Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/128/21
Номер провадження 1-кп/948/18/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000026 від 22.01.2021р. стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та фактично проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , громадянка України, з середньою освітою, не заміжня, працювала кладовщиком ФОП ОСОБА_10 , не депутата, раніше судима:

1) 25.06.2014р. Октябрським районним судом м. Полтави за ст. 185 ч. 1 КК України до 80 годин громадських робіт. Знята з обліку 08.09.2014р. у зв`язку з відбуттям громадських робіт;

2) 12.11.2014р. Київським районним судом м. Полтави за ст. ст. 357 ч.3, 358 ч.ч.1, 4, 70, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;

3) 10.02.2015р. Київським районним судом м. Полтави за ст. ст. 185 ч.2, 71, 72 КК України на 2 роки позбавлення волі;

4) 26.03.2015р. Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України на 2 роки позбавлення волі;

5) 31.08.2015р. Київським районним судом м. Полтави за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнена з місць позбавлення волі 29.08.2017р. умовно-достроково на 2 місяці 21 день;

6) 13.07.2020р. Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

5) 18.02.2021р. Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 395 КК України звільнена від покарання згідно ч.3 ст. 60 КК України та за ст. ст. 185 ч.2, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

6) 25.06.2021р. Полтавським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України

в с т а н о в и в :

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та кваліфікація дій особи
Епізод № 1, 2

14 грудня 2020 року об 11 год 00 хв ОСОБА_9 правомірно перебуваючи у відділі продажу одягу, який знаходиться в АДРЕСА_3 , користуючись відсутністю продавця та інших осіб, підійшла до дерев`яного стелажа, за столом продавця під дальньою стіною, де на нижній полці зберігалася жіноча сумка належна ОСОБА_7 , яку вона залишила на зберігання продавцю. ОСОБА_9 взяла сумку, розстібнула защіпку та помітила в ній гаманець та в цей час у неї виник прямий, корисливий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення гаманця, а також грошових коштів та офіційних документів, що в ньому зберігалися.

ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, з корисливою метою, користуючись тим, що її ніхто не бачить, викрала гаманець з грошовими коштами та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_1 та поклала до правої кишені куртки. Після цього, вона вийшла з магазину та пішла до залізничної станції, що розташована поблизу КНП «Машівка ЦРЛ», де у змісті гаманця вартістю 750 грн, виявила 100 грн, фіскальні чеки та паспорт на ім`я ОСОБА_11 . Гаманець та фіскальні чеки викинула, гроші витратила, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 850 грн, а паспорт поклала до кишені куртки для подальшого використання.

Епізод № 3

14 грудня 2020 року о 12 год 00 хв у ОСОБА_9 , яка перебувала поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в АДРЕСА_4 , що належить ФОП ОСОБА_12 , виник прямий, корисливий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, які знаходилися в касі магазину.

ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, з корисливою метою, зайшовши в торгову залу магазину, підійшла до робочого столу продавця, відволікаючи увагу продавця та, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, перехилилася через стіл та відчинила його верхню шухляду, звідки викрала 5800 грн, які поклала до кишені куртки, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Викраденим розпорядилась на власний розсуд.

За таких обставин, дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати:

- за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

- за ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень не визнала та показала, що в період інкримінованих діянь, зокрема з 12 по 28.12.2020р., вона перебувала на стаціонарному лікуванні у інфекційному відділенні в Новосанжарській лікарні з підозрою на коронавірус. Потерпілих вперше побачила на слідчому експерименті, де все читала з листочка, а в смт Машівка останній раз була десь за 2-3 місяці до інкримінованих правопорушень. Під час досудового розслідування себе обмовила, оскільки їй повідомили, що гірше не буде, якщо добавлять 1 місяць. Показання давати не примушували, але сказали, що вона нічого не доведе.

