Справа № 560/1106/19
Провадження №1-кс/949/100/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця в режимі відеоконференції заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід судді,

в с т а н о в и в:

10 червня 2021 року до Дубровицького районного суду надійшла заява адвоката ОСОБА_4 , діючої в інтересах підзахисного ОСОБА_5 , про відвід судді ОСОБА_6 в справі 560/1106/19 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000305 від 17 червня 2019 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2021 року, вказану заяву про відвід судді розподілено судді ОСОБА_1 .
У заяві адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що правовою підставою подання заяви про відвід судді ОСОБА_6 є факт недовіри з боку обвинуваченого. На думку обвинуваченого та сторони захисту, судом першої інстанції під час розгляду справ відсутнє неупереджене ставлення до обвинуваченого. Має місце недотримання судом вимог закону України "Про судоустрій та статус суддів", зокрема ст. 2, ст. 7 (в частині недотримання права обвинуваченого на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод гарантованих обвинуваченому Конституцією України), ст. 9 Закону щодо рівності перед законом і судом для всіх учасників процесу, де перевага надається в основному прокурору, який підтримує обвинувачення в суді і з яким в судді наявні дружні відносини. Також вважають, що у судді є упереджене ставлення, оскільки родичі судді працювали у правоохоронних органах за місцем розгляду справи. Наразі спостерігається повне ігнорування логічних доводів обвинуваченого в частині визнання недійсними доказів та порушення ст. 55 Конституції України в частині гарантування права на оскарження в суді рішень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід судді ОСОБА_6 підтримали у повному обсязі та просили задоволити з підстав, викладених у заяві.

Від судді ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд заяви про відвід без її участі у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. При вирішенні питання про відвід покладається на розсуд суду.

Прокурор вважає, що мотиви викладені у заяві про відвід є надуманими та необґрунтованими, судом об`єктивно проводиться розгляд кримінального провадження. Просила у задоволенні заяви про відвід відмовити.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися.

З отриманої телефонограми адвоката ОСОБА_8 вбачається, що він вважає заяву про відвід необґрунтованою, а підстави для відводу надуманими. Вважає дану заяву тиском на суд та умисним затягуванням розгляду справи. Посилався на те, що жодних підстав для задоволення заяви про відвід, передбачених ст. 75 КПК України не має, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши зміст заяви про відвід судді ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Статтею 75 КПК України закріплено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні та статтею 76 КПК України визначено випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Зокрема, частина перша вказаної вище статті КПК України визначає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених зокрема ст.ст. 75, 76 цього Кодексу, судді може бути заявлений відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, тобто учасниками кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового розгляду подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, з наведенням відповідних аргументів, доказів, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення головуючого від участі у судовому провадженні. При цьому, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Суд констатує, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

На думку суду, висловлення як недовіри судді, в тому числі, і з огляду на незгоду сторони захисту з постановленими цим суддею процесуальними діями та/або рішеннями в рамках поточної справи не може бути підставою для відводу та в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та не може свідчити про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суду.

Крім того, що стосується доводів адвоката ОСОБА_4 з приводу заінтересованості судді ОСОБА_6 в результатах розгляду кримінального провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 75 КПК України, суд враховуючи тай факт, що адвокатом у заяві не зазначено та в ході судового засідання не наведено в чому саме полягає заінтересованість судді в результаті розгляду справи та не надано доказів на підтвердження зазначеного.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки (рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії". У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства").

Так, при перевірці обставин, вказаних у заяві про відвід, судом не встановлено фактичних доказів наявності упередженості чи особистої заінтересованості судді, певних прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

При цьому суд враховує думку сторони захисту, однак вирішальними при розгляді питання щодо відводу вважає встановлені фактичні обставини за результатами перевірки.

Про наявність інших підстав, передбачених ст. 75 КПК України для відводу судді ОСОБА_6 не зазначено, а судом не встановлено.

Одночасно, суд зазначає, така підстава для відводу як порушення права на оскарження в суді рішень не заслуговує на увагу, оскільки суд не надає правову оцінку процесуальним рішенням прийнятими в ході розгляду цієї справи, оскільки такими повноваженнями наділені суди апеляційної інстанції і правом на апеляційне оскарження судового рішення сторона захисту не обмежена. В межах розгляду цієї заяви, суд має встановити виключно наявність або відсутність підстав для відводу судді, визначених у ст. 75 КПК України.

Отже, доводи обвинуваченого та його захисника про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_6 , є недоведеними будь-якими доказами, самі ж загальні покликання про недовіру жодним чином не підтверджують, що суддя ОСОБА_6 прямо чи опосередковано заінтересована в результаті розгляду кримінального провадження чи наявні будь-які обставини, які викликають сумнів у її неупередженості.

Таким чином, суд не встановив будь-яких обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні згідно ч. 1 ст. 75 КПК України.

Як підсумок, слід зазначити, що оцінивши в сукупності норми процесуального законодавства та доводи в обґрунтування відводу, суд не має будь-яких обґрунтованих підстав вважати, що подальший розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визначеним у встановленому порядку суддею ОСОБА_6 унеможливить ухвалення цим судом законного та об`єктивного судового рішення, і відповідно безстороннього розгляду по суті.

З огляду на те, що відповідно до ст. 75 КПК України заявлений відвід є необґрунтованим, суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 75, 80, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №560/1106/19 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000305 від 17 червня 2019 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1