Справа № 635/1322/17
Провадження № 1-в/635/59/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Кулиничі Харківського району Харківської області, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштований, неодружений, засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 09 вересня 2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 02 лютого 2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; постановою Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2011 року скасовано іспитовий строк та направлено в місця позбавлення волі на строк 4 роки; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 850,00 грн; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі.
Початок строку покарання 05 листопада 2017 року; кінець строку покарання 22 вересня 2022 року.
Адміністрація державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)», в особі виконуючого обов`язки начальника установи ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням та просить про приведення вироку Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року у відношенні засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання сповіщався своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_3 підтримав, просив розглянути справу без його участі.

ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України і призначено йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 приєднано до призначеного цим вироком покарання частково невідбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року у виді 2 місяців позбавлення волі, остаточно визначивши покарання за сукупністю вироків у виді 7 років 8 місяців позбавлення волі. Вирок Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року набрав законної сили 18 серпня 2020 року.
Вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України і призначено йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 3 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано покарання, не відбуте ним за попереднім вироком Харківського районного суду Харківської області від 25.06.2015 року у виді штрафу у розмірі 850,00 грн і остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці і штрафу у розмірі 850,00 грн.

Відповідно до норм Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Частиною 2 статті 309 КК України, в редакції чинній до 01 липня 2020 року, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою вказаної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Отже, диспозицією ч. 2 ст. 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року за сукупністю злочинів, зокрема ч. 2 ст. 309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
За положеннями частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, статтею 74 КК України визначено загальне правило, згідно з яким особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Враховуючи, що з 01 липня 2020 року ч. 2 ст. 309 КК України не передбачає кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно та в діях ОСОБА_3 відсутні інші кваліфікуючі ознаки, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01 липня 2020 року) за які він засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України і які входять до сукупності злочинів, суд приходить до висновку про необхідність приведення вказаного вироку в цій частині у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність шляхом перекваліфікації дій ОСОБА_3 з ч. 2 на ч. 1 ст. 309 КК України та пом`якшення призначеного покарання шляхом визначення останньому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з правилами ч. 1 ст. 72 та ч. 3 ст. 74 КК України, у виді обмеження волі на строк 5 років.
Також, суд враховує, що з 01 липня 2020 року санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року ОСОБА_3 призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, тому суд вважає необхідним визначити засудженому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року - за правилами ч. 3 ст. 74 КК України у виді 5 років обмеження волі.
Враховуючи викладене, суд повністю задовольняє клопотання адміністрації ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» та вважає за необхідне, остаточне покарання ОСОБА_3 визначити таким, що раніше призначено вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року у виді 7 років 8 місяців позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 70, 72, 74 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст. 74 КК України задовольнити.
Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 5 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (раніше призначене) у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 3 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано покарання, не відбуте ОСОБА_3 за попереднім вироком Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2015 року у виді штрафу у розмірі 850,00 грн і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці і штрафу в розмірі 850,00 грн.

Визначити ОСОБА_3 покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року: за ч. 1 ст. 115 КК України (раніше призначене) у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України (раніше призначене) у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 5 (п`яти) років обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_3 вважати призначеним у виді 7 років 8 місяців позбавлення волі за вироком Харківського районного суду Харківської області від 14 листопада 2019 року до якого на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 08 грудня 2015 року.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1