Незважаючи не невизнання обвинуваченою вини по вказаному обвинуваченню, суд вважає, що її винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

витягами з кримінального провадження № 000026 та № 0000027 від 22.01.2021р. та № 0000045 від 05.02.2021р. про внесення до ЄРДР відомостей за заявами громадян по факту крадіжок вчинених 16.12.2020р., зокрема, гаманця з грошовими коштами належних ОСОБА_7 з приміщення магазину «Стиль» та паспорту на її ім`я, а також крадіжки грошей в розмірі 5800 грн з каси магазину «Нива», які розташовані в смт Машівка (а.с. 130, 134-135, 147, 151-152, 165-167, 182, 185-186, 195 т.1), які свідчать про законність проведеного розслідування.
22.01.2021р. під час огляду продуктового магазину розташованого в АДРЕСА_4 , установлено, що він має одну торгівельну залу з прилавком Г-подібної форми. Напроти входу знаходиться робочий стіл з вагами, який з боку продавця має нішу для каси (а.с. 156-159 т.1).
З акту інвентаризації від 30.12.2020р. вбачається, що у магазині виявлено нестачу на 5800 грн (а.с. 162).
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що в день крадіжки, яким був, понеділок грудня 2020 року обвинувачена перед обідом, зайшла до неї в магазин «Нива» і почала замовляти велику кількість товару, зокрема: макарони, гречку, наготовила пакети з товаром і пропускала інших покупців. Потерпіла в цей час поставила драбину та доставала товар на замовлення обвинуваченої, а також періодично відпускала інших покупців, зокрема: ОСОБА_13 , Хорольську та Чорну. Потім обвинувачена сказала, що прижене «Газель» і вийшла з магазину, потерпіла в цей час відпускала іншу жінку, а коли хотіла дати здачу виявилося, що каса пуста, за результатами ревізії встановлено нестачу 5800 грн. Через певний час з обвинуваченою проводився слідчий експеримент і вона її впізнала. Повідомила про крадіжку у січні 2021 року, оскільки не вірила, що крадія знайдуть. Чітко пам`ятає, що днем крадіжки був саме понеділок, оскільки цього дня їй потрібно було розраховуватися з постачальниками і в неї виникла заборгованість.
З протоколу огляду місця події від 22.01.2021р. вбачається, що місцем викрадення гаманця ОСОБА_7 було приміщення Торгового дому розташоване в смт Машівка, вул. Незалежності, 117г, де в першому відділі знаходиться магазин «Стиль», вглибині якого за місцем продавця стоять шафи з товарами, а на нижніх полицях зберігаються особисті речі продавців, де і залишила свою сумку ОСОБА_7 (а.с. 136-139 т.1).
З копії паспорту № НОМЕР_1 видно, що 02.10.2020р. на ім`я ОСОБА_7 видано паспорт громадянина України (а.с. 194 т.1).
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що в грудні 2020 року вона зайшла в Торговий Дім, що в смт Машівка, де працює її свекруха, і в одному з відділів на прилавку залишила свою сумку без нагляду та пішла у відділ канцтоварів. Через 5 хв повернулася, але гаманця в сумці вже не було. В гаманці було до 100 грн грошима, паспорт на її ім`я та чеки. Про крадіжку не повідомляла, але цього дня звернулася до відділу поліції про втрату паспорту, а пізніше в січні 2021р. написала заяву про крадіжку, оскільки звернулися поліцейські з питанням чи не зникав паспорт. На сьогодні претензій до обвинуваченої не має.
Як показала свідок ОСОБА_14 потерпіла є її невісткою та інколи допомагає в магазині. В грудні 2020 року, коли ОСОБА_7 прийшла до неї в магазин, залишила в одному відділі сумку та пішла в інший, а вона, свідок, вийшла у справах. Коли вона повернулася, невістка повідомила, що зник гаманець. Через певний час прийшли поліцейські з`ясовувати чи нічого не зникало, а тому вона повідомила про викладення гаманця. Сторонніх осіб вона в магазині не бачила, але продавчиня магазину квітів повідомила, що приходила одна дівчина і замовляла букет на 4000 грн, залишила у неї пакет і зонт, але не повернулася.
25.01.2021р. при огляду місцевості поблизу залізничної зупинки «Машівка» поряд з господарськими приміщеннями КНП «Машівська ЦРЛ» в смт Машівка, вул. Незалежності, 112, з північного боку від залізничної колії в чагарниках виявлено речові докази, зокрема розсип фіскальних чеків від 17 та 12.10.2020р. платниками яких є ОСОБА_7 , які частково змиті та вигорілі (а.с. 140-145 т.1).
Згідно довідки ПП ОСОБА_15 вартість жіночого гаманця чорного кольору становить 750 грн станом на 16.12.2020р. (а.с. 146 т.1).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що приблизно 16.12.2020р. у своєму автомобілі Ланос чекав дружину в центрі смт Машівка. Десь перед обідом до нього підійшла дівчина у світлій шапці та курточці і попросила відвезти її в 1 лікарню м. Полтави на що він погодився. Приїхавши в Полтаву, вона заплатила 400 грн і сказала, що повернеться, він її трохи почекав, але дівчина не поверталася. Зателефонував, але вона не відповідала, а тому поїхав додому. Повідомив, що обвинувачена схожа очима на ту дівчину, але він повністю не впевнений.
В ході проведення слідчого експерименту 05.02.2021р. із застосуванням відеозйомки підозрювана ОСОБА_9 спочатку розповіла, а потім на місці показала, яким чином вона вчиняла крадіжки гаманця та коштів з магазинів (а.с. 178-181 т.1).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що у грудні 2020 року, точного дня не пам`ятає, вона в обідній час йшла з роботи додому і зайшла до магазину ОСОБА_12 , де перебувала лише обвинувачена. У останньої було два пакети вермішелі, вона повідомила, що ще буде докупляти, а тому вона, свідок, скупилася і пішла. Пізніше ОСОБА_12 повідомила, що ця дівчина її обікрала. Свідок добре запам`ятала обвинувачену по тому, що вона була у біловому чи бежевому пальто, а також у неї була біла шапка з бубоном, і впізнала її в судовому засіданні по очам.

