Справа № 361/3863/21
Провадження № 1-кс/361/787/21
07 травня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
05 травня 2021 року слідчий Броварського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2021 гр. о 18 год. 45 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля буд. 96 за адресою: Київська область, Броварський район, с. Скибин, вул. Київська, погрожував застосуванням зброї працівникам Броварського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області, які виконували свої службові обов`язки та перебували у форменому одязі, під час несення служби.
01.05.2021 проведено огляд місця події на ділянці місцевості напроти будинку АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: предмет, схожий на рушницю із стріляними гільзами у кількості 2 шт. в обох стволах, номер на прикладі НОМЕР_1 , поміщений на спецпакету № SUD 1015580.
Постановою слідчого від 01.05.2021, вилучений предмет, схожий на рушницю із стріляними гільзами у кількості 2 шт. в обох стволах, номер на прикладі НОМЕР_1 під час огляду місця вчинення кримінального правопорушення на ділянці місцевості напроти будинку АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом, так як вказаний предмет є знаряддям вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. 98 КПК України.
Слідчий у судове засідання не з`явився про дату та ас розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 2 ст. 167 КПК України, передбачено, що тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 КПК України. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку та огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого проведення судових експертиз, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити частково.
Крім цього, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховується те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.
Керуючись ч. 1 ст. 98, ст.ст., 117, 170-173, 309, 310, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на предмет, схожий на рушницю із стріляними гільзами у кількості 2 шт. в обох стволах, номер на прикладі НОМЕР_1 , вилучений на ділянці місцевості напроти будинку АДРЕСА_1 під час огляду місця події та який визнано речовим доказом, оскільки є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1