Справа № 442/2925/21
Провадження № 1-кс/442/621/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання cлідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на: набанківську карту «Monobank» № НОМЕР_1 , якою користується ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання покликається на те, що в провадженні СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за №0000211 від 06.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2021 до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області із заявою звернувся ОСОБА_6 про те, що у період часу з 03.03.2021 по 24.03.2021 ОСОБА_7 та чоловік, який представився ОСОБА_8 , шляхом обману, під приводом різних побутових причин, заволоділи його грошами у сумі 9000 гривень, чим завдали йому майнову шкоду на вказану суму. Допитаний як потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 03.03.2021 орієнтовно о 21:30 год. він зустрівся із чоловіком, який представився ОСОБА_8 , неподалік магазину «АТБ», що знаходиться на вулиці Володимира Великого у місті Дрогобичі. ОСОБА_9 заговорив до нього та попросив грошей сказавши, що його пограбували цигани. При розмові ОСОБА_9 сказав, що він приїхав з міста Коломия Івано-Франківської області до міста Дрогобича декілька днів тому, щоб заробити грошей. ОСОБА_9 сказав, що йому та його колегам потрібні гроші для того, щоб доїхати до м.Коломия. ОСОБА_9 просив 400 гривень, однак він не мав грошей з собою. Потерпілий мав тільки 200 гривень. Дальше пожалівши ОСОБА_10 він пішов у супермаркет «Сільпо», де зняв гроші у сумі 200 гривень та віддав їх ОСОБА_11 безпосередньо біля «Сільпо». Біля супермаркету «Сільпо» ОСОБА_9 дав йому свій номер телефону НОМЕР_2 , а він дав йому свій номер телефону НОМЕР_3 . ОСОБА_9 сказав, що коли приїде у місто Коломия, то поверне йому гроші, які скине йому на банківську карту. Після цього, вони розійшлися і потерпілий більше його особисто не бачив. Цього ж вечора орієнтовно о 22:40 год. до нього зі свого номера зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що він знаходиться з колегами у м.Стрий, однак йому та колегам не вистачає ще 400 гривень, щоб купити квитки до м.Коломия. ОСОБА_9 попросив, щоб він скинув йому 400 гривень. Він погодився, однак сказав, що зараз не має змоги скинути гроші. Тоді ОСОБА_9 сказав, що водій автобуса ОСОБА_12 і знає, де знаходиться термінал самообслуговування, через який можна скинути гроші. Дальше ОСОБА_9 передав телефон нібито водію, який сказав потерпілому, що потрібно йти до «Універмагу». Дальше він зібрався, вийшов з квартири та пішов до «Універмагу». Після цього, біля магазину «Сяйво», що знаходиться неподалік він скинув гроші у сумі 400 гривень на банківську карту, яку продиктував ОСОБА_9 по телефону. Якщо не помиляються власника карти звати ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), який є водієм автобуса у місті Стрию. Скинувши гроші, він пішов додому. У четвер 04.03.2021 до обіду до нього зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що він доїхав до м.Коломия. При розмові ОСОБА_9 також повідомив, що йому прийшло смс повідомлення про те, що на його документи оформлено кредит на сервісі «Money Veo» на суму приблизно 7500 гривень. ОСОБА_9 сказав, що йому не вистачає 500 гривень, щоб погасити кредит та попросив, щоб він йому скинув ці гроші. Також, ОСОБА_9 сказав, що він погасить старий кредит і візьме новий, за який віддасть йому борг у сумі 1300 гривень. Потерпілий погодився. ОСОБА_9 сказав, що знаходиться у м.