Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до Подільського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчих СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000208 від 19.01.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201, ч. 3, ч. 4 ст. 321 КК України.
29.08.2017 слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва у справі №758/11350/17 надано дозвіл слідчому Подільського УП Гу НП в м. Києві ОСОБА_6 , прокурору Київської місцевої прокуратури №7 м. Києва ОСОБА_7 або за їх дорученням слідчим СВ Подільського УП Гу НП в м. Києві, дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення сильнодіючих лікарських засобів; грошових коштів, отриманих незаконним шляхом, внаслідок реалізації сильнодіючих лікарських засобів; банківських карток, що використовувалися або могли бути використані для отримання грошових коштів за реалізацію сильнодіючих лікарських засобів; сім- карток операторів мобільного зв`язку, комп`ютерних та мобільних пристроїв, електронних носіїв інформації, які могли бути використані для досягнення злочинної мети; документів, які можуть в сукупності підтверджувати незаконну діяльність (платіжні доручення, квитанції, товарно-транспортні накладні, договори оренди приміщень, чорнові записи та інші); матеріалів призначених для пакування та транспортування сильнодіючих лікарських засобів; інших цінностей, здобутих злочинним шляхом, а також інших документів та предметів, які мають значення для встановлення істини в кримінальному провадженні.
У подальшому, 12.09.2017 слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 знаходився громадянин ОСОБА_4 , в якого під час особистого обшуку виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 66 800 доларів США, банківську картка № НОМЕР_1 , мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою.
Згідно пояснення ОСОБА_9 , 12.09.2017 у квартирі, де проводився обшук, він перебував у зв`язку з обставинами не пов`язаними з кримінальним провадженням, а саме, в зв`язку з укладенням угоди з придбання автомобіля у матері ОСОБА_5 - ОСОБА_10 .
Таким чином вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти та речі мають усі ознаки тимчасово вилученого майна та орган досудового розслідування зобов`язаний був звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення на них арешту.
Натомість, на даний час, пройшло вже майже 4 роки, відсутня інформація про накладення арешту на вилучені речі, що є грубим порушенням КПК України.
Також, згідно матеріалів кримінального провадження процесуальне рішення (постанова) про визнання вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 66 800 доларів США речовими доказами слідчим прийнята лише 06.06.2018, тобто більше ніж через пів року після проведення обшуку.
При цьому постанова жодним чином не мотивована, у ній відсутнє будь-яке обґрунтування обставин, які орган досудового розслідування має намір довести за допомогою вказаних грошових коштів.
02.06.2021 до Подільського УП ГУНП у м. Києві було направлено клопотання про повернення майна.
Згідно відповіді від 27.07.2021 за № 13224/125/53-2021 старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 66 800 доларів США, мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ - НОМЕР_2 з сім картою, вилучено 12.09.2017 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_12 від 29.08.2017 (у суді справа 758/11350/17). Тому слідчий відділ Подільського УП ГУ Національної поліції у м. Києві та Подільська окружна прокуратура міста Києва (Київська міська прокуратура №7) з клопотанням про арешт зазначеного вище вилученого майна до слідчого судді не зверталась.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги без її участі, підтримала скаргу з викладених у ній підстав, просила вимоги скарги задовольнити.
Посадові особи Подільського УП ГУНП в м. Києві про час, день та місце розгляду скарги повідомлені у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.
На підставі ч. 3 ст. 306 КПК України їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.08.2017 слідчим суддею Подільського районного суду м. Києва у справі 758/11350/17 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення сильнодіючих лікарських засобів; грошових коштів, отриманих незаконним шляхом, внаслідок реалізації сильнодіючих лікарських засобів; банківських карток, що використовувалися або могли бути використані для отримання грошових коштів за реалізацію сильнодіючих лікарських засобів; сім- карток операторів мобільного зв`язку, комп`ютерних та мобільних пристроїв, електронних носіїв інформації, які могли бути використані для досягнення злочинної мети; документів, які можуть в сукупності підтверджувати незаконну діяльність (платіжні доручення, квитанції, товарно-транспортні накладні, договори оренди приміщень, чорнові записи та інші); матеріалів призначених для пакування та транспортування сильнодіючих лікарських засобів; інших цінностей, здобутих злочинним шляхом, а також інших документів та предметів, які мають значення для встановлення істини в кримінальному провадженні.
На виконання вказаної ухвали 12.09.2017 слідчий СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 провів обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час обшуку в приміщенні квартири АДРЕСА_2 знаходився громадянин ОСОБА_4 .
