Справа № 535/838/20
Провадження № 1-кп/535/14/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Котельва кримінальне провадження за № 0000048 від 03 вересня 2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Котельва, Полтавської області, українця, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, не зареєстрованого у встановленому законом порядку, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 19.08.2019 року рішенням Котелевського районного суду Полтавської області був зобов`язаний сплачувати на користь колишньої дружини ОСОБА_7 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.07.2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. 19.09.2019 Котелевським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист № 535/864/19.

Відповідно ст.ст.17,19,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» 25.09.2019 року начальником відділу Котелевського РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ОСОБА_10 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої разом з викликом були направлені сторонам (боржнику та стягувачу), боржнику для ознайомлення та виконання. ОСОБА_6 протягом всього часу перебування виконавчого листа на виконанні аліменти не сплачувались внаслідок чого склалась заборгованість несплачених аліментів, яка станом на 31.08.2020 року становить 35 373,60 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово викликався до Котелевського РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) для надання пояснень щодо невиконання ним рішення суду, а також попереджався про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів.

Обвинувачений ОСОБА_6 протягом 2 півріччя 2019 року неофіційно працював у господарстві ОСОБА_11 та надавав послуги як водія, за що останній сплачував йому грошові кошти в розмірі від 1000 до 2000 грн., щомісячно, крім цього ОСОБА_6 починаючи з травня по серпень 2020 року неофіційно працював по виконанню будівельних робіт у господарстві ОСОБА_12 за що останній сплачував йому грошові кошти в розмірі від 2000 до 4000 грн., щомісячно, та про свої доходи до Котелевського РВ ДВС не повідомляв та приховував їх, що свідчить про те, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), хоча мав реальну змогу на їх вчасну сплату.

У результаті злісного ухилення ОСОБА_6 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей у період з 16.07.2019 року по 31.08.2020 року утворилась заборгованість по аліментах, згідно довідки, наданої Котелевським РВ ДВС у розмірі 35373 гривні 60 копійок.

У судовому засіданні після роз`яснення головуючим суті обвинувачення ОСОБА_6 зазначив суду, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він визнає себе винним повністю та виявив бажання давати суду показання.
Під час системного допиту в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_6 в свої поясненнях суду свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (проступку) визнав повністю, підтвердивши фактичний виклад обставин зазначених в обвинувальному акті, щодо періоду несплати аліментів встановлених рішенням суду та суми заборгованості. Пояснив суду, що дійсно аліменти на дітей не сплачував, хоча декілька раз отримував дохід від роботи по найму. З отриманого доходу аліменти не платив, державного виконавця про це не повідомляв.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив суду, що вину визнає повністю, щиро розкаюється в скоєному, шкодує про вчинене, запевняв суд, що влаштується на роботу і буде сплачувати аліменти регулярно. Просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, до суду повідомила через секретаря судових засідань (телефонограмою), що просить суд розгляд справи провести без її участі.

Виходячи із змісту ст. 325 КПК України обговоривши дану заяву з всіма учасниками процесу, вирішено судове засідання провести без потерпілої ОСОБА_13 .

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільними дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції. При цьому судом було роз`яснено всім учасникам процесу, зокрема прокурору та обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судовий розгляд кримінального провадження було проведено відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд системно допитавши обвинуваченого проаналізувавши норми кримінального закону, вважає, що винуватість ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у скоєнні кримінального правопорушення (проступку) за встановлених вище у вироку обставин, які також підтверджуються показаннями наданими самим обвинуваченим, що є процесуальним джерелом доказів, і знайшли своє підтвердження безпосередньо у судовому засіданні.

Суд зазначає, що згідно пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» визначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 винний в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), за вище вказаних обставин, а саме в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить, із вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), особу винного обумовлену тим, що він характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (проступку), наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

З урахуванням пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого, позицію публічного обвинувача, суд вважає за можливе і справедливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт на певний строк не в максимальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 164 КК України. Так-як на думку суду, максимальна межа громадських робіт, передбачена санкцією ч.1 ст. 164 КК України буде карою, а не покаранням за вчинення конкретного проступку. Перешкод відповідно до вимог змісту ст. 56 КК України для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 , даного виду покарання, як громадські роботи на час винесення вироку судом не виявлено.

Крім цього суд виходить з того, що правосуддя в Україні має здійснюватися на засадах принципів справедливості та індивідуалізації.
Таке покарання на думку суду, буде справедливим, співмірним та домірним вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню (проступку), необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації обвинуваченого ОСОБА_6 , а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті кримінального покарання.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувалися.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 376, КПК України, суд;-

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання: за ч. 1 ст. 164 КК України у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Надані прокурором матеріали кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого залишити на зберіганні при обвинувальному акті в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений через Котелевський районний суд Полтавської області до Полтавського Апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору вирок вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити, обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1