Львів тому, що вирішував питання з кредитом. В розмові вони домовилися, що потерпілий скине ОСОБА_11 гроші у сумі 500 гривень. Дальше потерпілий пішов на вулицю Грушевського у місті Дрогобичі, де через дорогу від магазину «Авокадо» через термінал самообслуговування скинув гроші у сумі 500 гривень на карту № НОМЕР_4 , яка видана на ім`я ОСОБА_15 . Дану карту йому продиктував ОСОБА_9 по телефону та сказав, що ця карта належить якомусь продавцю з магазину на АДРЕСА_1 . Після цього, при розмові ОСОБА_9 сказав, що хоче зустрітися з ним після 5 години, оскільки він приїде у м.Дрогобич, щоб вирішити питання з кредитами, однак їм не вийшло зустрітися, оскільки розрядилися телефони. Наступного дня, 05.03.2021 орієнтовно о 09:00 год. до нього подзвонив ОСОБА_9 та сказав, що так і не вирішив питання з кредитом та приїде у місто Дрогобич, щоб вирішити питання. Вони домовилися, що він чекатиме його з обіду на вокзалі, а коли він приїде то віддасть йому гроші. Потерпілий чекав ОСОБА_10 з 2 до 6 вечора, після чого здзвонився з ним, ОСОБА_9 сказав, що він у центрі міста Дрогобич біля фонтану. Потерпілий хотів з ним зустрітися, однак ОСОБА_9 сказав, що він встановив циган, які його обікрали, знає, де вони живуть та піде з ними розбиратися. Через деякий час, орієнтовно о 19:00 год. до нього передзвонив ОСОБА_9 та сказав, що він знаходиться на вулиці Самбірській у місті Дрогобичі, де його спіймав колишній роботодавець, який погрожував йому тілесною розправою за те, що ОСОБА_9 нібито вкрав у нього телефон вартістю 1000 гривень. ОСОБА_9 сказав, щоб потерпілий заплатив за нього гроші у сумі 1000 гривень, а він віддасть їх згодом. По телефону потерпілий чув, що ОСОБА_11 погрожують, а тому погодився скинути гроші. Також по телефону ОСОБА_9 сказав, що йому відвезуть у м.Стрий та наполіг, щоб він скинув йому гроші. Дальше потерпілий пішов до магазину «Світанок», де через термінал самообслуговування скинув гроші у сумі 1100 гривень на карту банку «Монобанк» № НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_16 . Гроші він скинув о 19:57 год 05.03.2021 року. Приблизно через 2 години перетелефонував ОСОБА_9 та сказав, що він повертається з м.Стрий та по приїзду у м.Коломию поверне йому гроші, однак приїхавши сказав, що втомлений та гроші скине зранку. 07.03.2021 зранку до нього зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що через деякий час скине гроші. Дальше він декілька раз розмовляв із потерпілим по телефону, обіцяв, що скине гроші, однак з різних причин цього не робив. У вечері ОСОБА_9 передзвонив та сказав, що гроші у сумі 500 гривень, які він йому скинув у четвер віддав орендодавцю та йому все ж таки потрібно погасити кредит. ОСОБА_9 попросив його, щоб він скинув йому гроші у сумі 650 гривень на карту його дружини ОСОБА_17 . Він відмовив ОСОБА_11 . 14.03.2021 потерпілий вирішив зателефонувати на телефон дружини ОСОБА_10 ОСОБА_18 № НОМЕР_5 . ОСОБА_9 з цього номера подзвонив йому коли просив гроші другий раз за погашення кредиту. Мобільний телефон підняла ОСОБА_19 , яка сказав, що не знає, де ОСОБА_9 , та сказала, що можливо він у «запої». 21.03.2021 він знову зателефонував до ОСОБА_10 та нагадав йому за борг. ОСОБА_9 сказав, що він працював у Польщі, а тому був поза зоною та сказав, що йому мали заплатити приблизно 15000 гривень, однак ще не заплатили, а заплатять у кінці березня. Гроші мав надіслати знайомий, який з м.Вроцлав. В цей час ОСОБА_9 сказав, що у нього дитина у інфекційній лікарні у місті Коломия, і йому не вистачає на медикаменти 800 гривень. Потерпілий погодився допомогти ОСОБА_11 та 21.03.2021 протягом дня, декількома платежами скинув гроші у сумі 720 гривень на банківську карту № НОМЕР_6 , яку ОСОБА_9 скинув йому на вайбер. Гроші скидав через термінал самообслуговування у магазині «Сільпо», що на вулиці Володимира Великого у місті Дрогобичі. Більше з ОСОБА_8 цього вечора він не розмовляв.22.03.2021 до нього зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що йому терміново потрібно їхати у м.