
Згідно з вимогами ст. ст. 216, 218 КПК України, постановою про визначення підслідності та доручення здійснення досудового розслідування прокуратури Харківської області від 23.09.2019, визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000613 від 03.11.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України за слідчими управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві.
В ході проведення допиту в якості свідка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що слідчий ОСОБА_5 вчинив злочин, який є закінченим, тому що матеріали кримінального провадження №0001205 підтверджують зловживання правами та неналежне виконання ним своїх службових обов`язків, щодо об`єктивного та неупередженого розслідування в повному обсязі, без порушень розумних строків проведення процедури досудового слідства на протязі 4 років. Зазначені дії виразились у винесенні слідчим трьох постанов про закриття кримінального провадження, які у подальшому за його скаргами були скасовані.
Під час досудового розслідування було встановлено, що у провадженні СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області знаходилась кримінальна справа №61111631 від 04.08.2011, порушена за заявою ОСОБА_3 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, яка на підставі п.2 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року) закрита. Слідчим відділом Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області внесені відомості до ЄРДР за №0001205 від 01.03.2013, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Старшим групи слідчих у кримінальному провадженні №0001205 був призначений слідчий ОСОБА_5 , начальником слідчого відділу був ОСОБА_7 . Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001205 заознаками ч.1 ст. 358 КК України, було встановлено, що у лютому 2015 році, невстановлені особи в комунальному житлово-експлуатаційному підприємстві №1 м. Харкова, посягаючи на встановлений порядок складання, видачі, виготовлення, використання та обігу предметів управлінської діяльності, шляхом внесення в договір неправдивих відомостей про суть і зміст Рішення Київської РВК №248-21 від 19.10.1999, та внесення до нього виправлень від 08.02.2005, тимчасового користування сараєм між КЖЕП №1 Київського району м. Харкова завідомо здійснили підробку документів. В ході проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_5 було проведено допит в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , також було допитано заявника ОСОБА_3 , отримано копії договорів про тимчасове користування сараєм від 08.02.2005 та від 01.01.2000, що укладені між КЖЕП №1 Київського району м. Харкова та ОСОБА_14 , відібрано зразки почерку та підпису.
Виходячи із вище викладеного, працівники СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, під час досудового розслідування, діяли в межах своєї компетенції, не перевищували та не зловживали владою чи службовими повноваженнями, тобто умисного вчинення дій, які б явно виходили за межі наданих їм прав чи повноважень не виявлено.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 підтвердив надані їм раніше свідчення.
Допитаний в якості свідка колишній начальник СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 повідомив наступне, що кримінальне провадження №0001205 неодноразово вивчалось в прокуратурі Київського району м. Харкова, підстав для погодження повідомлення про підозру по вказаним кримінальним провадженням не було, достатніх доказів для встановлення самої події злочину не було виявлено. Заходів застосування до його підлеглих процесуальних рішень у зв`язку із неефективністю розслідування по більшості кримінальних проваджень не вбачалось. Зазначає, що громадянином ОСОБА_3 неодноразово подавались заяви щодо усунення порушень вимог процесуального законодавства, вважає, що зазначені заяви були тільки приводом для активізації досудового розслідування. Зазначені скарги розглядалися керівництвом ГУМВС України в Харківській області та мали дисциплінарний характер.
Допитаний в якості свідка слідчий СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , повідомив наступне, що за заявою ОСОБА_3 вносились відомості до ЄРДР за № 0001204 за ч.3 ст.185 КК України, № 0000918 за ч. 1 ст. 125 КК України, №0000022, № 000058, № 0001205. Відносно кримінального провадження № 0001205, пояснює наступне, що в ході отримання матеріалів провадження, було встановлено наявність Рішення Київської РВК, в якому закріплено дозволи саме на користування, а не список користувачів, а тому договори тимчасового користування, які на думку заявника ОСОБА_3 - підроблені, такими не являються.
Допитаний в якості свідка прокурор прокуратури Київського району м.Харкова ОСОБА_15 повідомив, що у провадженні СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області перебували кримінальні провадження №0001205, №0004050,№000058, № 0000120, № 0004051 за заявами ОСОБА_3 , де його було призначено у відповідності до положень ст. 37 КПК України процесуальним керівником. Зокрема, були встановлені порушення вимог ст. 28 КПК України щодо дотримання розумних строків у кримінальному провадженні № 0001205 (слідчий ОСОБА_16 ). За вказаних обставин прокуратурою району на адресу ГУМВС України в Харківській області та на адресу ХМУ ГУМВС України в Харківській області, в порядку ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» направлені подання щодо усунення виявлених порушень вимог кримінального процесуального законодавства, причин та умов, що їм сприяють. За результатами розгляду подання слідчому СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області оголошено зауваження, начальнику СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області надані вказівки удосконалення роботи підпорядкованого підрозділу. Стан роботи був поставлений на постійний контроль керівництва Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області.
Допитаний в якості свідка прокурор прокуратури Київського району м.Харкова ОСОБА_17 надав аналогічні показання ОСОБА_15 .
Згідно листа управління кадрового забезпечення ГУ НП в Харківській області від 25.07.2017 №4281/119-12/01-2017 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 оголошено «зауваження» наказом № 427 (за порушення вимог КПК України), а ОСОБА_7 оголошено «сувору догану» наказом № 435 (за порушення вимог КПК України), далі наказом № 977 «звільнено зі служби в ОВС України» (за порушення службової дисципліни).
Відповідно до положень ст. 365 КК України, об`єктивна сторона злочину характеризується обов`язковими трьома ознаками: діянням (вчинення активних дій, які явно виходять за межі наданих прав або повноважень); наслідками (виявляються у завданні істотної шкоди інтересам); причинним зв`язком між діянням і наслідками.
Найбільш характерними випадками перевищення влади або службових повноважень визнаються: у вчиненні дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи/відомства; у вчиненні дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках/з особливого дозволу; у вчиненні одноособово дій, які вчиняються тільки колегіально; у вчиненні дій, які ніхто не має права виконувати/дозволяти.
Відповідно до статті 365 КК України перевищенням влади або службових повноважень є умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Отже для наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України у діях слідчого, крім факту вчиненням ним дій, які виходять за межі наданих йому прав та повноважень, повинні бути і наслідки таких дій у вигляді завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, які у даному випадку відсутні.

Таким чином встановлено відсутність ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України у діях слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області ОСОБА_5 .

Отже, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 03.11.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України закрите у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС в Харківській області ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, викладені в скарзі та постанові слідчого про закриття кримінального провадження в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження вважає, що при здійснення досудового розслідування слідчим були вчинені усі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам кримінального правопорушення.

При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий вірно прийшов до висновку щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 05.11.2020 є обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 11 цього кодексу. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, виконуючи вимоги законодавства, слідчим зібрано усі письмові докази, які мають відношення до порушеного питання, та надано відповідну правову оцінку цим доказам; допитано всіх учасників події, та надано правову оцінку їх показанням та діям.

Доводи заявника щодо незаконності оскаржуваної постанови не спростовують наведених висновків слідчого, а тому відхиляються за безпідставністю.

З урахуванням викладеного та того, що в ході проведення досудового розслідування виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, за результатами яких слідчим встановлено відсутність події складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 364 КК України, слідчий суддя вважає, що слідчий, з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Законних підстав для скасування постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених в скарзі немає, оскільки сумнівів у її законності у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 05.11.2020 про закриття кримінального провадження № 0000613 від 03.11.2014 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1