Свідок ОСОБА_18 в засіданні показала, що вона здійснює продаж квітів у магазині в смт Машівка. 14.12.2020р. десь в обідній час до магазину зайшла молода дівчина у білій шапці з міхом та у куртці чи пальто кремового кольору і заказала букет на 4000 грн, при цьому залишила сумку та повідомила, що прийде пізніше. Маючи тривалий професійний досвід, свідок зрозуміла, що дівчина не збирається купувати квіти та ще й на таку велику суму, а тому не спішила виготовляти букет. Дівчина побігла в кінець магазину і свідок помітила, як вона виходила з магазину ОСОБА_19 та вирішила за нею подивитися, оскільки її поведінка була дивна, очі бігали. Дівчина здається палила біля магазину, а потім сіла в таксі до ОСОБА_20 . Коли свідок йому зателефонувала ОСОБА_20 повідомив, що везе дівчину в Полтаву, на прохання з нею переговорити дав телефон, і дівчина повідомила, що її мати приїде забере букет. В наступному таксист повідомив, що дівчина вийшла в Полтаві і не повернулася. Оскільки дівчина залишила в магазині сумку, свідок виставила її на вулицю, при цьому у сумці глянула, що в ній знаходилися: маска, сіра стрейчева шапка, ліки та бахіли. Вказавши на обвинувачену свідок повідомила, що в неї очі схожі з тією дівчиною, що заказувала букет. Водночас, доводи захисту про непричетність обвинуваченої до вчинення даних кримінальних правопорушень, спростовуються сукупністю досліджених доказів з огляду на таке.

Так, в судовому засіданні обвинувачена заперечувала свою провину та стверджувала, що в цей проміжок часу вона перебувала на стаціонарному лікуванні Новосанжарської лікарні, а в ході слідчого експерименту дала неправдиві показання, оскільки їй обіцяли невеликий строк позбавлення волі, на місці злочинів вона ніколи не була, і всі показання читала з листка у слідчої.

Разом з тим, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 чітко вказана на обвинувачену, яка в день крадіжки була у неї в магазині. Ці показання потерпілої підтверджується також свідченнями свідка ОСОБА_17 , які були чіткими та послідовними і яка впізнала в судовому засіданні обвинувачену по очах.

Водночас, той факт, що в магазині Величко, де було викрадено гаманець, також перебувала обвинувачена, чітко підтвердила свідок ОСОБА_18 , яка бачила, як дівчина з очима схожими у обвинуваченої, вийшла з магазину ОСОБА_19 . Свідок за нею певний час спостерігала і помітила, що вона сіла в авто до Мохни. Цей факт також підтвердив свідок ОСОБА_20 , який відвіз дівчину до м. Полтави.

Оскільки потерпіла ОСОБА_8 не чітко пам`ятала одяг обвинуваченої, а потерпіла ОСОБА_7 взагалі її не бачила, а відтак в цій частині за основу суд бере показання свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які є сторонніми особами та не зацікавлені в судовому розгляді, кожна з яких чітко вказала, що дівчиною, яка знаходилася у магазині ОСОБА_12 та яка виходила з магазину ОСОБА_19 була саме обвинувачена, яку вони впізнають по розрізу очей та яка на той час була одягнена у білу шапку з бубоном та світле пальто (куртка).