Вроцлав, оскільки помер його друг, але йому не вистачає грошей та попросив, щоб потерпілий скинув йому гроші у сумі 500 гривень. Він погодився та пішов до магазину «Сільпо», що на вулиці Володимира Великого у місті Дрогобичі, і о 18:19 год. скинув гроші у сумі 510 гривень на карту № НОМЕР_7 , яку скинув ОСОБА_9 на месенджер-вайбер. В цей день ОСОБА_9 говорив, що він знаходиться на кордоні України. 23.03.2021 близько обіду ОСОБА_9 подзвонив до нього та сказав, що приїхав у м.Коломия. Сказав, що забрав гроші, однак йому їх потрібно обміняти, а після цього він скине їх. Дальше о 20-21 год. до нього зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що його дитині знову стало погано і він поїхав у лікарню «Охмадит» у м.Львів. Через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_9 та сказав, що він попутками з м.Львів доїхав до м.Миколаїв та сказав, що у нього є долари і він не може розрахуватися з водієм. Дальше ОСОБА_9 попросив скинути йому гроші у сумі 450 гривень за таксі. Потерпілий погодився і пішов до магазину «Сільпо», що на вулиці Володимира Великого у місті Дрогобичі, де через термінал самообслуговування скинув гроші у сумі 450 гривень на карту № НОМЕР_8 , яку скинув йому ОСОБА_9 . Він сказав, що ця карта належить водію таксі. Дальше ОСОБА_9 мав приїхати з м.Миколаїв у м.Дрогобич, де мав би віддати йому гроші, однак він не приїхав. Перед тим, у ночі йому подзвонив ОСОБА_9 та сказав, що він знаходиться на заправці, неподалік села Рудники Стрийського району та не може розрахуватись за пальне, оскільки на його банківській карті не має грошей. Також ОСОБА_9 сказав, що йому погрожують працівники заправки та потрібно скинути ще 1700 гривень. Дальше потерпілий вийшов з квартири та пішов терміналу самообслуговування, що знаходиться на вулиці Замкова Гора у місті Дрогобичі, де скинув гроші у сумі 1650 гривень, тому що більше не мав, на банківську карту № НОМЕР_8 , яку скинув йому ОСОБА_9 . Зі слів ОСОБА_10 дана карта належить ОСОБА_20 , який віз його з м.Миколаїв. В розмові з ОСОБА_21 по телефону потерпілий повідомив, що гроші буде скидувати через термінал у центрі міста Дрогобича, оскільки не може знайти іншого в ночі. В цю ніч потерпілий скидував гроші з приміщення банку «Приватбанк», що там знаходиться. Потерпілий зайшов у середину банку скориставшись допомогою ОСОБА_22 , який знаходився неподалік та відчинив двері своєю банківською картою. ОСОБА_7 був разом із трьома товаришами, двома старшими та одним молодшим, який представився ОСОБА_23 . ОСОБА_22 потерпілий не знав раніше. Дальше потерпілий разом із ОСОБА_24 та його товаришами на їхньому автомобілі марки «Ваз» (Жигулі) синього кольору поїхав, до магазину «ІВА», що на вулиці Коновальця у місті Дрогобичі, де вони чекали приїзду ОСОБА_25 . Однак ОСОБА_9 не приїхав, тому що водій повіз його назад у м.Миколаїв, щоб взяти якісь гроші. Чекаючи ОСОБА_26 , він розповів ОСОБА_27 історію яка з ним трапилась. ОСОБА_28 сказав, що допоможе йому, оскільки він є внуком якогось місцевого прокурора і в змозі допомогти. ОСОБА_7 сказав, що ОСОБА_10 потрібно виманити на живця, а для цього потрібні гроші. ОСОБА_7 дав мені свій номер телефону № НОМЕР_9 . Зрозумівши, що ОСОБА_29 не приїде, він розрахувався із колегами ОСОБА_22 за бензин, а саме дав 100 гривень і вони поїхали. 24.03.2021 до нього декілька раз телефонував ОСОБА_7 і в розмові зі ним сказав, що він може відстежити номер телефона ОСОБА_10 , однак можливо знадобляться гроші. Дальше близько обіду потерпілий зустрівся із ОСОБА_24 біля магазину «Світанок» на вулиці Володимира Великого у місті Дрогобичі. ОСОБА_28 був разом із ОСОБА_23 згаданим раніше. ОСОБА_30 розмові потерпілий сказав, що має з собою 500 чеських крон і він з ОСОБА_24 та ОСОБА_23 пішли до обмінника, що знаходиться неподалік магазину «АТБ», де поміняли гроші. Будучи із ОСОБА_24 потерпілий проговорився, що в дома має ще 2000 чеських крон та ОСОБА_28 сказав, що потрібно їх взяти. Дальше потерпілий пішов додому і приніс гроші у сумі 2000 чеських крон та дав їх ОСОБА_23 , який пішов у якийсь обмінник та обміняв їх. Дальше потерпілий, ОСОБА_28 та ОСОБА_23 поїхали у центр м.