Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1423/20
Провадження № 1-в/553/1/2021
У Х В А Л А
Іменем України

11.03.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з клопотанням, в якому просив застосувати до нього ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ та зарахувати у строк відбування покарання період з 11.07.2018 року по 04.11.2018 року, з 26.07.2016 року по 05.08.2016 року, з 05.08.2016 року по 19.08.2016 року, з 04.11.2018 року по 18.11.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 направив до суду заяви, в якій клопотання підтримував, просив його задовольнити, справу просив слухати без його участі.

Начальник ПВК №64 направив до суду заяву про розгляд заяви ОСОБА_4 без участі представника адміністрації Полтавської виправної колонії (№64).

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки періоди, які просив зарахувати засуджений не відносяться до строку попереднього ув`язнення, просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви та особової справи засудженого ОСОБА_4 , дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначено йому покарання у виді 9 ( дев`яти) років позбавлення волі. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 - тримання під вартою, залишено без змін до набрання вироком суду законної сили. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з часу перебування під вартою, з моменту його затримання - 24.12.2015 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з моменту затримання 24.12.2015 року по 08.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2016 року, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 у інтересах засудженого ОСОБА_4 задоволено частково. Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 8 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України змінено, виключено із мотивувальної частини цього вироку посилання суду як на доказ доведеності вини - відмову підозрюваного проводити слідчий експеримент на досудовому слідстві, - у іншій частині цей вирок суду залишено без зміни. На підставі ст.72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_4 у строк відбутого покарання його перебування під вартою із 8 квітня по 26 липня 2016 року, включно із розрахунку 1 день ув`язнення на 2 дні позбавлення волі.

Ухвалою Верховного суду від 17.10.2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з доповненнями до неї залишено без задоволення, вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року відносно ОСОБА_4 - без зміни.

Засуджений на даний час відбуває покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)».

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо дії закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року про кримінальну відповідальність у часі та застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 104 якого, якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Перебування засудженого після набрання вироком законної сили в СІЗО не пов`язане з судовим розглядом кримінальної справи по його обвинуваченню, оскільки вирок набрав законної сили 26.07.2016 року; з 05.08.2016 року на виконання наряду ДПтС України засуджений відбуває покарання у Державній установі «Полтавська виправна колонія (№ 64)».

Щодо зарахування в строк покарання строку етапування засудженого, суд зазначає, що незалежно від процесуального порядку (КПК 2012 року чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Тобто період з 27.07.2016 року по 05.08.2016 року, а також період з 05.08.2016 року по 19.08.2016 року не є періодом попереднього ув`язнення, а тому не підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України.

Щодо зарахування ОСОБА_6 періоду з 11.07.2018 року по 04.11.2018 року, та періоду з 04.11.2018 року по 18.11.2018 року суд виходить з наступного.

Постановою ККС ВС від 26 лютого 2020 року у справі № 497/349/16-к (провадження № 51-6198 км 18) висловлена правова позиція, яка полягає у наступному.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому вказівка в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

При цьому положення пункта «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення».

Таким чином, відповідно до усталеної практики Верховного Суду ( вказаної постанови та інших, зокрема: постанови від 5 квітня 2018 року у справі № 265/2339/14-к, від 3 грудня 2019 року у справі № 537/400/17 тощо) щодо злочину, який вчинено до 20 червня 2017 року включно, період перебування особи в місцях позбавлення волі чи в установах попереднього ув`язнення (для участі в цьому кримінальному провадженні):

- з дня набрання вироком суду першої чи апеляційної інстанції законної сили і до дня ухвалення відповідної постанови Верховним Судом вважається періодом відбування покарання на підставі вироку суду, що набрав законної сили, і не є попереднім ув`язненням, а тому положення ч. 5 ст. 72 КК (у редакції від 26 листопада 2015 року) не підлягають застосуванню до цього періоду.

Ухвалою Верховного суду від 29.05.2018 року було призначено касаційний розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду на 10 годину 19 липня 2018 року. Визначено здійснити етапування засудженого ОСОБА_4 з ДУ ««Полтавська виправна колонія (№64)» до ДУ «Київський слідчий ізолятор». Доставити засудженого ОСОБА_4 з ДУ «Київський слідчий ізолятор» для дачі пояснень у судове засідання до Верховного Суду на 14 годину 19 липня 2018 року.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що останній 11 липня 2018 року вибув до Київського слідчого ізолятору, згідно ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.05.2018 року.

Засуджений ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 року, за яким вирішене питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з моменту затримання 24.12.2015 року по 08.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім того, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2016 року зараховано ОСОБА_4 термін попереднього ув`язнення з моменту затримання 24.12.2015 року по 08.04.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбування покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2016 року, протягом якого розглядалася його касаційна скарга по зазначеній справі, не підлягають задоволенню.

Отже, строк етапування особи для участі у розгляді справи у Верховному суді не включається у строк попереднього ув`язнення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1