Показаннями цих свідків також підтверджуються обставини того, що крадіжки з магазину потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_19 відбувалися в один день, оскільки дівчина, яка в них перебувала знаходилася у світлому одязі та світлій шапці, крім цього, свідок ОСОБА_21 зазначила, що ця дівчина сіла в авто до Мохни, який підтвердив, що підвозив до м. Полтави дівчину у світлі шапці та пальто чи куртці.

Доводи обвинуваченої про непричетність до вчинення вказаних злочинів спростовуються проведеним слідчим експериментом під час якого вона спочатку розповіла, а потім на місці показувала як все відбувалося, при цьому її показання були послідовними, вона добре орієнтувалася на місці, детально розповідала обставини викрадення та показала місце, де вона викинула чеки з гаманця потерпілої ОСОБА_7 , які перед цим працівники поліції віднайшли та вилучили.

Суд не погоджується з доводами захисту про те, що вказані чеки не могли знаходитися на місцевості, оскільки не мають пошкоджень, так як при їх огляді видно, що вони частково втратили свій колір, мають п`яна та на них частково змита фарба.

Водночас, відеозаписом зі слідчого експерименту спростовуються показання ОСОБА_9 про те, що нібито слідча тримала папір з якого необхідно було читати, оскільки при неодноразовому перегляді відео встановлено, що окрім телефону та матеріалів справи, слідча в руках не тримала ніякого папірця, але незважаючи на це, обвинувачена наполягала на своїх показаннях.

Разом з тим, суд вважає за необхідне уточнити час вчинення кримінальних правопорушень, який органом досудового розслідування не вірно вказано як 16.12.2020р., з огляду на звернення потерпілих з відповідними заявами до органу поліції майже через місяць після їх вчинення.

Так, потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що крадіжка була вчинена в понеділок, оскільки саме в цей день вона розраховується з постачальниками, а тому після крадіжки у неї виникла заборгованість.

Свідок ОСОБА_20 , хоча і вказував, що підвозив до м. Полтави дівчину 16.12.2020р., оскільки в цей день День народження його доньки, але не був впевнений.

В той час, свідок ОСОБА_18 чітко повідомила, що цим днем було саме 14.12.2020р., оскільки в неї збереглися телефонні дзвінки до Мохни, якому вона телефонувала в день крадіжки, а тому все це зафіксовано у телефоні.

Як видно, з календаря на 2020 рік, 14.12.2020р. є понеділком, що узгоджується з показаннями потерпілої ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_18 , а відтак суд дійшов висновку, що датою вчинення кримінальних правопорушень є саме 14.12.2020р., а тому вказаний час підлягає уточненню.

З метою перевірки показань ОСОБА_9 про те, що вона з 12 по 28.12.2020р. лікувалася, за клопотанням сторони захисту було надано тимчасовий доступ до історії хвороби обвинуваченої у КНП «Новосанжарська центральна лікарня Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області» (а.с. 249-250 т.1) згідно якої обвинувачена дійсно перебувала на лікуванні у вказаному закладі з діагнозом ГРВІ за самозверненням, але в період з 24 по 28.12.2020р. (а.с. 32-46 т.2), тобто майже через дві неділі після вчинення кримінальних правопорушень.

Суд також не погоджується з доводами захисту про визнання недопустимим доказом акту ревізії, за відсутності первинних документів та, відповідно, не підтвердження викрадення саме 5800 грн з каси магазину Ксьонової, з огляду на те, що остання є самозайнятою особою, а відтак не позбавлена можливості самостійно встановити обсяг нестачі.

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд дійшов переконання, що винність ОСОБА_9 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими вище доказами, які є узгодженими між собою і не викликають будь-яких сумнівів, свідчать про направленість умислу обвинуваченої саме на таємне заволодіння гаманцем з грошовими коштами та паспортом потерпілої ОСОБА_19 , а також грошовими коштами потерпілої ОСОБА_12 .

