Справа № 761/8947/21
Провадження № 1-кс/761/5911/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників АТ «Гідромеханізація» - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва першого управління організації процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 21.11.2016 за № 0001146 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України
про передачу речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, для здійснення заходів з управління ними,
ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001146 від 21.11.2016 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2ст. 3641, ч. 2ст. 240 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що акціонерне товариство «Гідромеханізація» (ЄДРПОУ 04628646; далі -AT «Гідромеханізація») засновано відповідно до рішення Міністерства енергетики та електрифікації України від 30.09.1993 № 151 шляхом перетворення державного підприємства «Київське спеціалізоване підприємство «Енергогідромеханізація» у AT згідно з указом Президента України від 15.06.1993 № 210/93 «Про корпоратизацію підприємств» та подальшої приватизації AT «Гідромеханізація» відповідно до указу Президента України від 26.11.1994 № 699/94 «Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів» та Державної програми приватизації підприємств, що перебувають у загальнодержавній власності.
Відповідно до статуту AT «Гідромеханізація», затвердженого загальними зборами акціонерів AT «Гідромеханізація» (протокол загальних зборів акціонерів AT «Гідромеханізація» від 29.10.2003 №3) і зареєстрованого Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області 27.11.2003 за №0642, метою діяльності Товариства є: забезпечення потреб народного господарства та електроенергетичного комплексу України у промисловій продукції, роботах та послугах, виконуваних Товариством, отримання прибутку та забезпечення його зростання, задоволення соціальних і економічних інтересів його акціонерів та трудового колективу, здійснення додаткових робіт та послуг на договірних умовах.
Рішенням загальних зборів акціонерів AT «Гідромеханізація» від 29.10.2003 на посаду голови правління обрано ОСОБА_6 , який обіймає цю посаду до цього часу. З 03.08.2016 по 26.11.2020 ОСОБА_6 був депутатом Вишгородської міської ради Київської області VII скликання.
ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді голови правління AT «Гідромеханізація», постійно виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто відповідно до ч. 3 та примітки 1 до ст. 364 КК України був службовою особою.
У невстановлений період часу, але не пізніше 2006 року, ОСОБА_6 вирішив здійснювати видобуток піску на території с. Бортничі Київської області. З цією метою ним було організовано подання відповідних документів до Київської міської ради для отримання в оренду земельної ділянки, на якій планувався видобуток піску.
За результатами розгляду вказаних вище документів Київська міська рада своїм рішенням від 28.12.2006 № 572/629 вирішила, зокрема, передати AT «Гідромеханізація» за умови виконання п.З цього рішення у довгострокову оренду на 15 років земельні ділянки загальною площею 84,30 га для розробки кар`єру піску № 7 для виконання інженерної підготовки території житлових масивів у мікрорайоні Бортничі у Дарницькому районі м. Києва (далі - Бортницьке родовище).
Держгеонадра надало AT «Гідромеханізація» спеціальний дозвіл на користування надрами № 5738 від 11.03.2013 (далі - спеціальний дозвіл № 5738) для видобування піску Бортницького родовища (ділянки № 1, № 2), розташованого в м. Києві на південній околиці мікрорайону Бортничі, на лівому березі за 7 км на схід від річки Дніпро.
ОСОБА_6 , за відсутності акта про надання гірничого відводу та технічного проекту, затвердженого і погодженого у встановленому порядку приблизно з 2014 року з використанням сил та засобів підпорядкованого підприємства здійснював видобуток зазначених корисних копалин.
Так, відповідно до листа Державної служби геології та надр України № 1494/01/07?20 від 29.01.2020, враховуючи відсутність акта про надання гірничого відводу, проекту розробки родовища, погодженого та затвердженого Державною службою України з питань праці та Держгеонадрами (вимога ст. 51 Кодексу України про надра), ВАТ «Гідромеханізація» не мало права з часу отримання спеціального дозволу № 5738 видобувати пісок Бортницького родовища (ділянки № НОМЕР_1 , № 2) і відповідно його реалізовувати.
Встановлено, що АТ «Гідромеханізація» реалізувало іншим суб`єктам господарювання у 2017 році 162,265 тис. тонн піску, видобутого на Бортницькому родовищі, а у 2018 році реалізувало 1492,746 тис. тонн піску, також видобутого з цього родовища.
10 грудня 2019 року Першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у заволодінні шляхом зловживання своїм службовим становищем чужим майном в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5ст. 191 КК України.
У подальшому 23.11.2020 Першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 здійснено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у зловживанні повноваженнями, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, та у порушенні встановлених правил використання надр, що створило небезпеку для довкілля, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 3641, ч. 2 ст. 240 КК України.
