Провадження 1-кп/714/31/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2021 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю : секретаря судових засіданьОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілогоОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000083 відносно
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна, з повною загальною середньою освітою, непрацючого, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 , 07 грудня 2020 року, близько 17 год. 30 хв., знаходячись в житловому будинку належному ОСОБА_6 , що в с. Тернавка, Герцаївського району, Чернівецької області, знаходячись із ОСОБА_4 у неприязних відносинах, під час сварки виниклої між ними, ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому один удар ножем по задній поверхні шиї, чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому визнав повністю. Суду показав, що ввечері 07 грудня 2020 року пішов до магазину, що в с. Тернавка, Герцаївського району аби купити цигарки. Так як в нього не було достатньо грошей на купівлю цигарок наявних у магазині, то вирішив завітати до ОСОБА_6 для того щоб позичити грошей. Зайшовши до будинку останнього, побачив ОСОБА_4 який знаходився у будинку та розпивав спиртні напої. На його прохання до ОСОБА_6 позичити грошей, останній повідомив про відсутність таких. Тоді він залишився у будинку та між ними зав`язалася розмова з приводу приватизації належної йому землі на яку пред`явив вимогу потерпілий, через що між ними розпочався спір. Аби владнати ситуацію, ОСОБА_6 запропонував йому випити разом з ними, на що він погодився. Продовжуючи далі розмову, ОСОБА_4 згадав йому про нанесені тілесні ушкодження у 2010 році. Тоді же, потерпілий взяв зі стола кухонний ніж та намагався його вдарити, але він вибив з рук потерпілого ніж, який упав на підлогу. За таких обставин, він підняв з підлоги ніж та наніс ним один удар потерпілому в області шиї. Побачивши таку ситуацію, ОСОБА_6 попросив його вийти з будинку, що він і зробив.

Цивільний позов потерпілого не визнає, так як вважає що в обстановці, яка склалася винні як він, так і потерпілий. Оскільки сам він не працевлаштований, то в нього немає таких коштів які просить потерпілий, через що просив відмовити у задоволенні позовних вимог останнього.

Окрім показів обвинуваченого, його винуватість підтверджується сукупністю зібраними по справі доказами.

Так, допитаний судом потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що у той вечір, приблизно о 17 год. 30 хв. знаходився в будинку в якому проживає ОСОБА_6 . Оскільки в будинку відсутнє електропостачання, то вони спілкувалися майже у темряві, так як на пічці горіла лише одна свічка. Згодом до будинку зайшов ОСОБА_5 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння присів біля нього на дивані. Усі вони продовжили спілкуватися, але за якихось 5 хвилин, обвинувачений без будь-яких на то причини, взяв з пічки ніж і завдав ріжучий удар по його (потерплого) шиї позаду. Вказане побачив господар будинку ОСОБА_6 , який наголосив на припинення даного конфлікту. Тоді ОСОБА_5 відійшов від нього та направився до вхідних дверей, якого витурив на вулицю ОСОБА_6 .

Цивільний позов просив задовольнити з підстав викладених у ньому. Доказів на підтвердження витрат придбання ним ліків не зберіг і такі наразі в нього відсутні. До матеріальних витрат відносить втрачений заробіток який мав заробити у разі якби був здоровий й не витратив час протягом десяти днів для звернення до лікарні з приводу тілесних ушкоджень яких зазнав. Оскільки до лікарні добирався на таксі, то такі витрати також є складовою матеріальної шкоди.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 суду показав, що ввечері 07 грудня 2020 року зайшов до магазину що в с. Тернавка, Герцаївського району, Чернівецької області випити кави де зустрів ОСОБА_4 з яким разом повернулися до нього до дому. Він запалів свічку так як будинок відключений від електропостачання, сів біля пічки, а ОСОБА_4 сів на дивані та стали спілкуватися. Хвилин за 10 до будинку зайшов ОСОБА_5 , який попросив продати йому пачку цигарок на що він відповів про відсутність такої можливості. На прохання останнього надав йому декілька цигарок, на що ОСОБА_5 кинув на стіл гроші аби при можливості купити йому цигарки. В якусь мить, між потерпілим та обвинуваченим розпочалася сварка з приводу господарства в якому проживає обвинувачений. Під час сварки потерпілий нецензурно звернувся до обвинуваченого. Тоді обвинувачений, який на той момент знаходився біля вхідних дверей, повернувся назад, взяв зі стола кухонний ніж та підійшов до потерпілого. Так як було темно то самого удару, який наніс обвинувачений потерпілому не бачив, але лише чув слова потерпілого : «ріж, ріж». Він став наполягати аби вони припинили конфлікт, підійшовши до обвинуваченого і витурив його на вулицю. Тоді обвинувачений викинув ніж на підлогу та вийшов на вулицю, а він на прохання потерпілого надав йому рушник який останній приклав до шиї позаду. Приблизно через 10 хвилин, потерпілий знав рушник на якому були плями крові, піднявся та вийшов з будинку. На другий день потерпілий зайшов до нього так як ввечері забув у нього хліб який купив у магазині.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1174 при обстеженні потерпілого ОСОБА_4 , в нього було виявлено ушкодження у вигляді різаної рани задньої поверхні шиї, яке виникло в результаті не менш як одноразової травмуючої дії ріжучого предмету типу ножа. Вказане ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Аналіз та оцінка наведених доказів у їх сукупності, які повно і всебічно досліджені в судовому засіданні, дає суду можливості дійти висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_5 та кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки обвинувачений заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд у відповідності зі статтями 50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини що пом`якшують і обтяжують покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так, судом враховано те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання.

За даними Герцаївської ЦРЛ обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Як пом`якшуюче покарання обвинуваченого обставину, суд згідно ст. 66 КК України визнає виключне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.

Водночас, суд не знаходить підстав визнати такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставину щодо його щирого каяття, попри те, що про таку обставину зазначено у обвинувальну акті.
Верховний Суд у свої постановах від 30 жовтня 2018 року за №559/1037/16-к та від 07 листопада 2018 року (№ 297/562/17) зауважив, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.
Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 попри повне визнання свої винуватості, обставини конфлікту фактично не визнав вважаючи винним за те що сталося потерпілого, тобто по суті вину обвинувачений не визнав. Також обвинувачений не виявив бажання відшкодувати шкоду за заявленим потерпілим цивільним позовом. Окрім цього обвинувачений жодного разу не висловив жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася.
Отже, ураховуючи суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, то відсутні підстави для визнання обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого його щире каяття.
Обставин що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Так, згідно із ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 129, абз.7 п.2 ч.3 ст. 374 КПК України при ухваленні обвинувального вироку, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

Отже, при вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер правовідносин, що склалися між учасниками, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження за наслідками конфлікту який виник між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , винуватість якого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України доведено.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, для визначення розміру матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, особа має надати докази які підтверджують ці витрати.

Зважаючи на те, що будь-яких доказів на підтвердження того, що потерпілий поніс матеріальні витрати в сумі 5000 грн. пов`язані з його лікуванням, в т.ч. на придбання ліків, транспортні витрати та втрачений заробіток до позовної заяви не долучено й не надано таких доказів під час судового розгляду, то й правові підстави для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого вказаної суми грошей в рахунок відшкодування понесених матеріальних витрат відсутні.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що за положеннями ст. 23 ЦК України, при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Врахувавши характер та обсяг фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_4 у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та пов`язаним із цим змін у його житті щодо часу необхідного на лікування, обставини події за яких потерпілий зазнав тілесних ушкоджень, суд доходить висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого на його користь 2000 гривень моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 грн.
Цивільний позов потерплого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 (дві тисячі) грн.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя