Провадження № 1-кс/947/3845/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000984 від 05.09.2020 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Солотвино Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, румуна, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
05.09.2020, приблизно о 13:15 год., у світлий час доби, водій ОСОБА_5 , керуючи власним технічно справним легковим пасажирським автомобілем «TOYOTA HI ACE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Євгена Колісниченка, яка має по одній смузі для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, з боку вул. Маяковського в напрямку пров. Світлий, смт. Овідіополь, Одеського (Овідіопольського станом на 05.09.2020) району Одеської області.
У цей час попереду зазначеного автомобіля «TOYOTA HI ACE» у попутному з ним напрямку, а саме по правій смузі проїзної частини вул. Євгена Колісниченка смт. Овідіополь, з боку вул. Маяковського в напрямку пров. Світлий, здійснювали рух декілька транспортних засобів, серед яких були невстановлений легковий автомобіль «KIA SPORTAGE» і автомобіль «HYUNDAI H-1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому зазначені транспортні засоби їхали один за одним в загальному потоці, зі швидкістю приблизно 50-60 км/год.
Також у цей час у зустрічному напрямку, а саме по правій смузі проїзної частини зазначеної вулиці здійснював рух легковий автомобіль «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , швидкість руху якого становила приблизно 40-60 км/год.
Під час руху по проїзній частині вул. Євгена Колісниченка смт. Овідіополь водій ОСОБА_5 змінив напрямок руху керованого ним автомобіля «TOYOTA HI ACE» вліво, виїхав на смугу зустрічного руху та, рухаючись по цій смузі зі швидкістю 90-110 км/год, тобто в порушення вимог п.п. 12.4., 12.9 б) «Правила дорожнього руху» України, які передбачають:
п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
п. 12.9. «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил»,
став виконувати маневр обгону вищевказаних транспортних засобів, які їхали в попутному з ним напрямку по правій смузі проїзної частини, при цьому став наближатися до ділянки зазначеної вулиці, розташованої біля будинків №209, №211, №213 і №215, на якій мається нерівність (просідання та невеликий пагорб) дорожнього покриття на проїзній частині, яка позначена дорожнім знаком 1.12 «Вибоїна» «Правила дорожнього руху» України.
Після завершення виконання маневру обгону вищевказаних транспортних засобів, які їхали в попутному напрямку по правій смузі проїзної частини, водій ОСОБА_5 став повертати керований ним автомобіль «TOYOTA HI АCE» зі смуги зустрічного руху на праву смугу свого напрямку руху, в момент чого він не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну і допустиму швидкість руху, не врахував дорожню обстановку і конфігурацію проїзної частини, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого на ділянці вул. Євгена Колісниченка смт. Овідіополь, розташованої біля будинків №209, №211, №213 і № НОМЕР_4 , діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.1. «Правила дорожнього руху» України, які наказують:
п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,
не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля до безпечної та допустимої на даній ділянці дороги, а проявляючи злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух у вищевказаному режимі, внаслідок чого керований ним автомобіль під час проїзду зазначеної ділянки дороги, на якій мається нерівність (просідання та невеликий пагорб) дорожнього покриття на проїзній частині, через велику швидкість руху підлетів вгору над проїзною частиною, при цьому колеса його автомобіля «TOYOTA HI АCE» відірвалися від асфальту, а коли колеса даного автомобіля знову торкнулися асфальту, то водій ОСОБА_5 втратив контроль над керуванням свого автомобіля, внаслідок чого керований ним автомобіль «TOYOTA HI АCE», рухаючись у стані бокового заносу (бічного ковзання) вліво, виїхав на смугу зустрічного руху, де біля будинку №217 зазначеної вулиці відбулося зіткнення його передньою частиною кузова з лівою передньою кутовою частиною кузова зустрічного автомобіля «RENAULT LOGAN», який їхав по своїй смузі руху.
Внаслідок даної ДТП смертельно травмовано водія автомобіля «RENAULT LOGAN» ОСОБА_8 , а також пасажирів цього автомобіля ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а малолітньому пасажиру зазначеного автомобіля ОСОБА_11 спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б) «Правила дорожнього руху» України, а також вимог п.п. 12.1., 12.4., 12.9. б) цих Правил, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_11 та загибелі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яким спричинено смерть трьом особам та одній особі заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати слідству, та вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши про те, що клопотання сторони обвинувачення не обґрунтоване, ризики не підтверджуються, підозрюваний завжди прибував за першою вимогою слідчого та суду, раніше не судимий, має двох дітей, одружений, має на утриманні непрацездатну матір, відшкодовує шкоду потерпілим. Захисник надав суду на підтвердження свої слів та просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, з підозрою погодився, вину визнав.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 22.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, яке заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому і спричинило загибель кількох осіб.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.09.2020 року, висновком експерта № 7/361 від 07.09.2020 року; висновком експерта № 8.362 від 07.09.2020 року; висновком експерта № 257 (531) від 18.09.2020 року; висновком експерта № 2626 від 15.09.2020 року; висновком експерта № 20-6270 від 18.11.2020 року; протоколом допиту підозрюваного від 22.03.2021 року.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Разом з тим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі декількох людей, життя та здоров`я яких визнаються найвищою соціальною цінністю.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільно-небезпечний характер таких кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що посилання сторони обвинувачення являються необґрунтованими, оскільки в такому клопотанні стороною обвинувачення не доведено та не конкретизовано яким саме чином підозрюваний може впливати на свідків/потерпілих в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, та не аргументовані причини можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує також обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має на утримання непрацездатну матір, має позитивні характеристики та відшкодовує шкоду потерпілим.
4.4. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини щодо існування ризиків, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та в повній мірі буде здатним запобігти встановленим ризикам.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000984 від 05.09.2020 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.05.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 22.05.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1