Справа № 953/5302/21
н/п 1-кс/953/7833/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження №0001751 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 3 ст. 28, ч. 1,2 ст. 361 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001751 від 20.08.2020 про накладення арешту на майно, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинок АДРЕСА_1 та на будинок АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2020 за №0001751 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст.28, ч.1,2 ст. 361 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку літа 2020 року, ОСОБА_5 відбуваючи покарання на території Сумської виправної колонії № 116, розташованої за адресою: Сумська область, с. Сад, вул. Войти, 5, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, порушуючи режим відбування покарання, розробив план вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням шахрайським шляхом чужим майном грошовими коштами осіб, які здійснюють роздрібну торгівлю різноманітними товарами через мережу Інтернет, шляхом вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а також злочинів, пов`язаних із несанкціонованим втручанням в роботу автоматизованих систем ТОВ «Нова Пошта», що призвело до витоку, втрати та підробки інформації.
Так, ОСОБА_5 виявив недоліки в забезпеченні конфіденційності та безпеки роботи автоматизованої системи ТОВ «Нова Пошта», та розробив алгоритм несанкціонованого доступу до особистих електронних кабінетів, з метою подальшого заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами продавців, які здійснюють пересилку товарів за допомогою ТОВ «Нова Пошта» з формою розрахунку накладений платіж. Розробивши вказаний план злочинної діяльності, розуміючи неможливість самостійної його реалізації, ОСОБА_5 , бажаючи безпосередньо керувати вчиненням злочинів, усвідомлюючи той факт, що він користується безумовним авторитетом серед засуджених та осіб, які ведуть антисоціальний спосіб життя на волі, не бажають займатися законною трудовою діяльністю та схильні до вчинення незаконних дій, з метою особистого збагачення, прийняв рішення щодо створення організованої групистійкого об`єднання у якому бере учать п`ять і більше осіб, із залученням нових учасників, які під його керівництвом, виконували б активні дії, спрямовані на вчинення вищевказаних протиправних діянь, передбачених розробленим ним планом злочинної діяльності, чітко розподіливши функції кожного з них. Реалізуючи вказані злочинні наміри, ОСОБА_5 , здійснив підбір кандидатів для залучення до злочинної діяльності, обравши своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з якими разом відбував покарання в Сумській виправній колонії № 116, ОСОБА_7 з якою тривалий час підтримував дружні стосунки та свою матір ОСОБА_8 , яким довів суть злочинного плану та запропонував увійти до складу створеної ним організованої групи, та під його керівництвом вчиняти злочини відповідно до злочинного плану. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, а саме заволодіння шахрайським шляхом з використанням електронно-обчислювальної техніки грошовими коштами клієнтів ТОВ «Нова Пошта» та несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем ТОВ «Нова Пошта» у складі організованої групи. Отримані від зазначених шахрайських дій грошові кошти, розподілялися між усіма співучасниками у заздалегідь обумовлених частинах, які визначалися керівником організованої групи ОСОБА_5 , залежно від обсягу викрадених шахрайським шляхом коштів, частина з яких виділялась на формування заощаджень «общаку» на покриття витрат на пошук підконтрольних осіб, на яких були оформлені банківські платіжні картки, придбання сім-карток, поповнення рахунків мобільних терміналів, які використовувалися у ході вчинення злочинів, а також забезпечення можливості несанкціонованого заносу до виправної колонії мобільних телефонів та засобів для можливості користування Інтернетом.
ОСОБА_8 30.06.2021 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 3 ст. 28, ч. 1,2 ст. 361КК України.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265996774 право власності на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Шосткинського міськрайсуду Сумської області № 2-417 від 31.01.2006 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265995440 право власності на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Шосткинського міськрайсуду Сумської області № 589/5179/16-ц від 17.01.2017 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Оскільки, санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає можливість застосування такого виду покарання, у разі визнання особи винуватою, як конфіскація майна, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання просила задовольнити. Неявка прокурора в судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна. Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР №001751, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2020 за номером 001751, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190; ч.3 ст.28 ч. 2 ст.361, ч.3ст.28 ч. 1 ст.361, ч. 1 ст. 309 КК України.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.06.2021 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 3 ст. 28, ч. 1,2 ст. 361КК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265996774 право власності на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Шосткинського міськрайсуду Сумської області № 2-417 від 31.01.2006 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265995440 право власності на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Шосткинського міськрайсуду Сумської області № 589/5179/16-ц від 17.01.2017 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні майно підлягає арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджено прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження №0001751 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч. 3 ст. 28, ч. 1,2 ст. 361 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майна, яке належить на праві власності підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинок АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2 , шляхом заборони будь -яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1