Відповідно до висновку експерта КНДІСЕ за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи № 14253/20 48 від 30.07.2020 при розробці документації, на підставі якої ВАТ «Гідромеханізація» видано спеціальний дозвіл на користування надрами від 11.03.2013 № 5738 для видобування піску з Бортницького родовища, оцінка впливу на навколишнє середовище від видобутку піску з Бортницького родовища, у тому числі негативний екологічний вплив від водозниження, проведена з урахуванням умови, що річна потужність кар`єру по видобутку пісків Бортницького родовища становить 552,0 тис. м3. Відповідні розрахунки та експертні висновки щодо водозниження здійснені також з урахуванням річної потужності кар`єру по видобутку пісків 552,0 тис. м3, разом з тим, як встановлено слідством, протягом 2017 року з досліджуваного кар`єру № 7 Бортницького родовища видобуто 162,265 тис. тонн піску будівельного, а протягом 2018 року з досліджуваного кар`єру № 7 Бортницького родовища видобуто 1492,764 тис. тонн піску будівельного, що значно більше ніж передбачено протоколом ДКЗ від 07.12.2010 № 2122 та іншою відповідною документацією на підставі якої видано Спеціальний дозвіл на користування надрами від 11.03.2013 № 5738 для видобування піску з Бортницького родовища.
В додатку до вищевказаного спеціального дозволу, а саме в Угоді № 5738 від 11.03.2013 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин зазначається, що «Держгеонадра надає право користування ділянкою надр з метою видобування корисних копалин, а Надрокористувач (ВАТ «Гідромеханізація») зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених Дозволом, цією Угодою та нормами діючого законодавства».
Висновком цієї експертизи встановлено, що сума збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами в результаті видобутку АТ «Гідромеханізація» з Бортницького родовища (кар`єр № 7 у Дарницькому районі міста Києва) та реалізації у 2017?2018 роках піску будівельного становить 626 321 353 (шістсот двадцять шість мільйонів триста двадцять одна тисяча триста п`ятдесят три) гривні 67 копійок.
05.10.2020 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2020 (справа №761/29031/20 провадження №1-кс/761/18230/2020) проведено огляд кар`єру піску № 7, який знаходиться у АДРЕСА_1 , на земельних ділянках з кадастровими номерами: 800000000:90:283:0031 та 800000000:90:283:0033.
Як встановлено під час огляду, незаконне видобування піску з Бортницького родовища кар`єру №7 у Дарницькому районі міста Києва здійснювалося з використанням спеціалізованої техніки та устаткування, а саме: трактор ЧТЗ № НОМЕР_2 з краном; трактор ЧТЗ інв№ 12; кран МТТ 16А №16697 (вантажністю 10т) інв. №15, №двигуна № НОМЕР_3 , 1991 р.в; малий буксирний катер БМК-130; земснаряд «Гідромеханізатор-1» типу 350?50Л 1987 р.в.; автомобіль УАЗ д.н.з № НОМЕР_4 ; трактор ЧТЗ б/н на кузові позначено № НОМЕР_5 ; трактор ЧТЗ інв. №10; кран №1742 реєстр. №17863.
Крім того, у ході проведення огляду спеціалістом визначено об`єм насипів піску, видобутого шляхом намиву, що на час проведення огляду знаходились на земельних ділянках, орендованих АТ «Гідромеханізація», який становить 261 978 м.куб.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.11.2020 у справі № 761/37013/20 накладено арешт на земснаряд 350?50 (інв.№55, 1987 р.в.) та насипи піску «Пісок щільний природний для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій і робіт» (ДСТУ БВ.2.7?32?95), видобутого шляхом намиву, що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами: 800000000:90:283:0031 та 800000000:90:283:0033, орендованих АТ «Гідромеханізація», в об`ємі 261 978 м.куб., - що на праві власності належать АТ «Гідромеханізація» (ідентифікаційний код юридичної особи 04628646) у вигляді заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним майном із забороною уповноваженим органам державної влади, нотаріусам, акредитованим суб`єктам здійснення будь-яких дій щодо реєстрації відчуження та/або розпорядження зазначеним рухомим майном.
Проте в порушення зазначених заборон АТ «Гідромеханізація» здійснювалось відчуження арештованого майна піску, що підтверджується зверненнями громадян до Офісу Генерального прокурора та повідомленням до органів Національної поліції України.
В подальшому, ухвалою слідчого судді від 21.01.2021 у справі № 761/1799/21, постановленою за результатами розгляду відповідного клопотання прокурора, зазначене вище майно АТ «Гідромеханізація» з метою забезпечення збереження речових доказів передане Національному агентству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними у порядку та на умовах, визначених ст. 100 КПК України, ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
Надалі ухвалою слідчого судді від 02.02.2021 у справі № 761/2754/21, винесеною в порядку ст. 174 КПК України за результатами розгляду відповідного клопотання представника АТ «Гідромеханізація», скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 19.11.2020.
