ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1850/21 Справа № 185/633/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Павлограді Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
ОСОБА_10 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпропетровську, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судима,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30 липня 2021 року, включно з визначенням застави ОСОБА_7 в сумі 2 043 000 гривень, ОСОБА_8 - в сумі 408 600 гривень, ОСОБА_10 - 306 450 гривень та покладенням обов`язків, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що судом враховано відомості про кожного обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна. ОСОБА_7 не працевлаштований, дітей не має, місце реєстрації та місце проживання не співпадали, неодноразово змінював місце мешкання, тобто у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про наявність ризику залишення ним свого місця проживання з метою переховування від суду у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.
ОСОБА_8 не працює, місце проживання та місце реєстрації різні, змінювала своє місце проживання, що також свідчить про наявність ризику залишення нею свого місця проживання з метою переховування від суду.
Обвинувачена ОСОБА_10 не працює, не заміжня, тобто в неї відсутні міцні соціальні зв`язки, змінювала своє місце проживання, що свідчить про наявність ризику залишення нею свого місця проживання з метою переховування від суду, у випадку застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.
Суд також вважав, що ризик впливу обвинувачених на потерпілих та свідків існує, оскільки підготовчий розгляд справи не закінчено, свідки та потерпіли не допитані.
У той же час ризики впливу на експертів, спеціалістів та інших співучасників, суд першої інстанції вважав надуманими та такими, що не знайшли свого раціонального підтвердження. Суд також вважав, що прокурором не доведений ризик вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень.
Враховуючи наявність ризиків вчинення кожним із вказаних обвинувачених дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи у сукупності обставини визначені ст.178 КПК України, суд дійшов висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати стосовно останніх більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Зазначає, що обвинувачені вже тривалий час перебувають під вартою, а саме з 24 червня 2020 року. При цьому, прокурор не довів, що ризики не зменшились або з`явились нові обставини, які виправдовують тримання їх під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти зазначеним ризикам і суд першої інстанції в чергове автоматично продовжив дію запобіжного заходу.
Посилається на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не притягувались, мають міцні соціальні зв`язки, тому не будуть переховуватись від суду. Також, у справі відсутні відомості, що останні впливали на свідків або потерпілих, у зв`язку з чим цей ризик не доведений прокурором.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_10 і просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт.
Вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведені ризики на які він посилається в клопотанні, зокрема переховування від суду, а також не доведено, що більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої. На думку захисника, суд не оцінив належним чином вік обвинуваченої, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність матері та брата за якими остання піклується та допомагає у вихованні, компрометуючі матеріали відносно ОСОБА_10 відсутні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що може свідчити про можливість застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Позиції учасників судового провадження.
Всі учасники апеляційного провадження про час та дату апеляційного провадження повідомленні належним чином, клопотань про їх особисту участь в судовому засіданні до суду не подавали, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без участі сторін.
Мотиви апеляційного суду.
Враховуючи, що строк подачі апеляційної скарги захисником ОСОБА_6 , не пропущений, колегія суддів не входить в обговорення клопотання захисника про його поновлення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи захисників про відсутність підстав для продовження стосовно обвинувачених строку тримання їх під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження № 0000, зокрема стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 24.06.2020 року обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції від 01 червня 2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно зазначених осіб з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суд повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено те, що обвинувачені, перебуваючи на свободі, можуть переховуватись від суду та впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим, обсяг обвинувачення, а також те, що судовий розгляд по суті ще не розпочатий і свідки з потерпілими не допитані.
При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано враховано тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які особливо тяжкими злочинами. Разом з цим, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Таким чином, висновки суду щодо наявності ризиків і запобігання їх настанню, можливо виключно шляхом продовження тримання обвинувачених під вартою, підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами та зроблені з належним дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, а доводи апеляційних скарг захисників про незаконність та необґрунтованість ухвали суду колегія суддів вважає безпідставними.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, на даному етапі кримінального провадження колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Посилання сторони захисту, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними.
За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні низки злочинів, обсяг обвинувачення є значним, зокрема в кримінальному провадженні беруть участь двадцять один потерпілий, а також значна кількість епізодів злочинної діяльності, що об`єктивно потребує достатньо часу для проведення судового розгляду, в той час як наразі триває стадія тільки підготовчого судового засідання.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, об`єм обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про осіб обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі достатні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 199, 331, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4