ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1955/21 Справа № 176/410/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- 02 липня 2013 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 30 жовтня 2019 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13.11.2020 року ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у кримінальному провадженні № 0000001,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці.
Вказаним вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 15 січня 2021 року, близько о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , в якій знаходився потерпілий ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_5 на груні раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому будь-яких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, ОСОБА_5 15.01.2021 року, приблизно о 17 год. 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_8 , який у той час сидів на стільці та стоячи обличчям до обличчя потерпілого наніс один удар кулаком правої руки в область правої щоки потерпілого.
З метою уникнення конфлікту ОСОБА_8 відразу піднявся та вийшов з будинку на вулицю, де його наздогнав ОСОБА_5 . Підійшовши до потерпілого спереду з правого боку, ОСОБА_5 наніс удар кулаком правої руки в область правої щоки під праве око ОСОБА_8 , від якого останній впав на асфальт.
Продовжуючи свої протиправні дії направлені на заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 підійшов до лежачого потерпілого та правою ногою обутою у взуття наніс йому не менше 2 ударів в область правої частини обличчя. Потім ОСОБА_5 підошвою взуття правої ноги наніс удар зверху вниз в область носу та губ потерпілого. Після чого ОСОБА_5 повернувся до будинку АДРЕСА_2 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження: забита хірургічно оброблена рана на слизуватій лівої половини верхньої губи довжиною 1,4 см. та крововилив навкруги цієї рани на слизуватій; закритий перелом кісток носа без зміщення кісних уламків, підтверджений рентгенологічно; різкий набряк м`яких тканин правої скроневої області, правої щоки та лівої щоки; синець на шкірі верхньої та нижньої повік правого ока, крововилив на білковій оболонці зовнішньої частини правого ока; зливний синець на шкірі лівої щоки; синець на шкірі правої щоки та в проекції вилиці; крововилив на червоній обвідці лівої половини нижньої губи та на прилеглій слизовій.
Тілесні ушкодження - забита хірургічно оброблена рана на слизуватій лівої половини верхньої губи, крововилив навкруги цієї рани, закритий перелом кісток носа без зміщення кісних уламків потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні (21 день), і відносяться до категорії Легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Тілесні ушкодження у вигляді синців та крововиливів всіх вищезазначених локалізацій виявлені у ОСОБА_8 , мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, і відносяться до категорії Легких.
В апеляції:

- обвинувачений просить змінити вирок та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений вважає, що вирок є занадто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачений вказує, що працює будівельником, за місцем свого мешкання характеризується посередньо, з боку сусідів та його рідних відносно нього скарг не надходило, спиртні та наркотичні засоби не вживає, зв`язки з особами, які були раніше не підтримує, щиро кається у скоєному правопорушенні та усвідомлює наслідки свого вчинку, має батьків, які є пенсіонерами та потребують в його догляді та підтримці.

Також, зазначає, що під час судового засідання 12.05.2021 року приймав участь без захисника та не в повній мірі зрозумів вимоги ч.3 ст.349 КПК України та суд вимоги даної статті йому не роз`яснив.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та розгляду справи за його відсутності, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про відкриття апеляційного провадження за його скаргою, про закінчення підготовки та призначення апеляційного розгляду, зокрема про час та місце розгляду справи шляхом надсилання повісток рекомендованими повідомленнями на адресу, зазначену в матеріалах справи та в його апеляційній скарзі, які були отримані ним особисто, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими розписками, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним у тому, що кримінальне провадження відносно нього за ч.2 ст.125 КК України розглядається апеляційним судом за його ж апеляційною скаргою, не виявив належної зацікавленості у розгляді вказаної справи.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом 1 року та 8 місяців, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.
Приймаючи до уваги вказане рішення ЄСПЛ, враховуючи вимоги ст.ст.401, 405 КПК України, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення ОСОБА_5 про час розгляду справи, з метою недопущення необгрунтованого порушення розумних строків розгляду справи, встановленого ст.318 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провождити розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження події злочину, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.
Як вбачається з вироку суду та журналу судового засідання від 12 травня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у зв`язку з чим, враховуючи думку учасників процесу, суд прийняв рішення щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також суд належним чином роз`яснив сторонам, що вони будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорюються, та з`ясував, що усі учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції, що підтверджується аудіозаписом технічної фіксації вищевказаного судового засідання, а тому є безпідставним посилання обвинуваченого на те, що він не в повній мірі зрозумів вимоги ч.3 ст.349 КК України, оскільки такі доводи спростовуються вищезазначеними обставинами, у тому числі і наданою особисто обвинуваченим заявою до суду про розгляд справи на підставі ч.3 ст.349 КК України та про те, що його позиція є добровільною, про наслідки заяви йому роз`яснено, все зрозуміло, а саме те, що буде позбавлений права оскаржувати в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорюються під час судового розгляду.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з посиланням на суворість призначеного обвинуваченому покарання судом є безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За приписами ст. 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог кримінального та процесуального законів щодо призначення покарання.

Згідно вироку, при обранні виду та міри покарання, суд враховував ступінь тяжкості злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на амбулаторному нагляді у лікаря психіатра, нарколога не перебуває. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом віднесено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. До обставин, що обтяжують покарання суд відніс рецидив злочину.

На підставі наведених обставин, колегія суддів звертає увагу на конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, на те, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, неодноразово судимий, та після звільнення через короткий проміжок часу знову вчинив кримінальний проступок, що свідчить про відсутність у нього самокерованої поведінки, а тому призначене ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, саме у виді арешту, є законним, справедливим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Доводи обвинуваченого про те, що він повністю визнав свою вину, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину при призначенні покарання, як наведено вище, враховано в сукупності з іншими обставинами, які характеризують обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого на те, що він працює будівельником матеріалами справи не підтверджено та самим обвинуваченим на підтвердження цього доказів до апеляційної скарги не надано.

При призначенні покарання суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

За наведеного, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4