За клопотанням сторони обвинувачення ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.03.2021 у справі № 761/8106/21 з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації накладено арешт на майно АТ «Гідромеханізація»: трактор ЧТЗ № Т1456 з краном; трактор ЧТЗ інв№ 12; кран МТТ 16А №16697 (вантажністю 10т) інв. №15, №двигуна № НОМЕР_3 , 1991 р.в; малий буксирний катер БМК-130; земснаряд «Гідромеханізатор-1» типу 350?50Л 1987 р.в.; автомобіль УАЗ д.н.з № НОМЕР_4 ; трактор ЧТЗ б/н на кузові позначено № НОМЕР_5 ; трактор ЧТЗ інв. №10; кран №1742 реєстр. №17863, а також насипи піску «Пісок щільний природний для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій і робіт» (ДСТУ БВ.2.7?32?95), видобутого шляхом намиву, що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами: 800000000:90:283:0031 та 800000000:90:283:0033, орендованих АТ «Гідромеханізація», в об`ємі 261 978 м.куб.
Однак, АТ «Гідромеханізація» наразі здійснюється відчуження піску, що підтверджується зверненнями громадян до Офісу Генерального прокурора та повідомленням до органів Національної поліції України.
У зв`язку з вищезазначеним, прокурор просив: з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001146 та збереження їхньої економічної вартості передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ними у порядку та на умовах, визначених ст. 100 КПК України, ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» майно, на яке у кримінальному провадженні накладено арешт, та визнане речовими доказами, а саме трактор ЧТЗ №Т1456 з краном; трактор ЧТЗ інв №12; кран МТТ 16А №16697 (вантажністю 10 т) інв. №15, № двигуна № НОМЕР_3 , 1991 р.в; малий буксирний катер БМК 130; земснаряд «Гідромеханізатор-1» типу 350?50Л 1987 р.в.; автомобіль УАЗ д.н.з № НОМЕР_4 ; трактор ЧТЗ б/н на кузові позначено № НОМЕР_5 ; трактор ЧТЗ інв. №10; кран №1742 реєстр. №17863; насипи піску «Пісок щільний природний для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій і робіт» (ДСТУ БВ.2.7?32?95), видобутого шляхом намиву, що знаходяться на земельних ділянках з кадастровими номерами: 800000000:90:283:0031 та 800000000:90:283:0033, орендованих АТ «Гідромеханізація», в об`ємі 261 978 м.куб., - що на праві власності належить АТ «Гідромеханізація» (ідентифікаційний код юридичної особи 04628646).
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у ньому.
Представники власника майна адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання зазначивши, що АТ «Гідромеханізація» продовжувала здійснювати діяльність, оскільки їм було невідомо про наявність ухвали про накладення арешту від 19.11.20. Крім того, зауважили відсутня письмова згода власника на передачу вказаного майна Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 24 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції» від 18.10.2006р., визначено, що без шкоди для положень ст. 23 цієї Конвенції кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання будь-якого умисно вчиненого злочину, передбаченого цією Конвенцією, злочином, без участі у вчиненні таких злочинів, приховання або безперервного утримання майна, якщо відповідній особі відомо, що таке майно здобуте в результаті будь-якого зі злочинів, що визначений цією Конвенцією.
Згідно положень ст. 31 Конвенції, кожна Держава-учасниця вживає, максимальною мірою, можливою в рамках її внутрішньої правової системи, таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливої конфіскації доходів від злочинів, що визначені цією Конвенцією, або майна, вартість якого відповідає вартості таких доходів.
Також кожна Держава-учасниця вживає таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливості виявлення, відстеження, заморожування або арешту будь-чого з переліченого в ч. 1 цієї статті з метою подальшої конфіскації , а також вживає, відповідно до її внутрішнього права, таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для управління компетентними органами замороженим, арештованим або конфіскованим майном, зазначеним у ч. 1 і 2 цієї статті.
Відповідно до абзацу сьомого частини шостої статті 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон) передбачено, що Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
У п. 4 ч.1 ст. 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.
За абзацом 4 ч.1 ст. 1 Закону, управляючи активами, Національне агентство забезпечує збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону, управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється Національним агентством на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх економічної вартості.
Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.
Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.
Статтею 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.
Норми статтей 19 та 20 Закону встановлюють правові механізми управління арештованими у кримінальному провадженні активами (грошовими коштами, банківськими металами, рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами), сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Так, в поданому клопотанні, прокурор обмежився лише цитуванням норм, викладених у ст. 100 КПК України та ст.ст. 1, 9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», проте самого обґрунтування, чому саме необхідно вирішити питання про передачу майна в управління агентства та для забезпечення яких саме цілей кримінального провадження, воно не містить.
Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що прокурором не обґрунтовано та не надано доказів необхідності передачі вказаного майна в управління Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, саме з метою забезпечення їх збереження або забезпечення їхньої економічної вартості, а також, що такий спосіб втручання у права та свободи особи буде відповідати принципам розумності, співрозмірності та завданням кримінального провадження.
Крім того, в ході судового розгляду клопотання, прокурором не було надано слідчому судді доказів на їх підтвердження, що вартість майна, яке підлягає арешту, дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Слід звернути увагу на те, що статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:
«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 62 від 10 травня 2007 року).
2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є передчасним та на даний час задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 96-2, 107, 131, 132, 170-173, 309, 562 КПК, ст.ст. 1,9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва першого управління організації процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , подане у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 21.11.2016 за № 0001146 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 240 КК України про передачу речових доказів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, для здійснення заходів з управління ними, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1