Ухвала
іменем України
18 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 699/56/21
провадження № 51 - 626 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000971 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 Кримінального кодексу України (далі - КК), до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання мотивовано тим, щокримінальне провадження щодо ОСОБА_7 надійшло до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки слідство у вищевказаному провадженні було закінчено слідчим другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідування (м. Київ). З огляду на викладене, захисник порушує питання про визначення підсудності в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а саме до Подільського районного суду м. Києва.
Іншим учасникам судового провадження повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не прибули, що не перешкоджає його розгляду. Заяв про відкладення розгляду на іншу дату не надійшло.
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, а також заслухавши думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання захисника, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
Положеннями ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушеннями правил територіальної підсудності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. Причому «місце вчинення кримінального правопорушення» в контексті ч. 1 ст. 32 КПК розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.
Згідно з матеріалами провадження до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 255 КК.
Судовий розгляд вказаного провадження не розпочато.
Із формулювання висунутого ОСОБА_7 обвинувачення вбачається, що він, в проміжок часу з листопада 2013 року по лютий 2014 року, більш точного часу слідством не встановлено, діючи з корисливих мотивів, у своїх особистих інтересах, надав свою добровільну згоду на участь у злочинній організації. ОСОБА_7 входив до складу другої групи злочинної організації, під порядкуванням ОСОБА_8 (група фізичного знищення), для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на замовлення, захисту в незаконний спосіб бізнес інтересів невстановлених органом досудового розслідування осіб, що у свою чергу забезпечить особисте протиправне збагачення її учасників.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 255 КК, а саме участь у злочинній організації.
Участь у злочинній організації передбачає перебування в складі злочинної організації. Особа стає учасником злочинної організації з моменту її утворення (якщо вона входить до кола осіб, з яких виникає організація) або ж відтоді, коли інші учасники дали згоду на прийняття її до вже існуючої організації. Участь у злочинній організації означає виконання в інтересах такої організації різноманітних дій, здійснення частини функцій організації. Учасник виконує дії в інтересах організації разом з іншими її учасниками чи самостійно, на його потенційне сприяння розраховують вся організація та окремі Її члени. Він може виступати як виконавець окремих злочинів, планувати їх, здійснювати допоміжні дії, виконувати окремі доручення керівників організації.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що у проміжок часу з листопада 2013 року до 02 квітня 2014 року, більш точного часу слідством не встановлено, керівник злочинної організації ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, отримавши завдання від невстановленої досудовим розслідуванням особи організатора злочинної організації, надав вказівку ОСОБА_10 та ОСОБА_8 організувати за участі рядових учасників злочинної організації, в тому числі і ОСОБА_7 , злочинні дії в інтересах злочинної організації.
Так, за висновками органів досудового розслідування у злочинній організації обвинуваченому ОСОБА_7 була відведена роль виконавця, і всі злочинні дії ним було виконано, в тому числі, на території Вигриївського лісництва Корсунь-Шевченківського району, що знаходиться у межах територіальної юрисдикції Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, до якого і було скеровано обвинувальний акт за його обвинуваченням.
Разом з тим, переглядаючи вищевказане клопотання сторони захисту, слід врахувати й те, що прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора, з метою дотримання загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК, зокрема верховенства права, законності, розумності строків, доступу до правосуддя, зважаючи на необхідність забезпечення оперативності та ефективності розгляду кримінального провадження, на адресу Черкаського апеляційного суду надіслано клопотання про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000971 за обвинуваченням ОСОБА_7 до Городищенського районного суду Черкаської області для вирішення питання про його подальше об`єднання із кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 .
З огляду на викладене, підстав для передачі вищевказаного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, колегія суддів не вбачає, а тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
Керуючись ст. 32, 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000971 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_15 ОСОБА_2 ОСОБА_3