Справа № 521/3150/21
Пр. № 1-кп/521/1049/21
ВИРОК
5 квітня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівськ-1, Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей 2010 та 2017 років народження, офіційно працевлаштованого у ТОВ «Бруклін-Київ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
16.01.2019 року о 8 годині, ОСОБА_4 допустив порушення вимог п. п. 2.3.6, 12.1. п.12.3, п.16.2 «Правил дорожнього руху» України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 здійснюючи рух по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю проїжджої частини вулиці Бабеля під`їжджаючи до регульованого перехрестя з вулицею Балківською, на зелений сигнал світлофора свого напрямку розпочав поворот на ліво на вулицю Балківську, у напрямку вул. Розумовського в Малиновському районі в м. Одесі, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого, при виконанні лівого повороту на регульованому перехресті, лівою передньою та боковою частиною автомобіля, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку з переломами лівої тім`яної та лівої скроневої кісток з переходом в середню черепну ямку, з крововиливами над-, під тверду мозкову оболонку, що призвели до здавлення головного мозку, садно голови. Вказані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини кузова автомобіля та дорожнє покриття в умовах ДТП. Враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені 16.01.2019 року. Всі вищевказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, згідно п.п. 2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, та повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини за яких відбулася ДТП внаслідок допущення порушення ним правил дорожнього руху.
Окрім повного визнання своєї вини, винна обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. Також предметом дослідження, судом доцільним було визначено дослідження матеріалів, які підтверджують наявність судових витрат та речових доказів по справі.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим та учасниками обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні повністю доказана та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його соціальне та матеріальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, позитивну поведінку обвинуваченого як після скоєного злочину, так і в ході досудового слідства та розгляду справи в суді, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає повне визнання вини у скоєному злочину, щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин справи, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 є особою яка до кримінальної відповідальності притягається вперше, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивні характеристики з місця роботи та проживання.
На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, відношенням до скоєного, відсутністю тяжких наслідків внаслідок скоєного правопорушення, а також з урахуванням пом`якшуючих вину обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає, що покарання в нижніх межах санкції осудної статті, у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, з урахуванням позиції потерпілої, суд вважає за можливе не призначати ОСОБА_4 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений офіційно працевлаштований, його робота пов`язана з необхідністю керування транспортними засобами та є єдиним джерелом доходу, який необхідний для утримання його родини в якої наявні на утриманні двоє малолітніх дітей.
Цивільний позов по справі відсутній.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню
відповідно до вимог ст.ст. 118-126 КПК України.
Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Продовжити запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2316 (дві тисячі шістнадцять) гривень, 66 копійок.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.02.2019 року скасувати.
Речові докази по справі:
-автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю законному власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1