Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/305/21
провадження № 1-кп/624/32/21
ВИРОК
іменем України

смт. Кегичівка 26 травня 2021 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду смт Кегичівка кримінальне провадження №0000035 відносно якого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Первомайський, Харківської області, українець, громадянин України, освіта повна загальна, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, інвалідом не являється, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

1) 21 липня 2008 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.296, ч.1 ст.289, ч.3 ст. 185, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 2) 27 жовтня 2009 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 277, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з мість відбування покарання 02 лютого 2012 року умовно-дострокового на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 7 днів, на підставі постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 січня 2012 року, 3) 16 серпня 2013 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, 4) 03 лютого 2021 Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

- у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2021 року близько 15 год 00 хв, ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), приїхав на власному велосипеді марки «Дорожник», взявши з собою заздалегідь підготовлений полімерний мішок з металевою монтировкою до нежитлової будівлі «Будинок культури», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), переслідуючи корисливу ціль наживи, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, умисно, повторно, таємно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, упевнившись, що його дії не помічені сторонніми особами, незаконно проник через дверний прохід до нежитлової будівлі «Будинок культури», звідки за допомогою металевої монтировки вчинив крадіжку металевих виробів, а саме: труби металеві профільні прямокутного січення розміром 30х40 мм, товщина металу 3 мм, загальною довжиною 16,85 м, ринкова вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12 від 31 березня 2021 року становить 1188,77 грн; куток металевий 50х50х3 мм загальною довжиною 16,85 м, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12 від 31 березня 2021 року становить 842,50 грн; полоса металева шириною 20 мм, товщина металу 5 мм, загальною довжиною 16,85 м, ринкова вартість згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12 від 31 березня 2021 року становить 176,93 грн; вентиляційний короб із оцинкованого металу, квадратної форми довжиною 2,30 м, розмірами 200х200 мм, товщина металу 1 мм, ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12 від 31 березня 2021 року становить 150 грн.

Після чого ОСОБА_4 переніс та склав металеві вироби на свій велосипед та покотив його з території нежитлової будівлі «Будинок культури», чим скоїв закінчений замах на крадіжку, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений працівниками поліції.

В результаті умисних та противних дій ОСОБА_4 було завдано матеріальні збитки на загальну суму 2358,20 грн Кегичівській селищній раді в основі представника потерпілого (представника юридичної особи) ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Під час досудового слідства між прокурором відділу Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів, які підозрюваним не оспорюються.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому проваджені;

б) співпрацювати з правоохоронними органами та повідомляти про вчинення аналогічних злочинів іншими особами.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Застосувати ст. 71 КК України та приєднати частину покарання за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку.

б) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абз.1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє положення п.1 ч.1 ст. 394, п.1 ч.3 ст. 424, абз. 1,4 п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язань іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і положень укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 476 КПК України прокурор, має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззаперечно визнав себе винним у вчиненому діянні, викладені в обвинувальному акті обставини підтвердив повністю, та зазначив, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості, стверджує, що розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, заявивши, що виконає взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Від захисника заперечень не надійшло, просив затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості також не заперечив.

Потерпілий надав заяву з клопотаннями розглянути справу без його участі та у порядку ч. 3 ст. 469 КПК України надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

У відповідності до вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із усіма учасниками судового розгляду, визнано за можливе розглянути справу у відсутність потерпілого.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, яка згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку Кегичівського РС філії ДУ «Центр пробації» перебуває, засуджений вироком Кегичівського районного суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, вимога про судимості, характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання для обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України - судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся, арешт на майно не накладався, процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000035 укладену 26 травня 2021 року між прокурором відділу Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 71 КК України та приєднати частину покарання за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Речові докази по справі: велосипед «Дорожник» з жіночою рамою, червоного кольору, білий полімерний мішок в якому знаходиться металева монтировка та частини металевих конструкцій (металобрухт) вага якого становить 74,65 кг повернути власникам.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена - до апеляційного суду Харківської області через Кегичівський районний суд Харківської області суду протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1