Справа № 953/4007/21
н/п 1-кп/953/528/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі суду:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 00001280 від 21.10.2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:
04.03.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 286 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, підсудність справи визначена правильно, вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Також, подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 до 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України і підстав для їх скасування немає.

Обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, може вчинити дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, перебуваючи на свободі може незаконно впливати прямо чи опосередковано на потерпілих, свідків, враховуючи що йому відомі усі свідки дорожньо-транспортної події та їх місця проживання, та перебуваючи під дією іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі зможе впливати на них, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, посилається, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння без наявності при собі водійського посвідчення свідчить, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам.
Потерпілі, представник потерпілих не заперечували щодо призначення справи до розгляду по суті, клопотання прокурора підтримали в повному обсязі, заявили клопотання про прийняття до розгляду цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо призначення справи до розгляду, не оспорюючи підсудність розгляду справи, повідомивши про відсутність обставин, які перешкоджають розгляду справи в суді. Також, за погодженою позицією не заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до 60 днів та клопотання потерпілих про прийняття цивільного позову.

Захисник обвинуваченого заявив клопотання про виконання вимог ст. 314-1 КПК України та складання досудової доповіді по даній справі.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступних висновків:

Згідно вимог ст. 314 КПК України, суд має право, крім іншого прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений у відповідності з вимогами КПК України. Провадження за обвинувальним актом підсудне суду. Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможлювали призначення провадження до судового розгляду під час засіданні не заявлені та судом не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судом проведені всі підготовчі дії, передбачені нормами чинного КПК України та суд вважає за можливе призначити справу відносно ОСОБА_7 до судового розгляду.

Судове засідання з урахуванням ст.27 КПК України слід проводити у відкритому судовому засіданні.

За вимогами ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При вирішенні клопотання щодо міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого суд враховує, що згідно наданого до суду обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину проти безпеки руху, що спричинило смерть двох осіб, та судом враховані обставини скоєння злочину, які викладені у обвинувальному акті та позиція потерпілих і обвинуваченого з даного питання.

Суд під час розгляду даного питання вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробі обвинуваченого переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків. ОСОБА_7 .
Також, судом вивчені і надані до суду дані по особі обвинуваченого, а саме що ОСОБА_7 раніше не судимий, однак притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, має постійне місце проживання, є студентом, і самі по собі ці обставини не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не можуть зменшити існуючі ризики та враховуються у сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачуються, враховуючи, що дії ОСОБА_7 носять характер тяжкого кримінального правопорушення, а також дані по особистості, а тому суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим і продовжує ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд зазначає, що при вирішенні питання міри запобіжного заходу суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (рішення по справі «Ілійков проти Болгарії»).

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейського суду з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Суд зазначає, що тримання особи під вартою є виправданим, якщо конкретні обставини дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими обставинами є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, можливість ухилитися від явки до суду та вчинити інший злочин. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про особу обвинуваченого.

Також, тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 197, 199 КПК України та пунктам 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, наданий до суду обвинувальних акт, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись обвинуваченого від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, дані по особистості обвинуваченого, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 суд залишає без зміни та продовжує строк тримання під вартою на наступні 60 днів без визначення застави, на підставі ч.4 ст. 183 КПК України.

Також, судом вирішується питання щодо прийняття цивільного позову потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки це є правом потерпілих та відповідає вимогам КПК України.

Згідно ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України за клопотанням захисника обвинуваченого суд зобов*язує орган з питань пробації у Харківській області надати досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та направити досудову доповідь до Київського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314-316, 369 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні провадження № 00001280 від 21.10.2020 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст. 286 КК України - на 19 березня 2021 року о 12-20 год. в залі судового засідання приміщення Київського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б

Клопотання прокурора щодо міри запобіжного заходу задовольнити.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 09 травня 2021 року включно, без визначення застави.

Клопотання представника потерпілих про прийняття цивільного позову задовольнити.

Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, копію позову вручити обвинуваченому та цивільному відповідачу ОСОБА_7 .

Клопотання захисника про складання досудової доповіді задовольнити.

Зобов*язати орган з питань пробації у Харківській області надати досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та направити досудову доповідь до Київського районного суду м. Харкова.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення в частині виконання щодо міри запобіжного заходу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1