Справа №587/2609/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/771/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Вимагання
УХВАЛА
Іменем України

02 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 587/2609/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 09.04.2021, якою обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України

продовжений строк тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він має місце проживання, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, одна дитина з інвалідністю, працював, а також на його утриманні перебуває мати похилого віку, потерпілий претензій немає, попередня судимість погашена у встановленому законом порядку та у вчиненому розкаюється.

ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 357 КК, а саме у тому, що на початку серпня 2020 він висунув ОСОБА_12 вимогу щодо передачі йому грошових коштів у сумі 17000 грн, погрожуючи позбавленням життя. 01.08.2020 поблизу будівлі ПАТ «Укртелеком» по вул. Іллінській, 2 в м. Суми ОСОБА_12 передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2700 грн, а 24.09.2020 ОСОБА_9 , зустрівся із ОСОБА_12 у с. Залізняк Сумського району Сумської області та вимагав передати йому грошові кошти, погрожуючи позбавленням життя. 13.10.2020 близько 15:20 ОСОБА_12 по вул. Галкіна в с. Залізняк передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3000 грн. 10.08.2020 приблизно о 18 год ОСОБА_9 у дворі буд. АДРЕСА_3 в автомобілі з ОСОБА_12 вирішив заволодіти паспортом громадянина України на ім`я останнього. Крім того, ОСОБА_9 за невстановлених обставин, у невстановлений час придбав 27 патронів, які переніс до місця свого мешкання в АДРЕСА_2 та став зберігати. 13.10.2020 під час проведення обшуку у ОСОБА_9 було виявлено 27 бойових припасів до нарізної спортивної та промислово-мисливської вогнепальної зброї калібру 5,6 мм.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 09.04.2021 строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжений до 07.06.2021 включно. Своє рішення суд першої інстанції умотивував наявністю ризиків, що свідчать про можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_13 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 331 КПК, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а згідно ч. 4 ст. 199 (глава 18) КПК суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Ухваливши рішення щодо продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов такого висновку, оскільки при вирішенні зазначеного питання у повній мірі дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183, 194, 197, 199 і 331 КПК, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, зокрема, ту обставину, що судове провадження не завершене до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого та наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, та які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали, а також неможливості застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

ОСОБА_9 є особою, яка має у кримінальному провадженні процесуальний статус обвинуваченого, і обґрунтованість пред`явленого обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку чи іншого рішення, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена надавати оцінку дослідженим судом першої інстанції доказам у справі як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, вирішувати наперед питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих діянь та може з`ясовувати і встановлювати тільки наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду кримінального провадження, а також передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності (доцільності) тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання. У свою чергу доцільність продовження застосування запобіжного заходу повинна відповідати ризикам та обставинам, що передбачені ст. 177-178 КПК, у їх співвідношенні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Так, згідно ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого тощо у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. При цьому відповідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання встановленим судом першої інстанції ризикам, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу в триманні обвинуваченого під вартою. При цьому, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Щодо розумності строку тримання під вартою, то колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02), де констатовано, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в конкретному випадку залежності від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, привалює над принципом поваги до свободи особистості».

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він має постійне місце проживання, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, а також на його утриманні перебуває мати похилого віку, жодним чином не свідчать про існування достатньо міцних соціальних зв`язків, щоб забезпечити запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та не є тими безумовними обставинами, що унеможливлюють тримання його під вартою, і враховуються колегією суддів у сукупності з іншими наведеними вище обставинами кримінального провадження. Крім того, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 до тримання під вартою фактично утримував свою родину.

Зокрема, оцінюючи наявність ризику незаконного впливу на потерпілого у кримінальному провадженні, колегія суддів враховує вимоги кримінального процесуального закону щодо порядку отримання показань цієї особи на різних стадіях кримінального провадження, тобто ризик такого впливу з боку обвинуваченого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та їх дослідження і оцінки у визначений законом спосіб.

Зважаючи на наявність ризиків переховування ОСОБА_9 від суду, незаконного впливу на потерпілого та вчинення нового злочину, необхідність забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті прав потерпілого від злочину привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує саме на теперішній час подальше тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, ухвалу суду про продовження відносно ОСОБА_9 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 09.04.2021 відносно ОСОБА_14 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4