Дрогобича, де мали зустрітися із дідом ОСОБА_22 , який мав би допомогти знайти ОСОБА_10 . Біля Варфеломієвого ОСОБА_31 у центрі м.Дрогобича ОСОБА_28 відійшов нібито до дідуся, а потерпілий залишився стояти із ОСОБА_23 . Через деякий час ОСОБА_28 повернувся та сказав, що питання можна буде вирішити. Дальше потерпілий пішов у кав`ярню «Львівські круасани», де зайшов у туалет, а ОСОБА_28 та ОСОБА_23 чекали його перед входом. Коли потерпілий вийшов із туалету їх вже не було з його грошами. ОСОБА_28 не хотів повернути йому гроші по дорозі до центру місті весь час відговорюючись, що з ними все буде гаразд. І з цього часу потерпілий не бачив ОСОБА_32 та ОСОБА_23 . ОСОБА_28 по телефону сказав, що його забрали якісь слідчі, однак більше не відповідав на дзвінки. 25.03.2021 він телефонував до ОСОБА_32 , однак телефон підняв чоловік, який представився братом ОСОБА_32 та сказав, що ОСОБА_32 не має, що він передзвонить. 26.03.2021 передзвонив ОСОБА_28 та сказав, що він зв`язувався із ОСОБА_8 та встановив, що він знаходиться у м.Львів. Також ОСОБА_28 сказав, що скинув йому 2000 гривень тому, що ОСОБА_9 його попросив. 12.04.2021 ОСОБА_5 добровільно видав для долучення до матеріалів кримінального провадження банківську карту «Monobank» № НОМЕР_1 , яку вилучено під час проведення огляду речей. 12.04.2021 вилучена у ОСОБА_5 банківська карта визнана речовим доказам у вказаному кримінальному провадженні. Допитанийяк потерпілий ОСОБА_6 показав, що він скидував свої гроші, на прохання ОСОБА_10 , на банківську карту№ НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_16 , а тому вона сама собою містять відомості, які мають значення для кримінального провадження, які можна використати для доведення вини особи у суді. Враховуючи те, що вище вказані речі мають значення для досудового розслідування, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадженнявони підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України, оскільки необхідно здійснити відкриття матеріалів досудового розслідування об`єктами, яких будуть вказані речі, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися.
У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч.2 ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку:
встановлено, що 06.04.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000211 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2021 до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області із заявою звернувся ОСОБА_6 про те, що у період часу з 03.03.2021 по 24.03.2021 ОСОБА_7 та чоловік, який представився ОСОБА_8 , шляхом обману, під приводом різних побутових причин, заволоділи його грошами у сумі 9000 гривень, чим завдали йому майнову шкоду на вказану суму.
Згідно протоколу огляду місця події від 12.04.2021 ОСОБА_5 добровільно видав для доручення до матеріалів справи добровільно видав для долучення до матеріалів кримінального провадження банківську карту «Monobank» № НОМЕР_1 , яку вилучено під час проведення огляду речей.
12.04.2021 вилучена у ОСОБА_5 банківська карта визнана речовим доказам у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Окрім цього у відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на: банківську карту «Monobank» № НОМЕР_1 , якою користується ОСОБА_5 .
Контроль за зберіганням вищевказаних речей покласти на слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1