Київський апеляційний суд
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі:
прокурора ОСОБА_4
підсудного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 02.02.2021 щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимого:
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ?
В С Т А Н О В И Л А
Вказаною постановою апеляція прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 18.01.2021 року у кримінальній справі відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 353 КПК України ( в ред. 1960) визнана такою що не підлягає розгляду.
Від прокурора надійшла апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 02.02.2021 та визнати апеляцію прокурора ОСОБА_6 на постанову від 18.01.2021 року у кримінальній справі відносно ОСОБА_5 такою, що підлягає розгляду. Постанову місцевого суду від 18.01.2021 про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування скасувати , а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд .
Зокрема, прокурор вказує, що постанова є необгрунтованою, винесеною з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону і є такою, що підлягає скасуванню.
Прокурор не погоджується з висновком суду посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови Дніпровського районного суду м. Києва на його думку, не пропущений, оскільки оголошення постанови про направлення кримінальної справи на додаткове розсслідування відбувалось в судовому засіданні без участі прокурора, копію постанови отримано прокурором лише 22.01.2021 року, про що свідчить розписка в матеріалах кримінальної справи.
Таким чином, Дніпровський районний суд м. Києва необгрунтовано зробив висновок про неповноту досудового слідства, не встановивши та не виклавши жодних фактів не дослідження, або поверхового чи однобічного дослідження органом досудового слідства обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи викладене, вважає, що судом неправомірно визнано його апеляцію такою, що не підлягає розгляду, оскільки він дотримався строку на подання апеляції, встановленого ст. 281 КПК України (1960 року), у зв`язку з чим допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію, підсудного, який підтримав апеляцію прокурора, їх пояснення, дослідивши матеріали кримінальної справи в межах апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 281 КПК (1960 року), на ухвалу, постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду.
Згідно ч. 1 ст. 353 КПК (1960 року), у разі подання апеляції з пропуском встановленого ст. 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.
Доводи апеляції прокурора про те, що копію постанови суду про визнання апеляції такою, що не підлягає розгляду він отримав 22.01.2021 року тому строк на апеляційне оскарженні він не пропустив є неспроможними, оскільки відповідно до ст. 281 КПК (1960 року), апеляцію на постанову може бути подано протягом семи діб з дня її винесення, а не отримання копії судового рішення. Оскільки днем винесення постанови є 18.01.2021 року (а.с. 179) то строк на подачу апеляції слід обраховувати саме з 18.01.2021 року а не з дня отримання прокурором копії постанови суду. Крім цього відповідно до тексту постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року (а.с. 169) та протоколу судового засідання ( а.с. 168), її було постановлено за участі прокурора ОСОБА_6 , тобто прокурор знав про постановлення вказаного рішення саме 18.01.2021 року та не вжив заходів для того щоб вчасно подати апеляцію на вказане рішення.
В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має постійного місця проживання. Відповідно до обвинувального висновку (а.с. 60), адреса місця реєстрації ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , однак в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що до вказаної квартири він не має ніякого відношення, він не є її власником та не проживає у ній, а лише зареєстрований там з дозволу власника квартири.
Крім цього в судовому засідання з?ясовано, що ОСОБА_5 тримається під вартою з 25.02.2021 року, адже знаходився у розшуку ( а.с. 88) і йому було замінено запобіжний захід у виді підписки про невиїзд на тримання під вартою за правилами КПК України ( в ред. 1960 року ) .
Так, приймаючи рішення про визнання апеляції прокурора такою, що не підлягає розгляду, суд першої інстанції правильно вказав, дослідивши матеріали кримінальної справи, що так як строк подання апеляційної скарги визначений КПК не був дотриманий апелянтом та ним не порушувалося перед судом питання про поновлення пропущеного строку, суд дійшов висновку, що згідно із ст.ст. 352-353 КПК вона є такою що не підлягає розгляду.
Як наслідок доводи прокурора цілком спростовуються вищенаведеним і є необґрунтованими.
Інші доводи апеляції прокурора, а саме про скасування постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 18.01.2021 про направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України на додаткове розсліджування, окремому розгляду не підлягають враховуючи відмову в задоволенні апеляції п.1 прохальної частини апеляційної скарги щодо скасування постанови місцевого суду від 02.02.2021 року, про визнання апеляції такою, що не підлягає розгляду.
Керуючись п.п. 11, 15 розділу 11 КПК України 2012 року, ст.ст. 353, 366, 377 КПК України ( в ред.. 1960 року ) , колегія суддів, ?
У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 02.02.2021, про визнання апеляції прокурора такою, що не підлягає розгляду, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3