Згідно протоколу обшуку від 12.09.2017 у ОСОБА_4 під час особистого обшуку виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 66 800 доларів США, банківська картка № НОМЕР_1 , мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_2 з сім картою.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, надано дозвіл на відшукання не будь-яких грошових коштів, а саме грошових коштів, отриманих незаконним шляхом, внаслідок реалізації сильнодіючих лікарських засобів.
Під час розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування не здобуто жодних даних, які б свідчили про те, що вилучені грошові кошти здобуті внаслідок реалізації сильнодіючих лікарських засобів. Вони вилучені в особи, яку не було допитано навіть у якості свідка в межах даного кримінального провадження.
Разом з тим, ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку, надано дозвіл на відшукання речей в приміщенні, в якому проживає ОСОБА_5 .
Однак, як вбачається із правовстановлюючих документів (копія договору купівлі-продажу від 29.10.2013), квартира, де було проведено обшук, належить на праві власності ОСОБА_10 . Інших документів, які б підтверджували факт користування квартирою, проживання ОСОБА_5 в даній квартирі не міститься.
Таким чином, вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти та речі мають усі ознаки тимчасово вилученого майна.
Згідно матеріалів кримінального провадження лише через 6 місяців після проведеного обшуку постановою від 06.06.2018 вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 66 800 доларів США слідчим визнано речовими доказами.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що вона не мотивована, у ній відсутнє будь-яке обґрунтування обставин, які орган досудового розслідування має намір довести за допомогою вказаних грошових коштів.
02.06.2021 за вихідним № 2780/0206/21 до Подільського УП ГУНП у м. Києві було направлено клопотання про повернення тимчасово вилученого майна.
Згідно відповіді від 27.07.2021 за № 13224/125/53-2021 старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 зазначає, що грошові кошти в сумі 66 800 доларів США, мобільний телефон «Самсунг» ІМЕІ - НОМЕР_2 з сім картою, вилучено 12.09.2017 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_12 від 29.08.2017 (у суді справа 758/11350/17). А отже слідчий відділ Подільського УП ГУ Національної поліції у м. Києві та Подільська окружна прокуратура міста Києва (Київська міська прокуратура №7) з клопотанням про арешт зазначеного вище вилученого майна до слідчого судді не зверталась,
Відповідно до ст. 3 КПК України учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник./
Таким чином, беручи до уваги, що на даний час статус ОСОБА_4 не визначений у даному кримінальному провадженні, тому, можна прийти до висновку, що статус ОСОБА_4 є - інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, як з моменту вилучення майна, яке їй належить (12.09.2017), її права та законні інтереси почали обмежуватися під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 167 ч. 1 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 167 ч. 2 КПК України визначений чіткий перелік ознак майна, за наявності яких надане право на його вилучення:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Проте, жодна із вказаних вище ознак не підпадає під вилучене 12.09.2017 у ОСОБА_4 майно. Постанова про визнання речовими доказами від 06.06.2018 не містить належного обґрунтування та мотивування.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).
ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).
У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).
Так, при винесенні даного рішення, слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном.
Оскільки на вилучене майно не було у встановлені строки накладено арешт, вказане майно не було повернуту власнику (володільцю) відповідно до ст. 171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий у даному кримінальному провадженні допустив бездіяльність, а тому існують підстави для задоволення скарги та повернення тимчасово вилученого майна власнику (володільцю).
Враховуючи, що слідчим не надано об`єктивних даних, які б спростовували факт законності походження вказаного майна, зокрема грошових коштів, а ухвалою суду про надання дозволу на обшук не надавався дозвіл на обшук з метою виявлення та вилучення грошових коштів, які належать ОСОБА_4 та були вилучені саме в останнього під час особистого обшуку, то зазначені речі та документи є тимчасово вилученим майном згідно зі ст. 236 КПК України.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження утримання тимчасово вилученого майна, актуальність цього питання, оскільки кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Оскільки слідчий не спростував доводи скаржника, не надав документального підтвердження правомірності утримання майна, вилученого у ОСОБА_4 під час обшуку 12.09.2017, так як на вилучене майно у встановлені строки не було накладено арешт, в зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що існують підстави для задоволення скарги та повернення тимчасово вилученого майна власнику (володільцю).
У зв`язку з наведеним, скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. 167-169, 171, 233, 303-307 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.
Зобов`язати слідчих Подільського УП ГУ НП у м. Києві, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208, повернути ОСОБА_4 майно, що було вилучено 12.09.2017 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 а саме: грошові кошти в сумі 66 800 (шістдесят шість тисяч вісімсот) доларів США, банківську картку № НОМЕР_1 та мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ - НОМЕР_2 із сім картою.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1