Справа № 128/951/20
УХВАЛА

21 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні, в зв`язку з закінченням строку тримання під вартою ОСОБА_5 , а також необхідністю продовження розгляду кримінального провадження по суті, прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, яке мотивовано тим, що ще не допитані свідки і обвинувачений може впливати на них та на потерпілого, які проживають разом з ним в одному населеному пункті, з метою надання для себе неправдивих показів, оскільки обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлює можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, в зв`язку з чим може переховуватися від суду, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо клопотання прокурора, заявивши в свою чергу клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки на теперішній час будь яких ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, не існує або такі відпали взагалі, так як всі докази органом досудового розслідування зібрані, а тому їх знищення чи приховування неможливе; потерпілий вже допитаний в судовому засіданні, проживає в м. Вінниці, тому вплив на нього зі сторони ОСОБА_5 - неможливий та виключається; доводи прокурора про те, що обвинувачений перебуваючи на волі продовжить скоювати злочини є необгрунтованими та безпідставними; ОСОБА_5 перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має матір і дитину, які проживають в одному з обвинуваченим населеному пункті; ОСОБА_5 , хоча і був безробітним, але здійснював підробітки в якості різноробочого, тобто, має стійкі соціальні зв`язки; його скрутне матеріальне становище дає змогу прийти до висновків про неможливість і недоцільність переховування від суду.

Прокурор та потерпілий заперечували щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому, посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України

При вирішенні клопотань прокурора та захисника суд зазначає наступне.

На підставі статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року установлено з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року на усій території України карантин. В зв`язку з встановленням карантинних заходів заборонені залізничні, авіа-та автобусні міжміських та міжобласні пасажирські перевезення, а також робота метрополітенів, запроваджено обмеження щодо звичайного режиму руху міського електричного (трамвай, тролейбус) та автомобільного транспорту. Згідно з рекомендаціями МОЗ громадянам серед інших заходів запропоновано залишатися вдома, тримати дистанцію, дбати про власну безпеку.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 20-5розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набув чинності 23.04.2020 року, пункт 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України викладено у редакції, яка передбачає, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Враховуючи вказані нормативні положення, беручи до уваги, що до закінчення строків тримання під вартою обвинуваченого неможливо колегіально розглянути клопотання про продовження або зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про необхідність вирішення питання щодо строків тримання обвинуваченого під вартою головуючою колегії по справі одноособово.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали обвинувального акта та додатки до нього, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та відмову в задоволенні клопотання захисника з огляду на наступне.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області та Вінницького районного суду Вінницької області строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжувався. На даний час строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 24.01.2021 року.

Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, а тому перебуваючи на волі, може, з метою уникнення від покарання незаконно впливати на свідків або переховуватися від суду.

Таким чином, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може допустити невиконання процесуальних обов`язків покладених на нього в зв`язку зі статусом обвинуваченого.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України - не встановлено.

Виходячи з того, що на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження лише розпочато, суд, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст. ст. 177,183,199, а також вищевказані обставини та час надходження обвинувального акта до суду, суд вважає, що більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт не підлягає до задоволення по причині недоведеності та необгрунтованості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 327, 331, пункт 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - задоволити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 діб, тобто, до 20 червня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 21.04.2021 року о 13 год. 50 хв.
Головуючий ОСОБА_1