Справа № 309/2648/20
Провадження № 1-кс/309/106/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням прокурора Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000227 внесеному до ЄРДР від 02 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 04.03.2021 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000227 внесеному до ЄРДР від 02 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що 29 лютого 2020 року о 22 годині, громадянин ОСОБА_4 , гостюючи у неповнолітніх знайомих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їх проживання по АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що останні є неповнолітніми, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно - небезпечних наслідків, з метою збудження у останніх бажання вжити наркотичний засіб, шляхом вмовлянь та демонстрації особистого прикладу вживання наркотичних засобів, з підручних засобів - полімерної пляшки, в якій зробив додатковий отвір та шматка фольги, в якому також зробив отвори, на внутрішніх поверхнях якого згідно висновку судового експерта №6/153 від 17.03.2020 наявний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, виготовив пристрій для вживання наркотичної речовини, горловину якого заповнив наркотичною речовиною, яка згідно висновку судового експерта №6/150 від 10.03.2020 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. В подальшому, ОСОБА_4 шляхом вдихання диму підпаленої наркотичної речовини, через виготовлений пристрій, вжив її та вмовляннями схилив неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до вживання з ним особливо небезпечної наркотичної речовини, обіг якої заборонено канабісу.

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_4 , неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вжили невстановлену кількість особливо небезпечної наркотичної речовини, обіг якої заборонено канабіс шляхом куріння за допомогою деформованої пляшки.

Згідно консультативного висновку спеціаліста №2 від 01.03.2020 року щодо результатів медичного огляду особи з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння встановлено, що ОСОБА_7 перебувала у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання марихуани, амфітаміну та метамфетаміну.

Згідно консультативного висновку спеціаліста №3 від 01.03.2020 року щодо результатів медичного огляду особи з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння встановлено, що ОСОБА_8 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання марихуани.

В діях ОСОБА_4 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.315 КК України - схиляння до вживання наркотичних засобів двох неповнолітніх осіб.

26.03.2020 стороною обвинувачення, у відповідності до ст.278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.315 КК України яке вручено його матері - ОСОБА_9 у зв`язку з тим, що її син ОСОБА_4 відсутній за місцем проживання, місце його знаходження їй невідомо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 01.03.2020; протоколом ОМП від 01.03.2020; протоколом №2 медичного огляду від 01.03.2020; протоколом №3 медичного огляду від 01.03.2020; протокол ОМП від 01.03.2020; висновком судового експерта №6/175 від 12.03.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 24.03.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 24.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.03.2020; протоколом ОМП від 01.03.2020; висновком судового експерта №6/150 від 10.03.2020; висновком судового експерта №6/153 від 17.03.2020.

26.03.2020, 28.03.2020 та 30.03.2020 за місцем проживання ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 було надіслано повістки про виклик його до СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області на 28.03.2020;30.03.2020 та 02.04.2020 для участі у слідчих діях в рамках кримінального провадження.

На визначені слідчим дати ОСОБА_4 не з`являся, про причини неможливості явки слідчого не повідомляв.

02.04.2020 до СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт о/у СКП Хустського ВП ОСОБА_11 про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів та інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «АРКАН» встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 , виїхав 03.03.2020 до Угорської Республіки через «КПП Вилок».

15.04.2020 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України кримінальне провадження було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук через відсутність його за місцем реєстрації та проживання, останній переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення покарання.

04.03.2021 ОСОБА_4 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області про надання дозволу на затримання з метою приводу від 16.10.2020 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого, згідно ч. 2 ст. 315 КК України, передбачена у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

ОСОБА_4 ніде не працює, не навчається, за місцем проживання характеризується посередньо, може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих шляхом тиску та залякування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 раніше переховувався від органу досудового розслідування, виїхав за межі території України, може повторно переховуватись з метою уникнення покарання, як на стадії досудового розслідування так і судового розгляду, що у відповідності до вимог ст. 177 КК України є ризиками та підставами для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на наведені в ньому обставини та просила його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив щодо пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 315 КК України. Суду пояснив про те, що 29 лютого 2020 року він прийшов у гості до знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . Вони курили марихуану, однак, він не схиляв їх до вживання наркотичних засобів. Просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби. Він не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, виїжджав за кордон на сезонні роботи, оскільки йому не було відомо про відкриття щодо нього кримінального провадження.

Вивчивши та дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд враховує те, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини та рішень Європейського суду з прав людини.

Так у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції про захист прав людини полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» термін обгрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 315 КК України.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції ЄСПЛ затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від п`яти до дванадцяти років і за матеріалами справи підозра ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд також враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що з врахуванням того, що хоч підозрюваний по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, однак, переховувався від органу досудового розслідування, виїхав за кордон, може повторно переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на неповнолітніх потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що є ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останньому вини у вчинені вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів справи, якими обґрунтовуються доводи клопотання, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних. Отже, за переконанням слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить прояв встановлених ризиків, та не буде ефективним і доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 182, 184,193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 задоволити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого у кримінальному провадженні № 0000227 внесеному до ЄРДР від 02 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 315 КК України строком на 60 днів починаючи із 04 березня 2021 року до 02 травня 2021 року включно.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168160 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний спеціальний (депозитний) рахунок отримувача: UA 0018501; МФО (код банку отримувача) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; Банк отримувача ДКСУ м.Київ; одержувач коштів ТУДСА України в Закарпатській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Хустського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Закарпатської УПВ №9 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Хустський районний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому та прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1