Разом з тим, суд погоджується з доводами захисту про визнання недопустимими доказами протоколів впізнання від 26.01.2021р. зі свідком ОСОБА_16 та потерпілою ОСОБА_8 , згідно яких вони впізнали обвинувачену як особу, яку свідок відвозив до м. Полтави та яка скуплялася у магазині потерпілої (а.с. 163, 164 т.1).
Так, в судовому засіданні свідок та потерпіла показали, що до впізнання їм пред`являли фото обвинуваченої.
Відповідно до ч.1 ст. 228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Частиною. 1 ст. 86 цього Кодексу визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, з огляду на викладене, суд визнає вказані докази недопустимими, що також відповідає правовій позиції ВС висловленій у справі № 366/1365/17 від 02.02.2021р.
Мотив зміни обвинувачення
Як убачається з обвинувального акту в провину ОСОБА_9 вмінено таємне викрадення офіційного документу паспорту, який належить ОСОБА_7 .

Згідно ч.3 ст. 357 КК України відповідальність за вказаною статтею настає у випадку незаконного заволодіння будь-яким способом: 1) паспортом; 2) іншим важливим особистим документом.

Незважаючи на це, органом досудового розслідування зайво вмінена кваліфікуюча ознака, як незаконне заволодіння ОСОБА_9 будь-яким способом іншим важливим особистим документом, що не відповідає дійсності, оскільки як видно зі змісту формулювання обвинувачення та зібраних у справі доказів, вона заволоділа лише паспортом.

За таких обставин, з обвинувачення ОСОБА_9 необхідно виключити таку кваліфікуючу ознаку як незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом, оскільки ця обставина не знайшла підтвердження в судовому засіданні, а відтак є зайво вміненою.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд не вбачає.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченї суд визнає рецидив злочину.

Мотиви призначення покарання
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_9 встановлено, що вона зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично проживає в АДРЕСА_1 , має доньку ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Драбинівською сільською радою характеризується позитивно, оскільки до адміністративної відповідальності не притягувалася, постійно в с. Крута Балка не проживає (а.с. 205-207 т.1), згідно довідок № 184 та 190 від 09.09.2020р. на обліку у лікарів нарколога та психіатра при КНП «Новосанжарська ЦРЛ» не перебуває (а.с. 208 т.1), раніше неодноразово судима за вчинення, зокрема і корисливих злочинів, судимості не погашені (а.с. 196-202, 96-99 т.1).

При обранні покарання обвинуваченій, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує факт вчинення нею двох нетяжких злочинів та одного кримінального проступку, особу обвинуваченої, обставини, що обтяжують її покарання та відсутність пом`якшуючих обставин, відношення до кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення, відсутність претензій з боку потерпілих, той факт, що вона неодноразово судима та вчинила вказані злочини в період іспитового строку, а отже вимог ст. 75 КК України не виконала, і дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченій для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде найсуворіше покарання у виді реального позбавлення волі призначене в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України в розмірі наближеному до мінімальної межі та покарання у виді штрафу за ч.3 ст. 357 КК України у мінімальному розмірі, з огляду на її матеріальний стан та призначення покарання з урахуванням вимог ст. 70 ч.1 КК України і поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченій більш м`яких покарань за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту та обмеження волі, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 60 та ч.3 ст. 61 КК України, такі види покарань не можуть бути їй призначені, так як вона має 1, 5 річну дитину.

Водночас суд вважає за необхідне застосувати ч.4 ст. 70 КК України та принцип часткового складання покарань за цим вироком та вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 25.06.2021р. (а.с. 66-67 т.2) за яким ОСОБА_23 засуджена за ч.2 ст. 185, 71 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, і визначити остаточне покарання у виді реального позбавлення волі.

Мотив рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
В ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

В той час, з огляду на викладене, беручи до уваги обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні двох нетяжких злочинів та одного кримінального проступку, обраний судом вид покарання у виді реального позбавлення волі, суд, враховуючи її особу, вважає за необхідне обрати обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в термін до набрання вироком суду законної сили.

Мотив ухвалення рішення щодо речових доказів
Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що два фіскальних чеки на ім`я ОСОБА_7 та оптичний СД+R носій з записом слідчого експерименту, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження (а.с. 144-145, 180-181 т.1) залишити в матеріалах справи.

Мотиви ухвалення рішення щодо процесуальних витрат
Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-за ч.3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 25.06.2021р. призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців.

Зарахувати ОСОБА_9 частково відбуте покарання у виді позбавлення волі за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 25.06.2021р., з 28.12.2020р. до 06.07.2021р. включно.

Обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою в термін до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 07.07.2021р.

Речові докази у справі: два фіскальних чеки на ім`я ОСОБА_7 та оптичний СД+R носій з записом слідчого експерименту - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченою в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1