Справа № 466/2493/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0000534 від 19.02.2020 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2019 року, близько 19 год. 50 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом, марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по проїзній частині вулиці Мазепи у місті Львові у напрямку до вулиці Миколайчука міста Львова, порушуючи Правила дорожнього руху, затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, а саме: п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.п. 2.3б: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, був не уважним до дорожньої обстановки, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не зменшив швидкість руху та не зупинився, чим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка маючи намір перейти проїзну частину дороги вул. Мазепи м. Львова, навпроти зупинки громадського транспорту «вул. Плугова», почала рух з права на ліво, відносно напрямку руху транспортного засобу, марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснивши декілька кроків, перебувала у нерухомому стані на проїзній частині смуги руху вказаного транспорту, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження: відкритий перелом обох кісток правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 36/20 від 27.02.2020, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, надав покази про вчинення ним кримінального правопорушення, якими повністю підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, усвідомив протиправність своїх дій. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо не карати та врахувати, що ним відшкодовані збитки потерпілій.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 не з`явилась, 01.03.2021 на адресу суду подала заяву, у якій просила розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 проводити у її відсутності, зазначила, що шкода обвинуваченим їй відшкодована, претензій матеріального та морального характеру у неї немає. При визначенні міри покарання поклалась на розсуд суду.

Суд знаходить, що факт вчинення кримінально-протиправних дій та вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому злочину повністю і об`єктивно стверджується зібраними по справі доказами.

Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із чим судом, після роз`яснення сторонам кримінального провадження наслідків визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, особливості апеляційного оскарження окремих судових рішень, згідно ч. 2 ст. 394 КПК України, ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Оцінюючи встановлені та дослідженні судовим розглядом обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, так як своїми умисними діями він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило заподіяння потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідки та суспільну небезпеку, особу винного, який раніше судимий, одружений, не працюючий, на обліку в психоневрологічному диспансері та в медичному центрі превенції та терапії узалежнень не перебуває, його відношення до вчиненого, суд вважає, що міру покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так як згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області, відповідно до Єдиного державного реєстру транспортних засобів на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби не зареєстровані та посвідчення водія не видавалося.

Поряд з цим, суд приходить висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і його слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в користь держави 1570,10 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 15/2/371 від 26 березня 2020 року; 1570,10 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи № 15/2/369 від 26 березня 2020 року; 1570,10 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 15/2/370 від 27 березня 2020 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2020 року на речовий доказ по справі автомобіль марки "ВАЗ" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 слід скасувати та даний речовий доказ повернути власнику.

Речовий доказ по справі DVD-R диск, який містяться при матеріалах кримінального провадження слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 /трьох/ років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави 1570,10 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 15/2/371 від 26 березня 2020 року; 1570,10 грн. за проведення судової автотехнічної експертизи № 15/2/369 від 26 березня 2020 року; 1570,10 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 15/2/370 від 27 березня 2020 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2020 року на речовий доказ по справі автомобіль марки "ВАЗ" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 - скасувати та даний речовий доказ повернути власнику.

Речовий доказ по справі DVD-R диск, який містяться при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1