ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 11-сс/819/122/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000058 від 18.06.2020 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженню ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2021 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшому слідчому СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Відмовляючи слідчому в клопотанні про арешт майна, слідчий суддя обґрунтував своє рішення посилаючись на те, що прокурором не доведено обґрунтування та необхідність для накладання арешту на будинок. Зазначено, що формальна наявність цивільного позову не є безумовною підставою для накладання арешту на майно, при цьому позов не відповідає вимогам ст. 128 ЦПК України.
На ухвалу слідчого судді прокурору кримінальному провадженню ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді про відмову у накладенні арешту підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог КПК України. В обґрунтування доводів вказує, що не накладення арешту на вказане у клопотанні майно слідчим може дати можливість провести реєстраційні дії щодо відчуження майна, для забезпечення цивільного позову на суму завданих збитків які складають 149790 грн., відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити, власника майна ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.
За правовим змістом ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
За нормами ст. 16 КПК України, є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню; що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції, а тому втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділенням Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000058 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

21.01.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України (а.п.8-12).

В рамках кримінального провадження прокурором Херсонської місцевої прокуратури заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, на користь Херсонської міської ради з ОСОБА_8 в розмірі 149790 грн.( а.п.13-19).

Колегією суддів апеляційної інстанції перевірено матеріали кримінального провадження № 0000058, внесеного до ЄРДР 18.06.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, клопотання про арешт майна старшого слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення із забороною органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству Юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам вчиняти будь які реєстраційні дії щодо майна, що належать відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Абзацом другим цієї статті визначено, яке завдання арешту майна.
У відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 10 ст. 170 КПК України визначає предмети на які може бути накладено арешт, серед яких є і нерухоме майно.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна, серед іншого, має містити підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування та розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна з підстави, передбаченої ч.2 ст. 170 КПК України у вигляді відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо відмови у накладенні арешту на будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
Встановлено, що відповідно до розпорядження міського голови Херсонської міської ради № 335-к від 11.05.2017 з 11.05.2017 по теперішній час ОСОБА_8 обіймає посаду начальника управління комунальної власності Херсонської міської ради.
ОСОБА_8 17.01.2019, знаходячись у приміщенні Управління комунальної власності Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 37, будучи наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто будучи відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України службовою особою, всупереч правам, завданням та обов`язкам, передбаченим Посадовою інструкцією начальника управління комунальної власності Херсонської міської ради, затвердженої міським головою 15.05.2017 та Положення про управління комунальної власності Херсонської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 28.11.2014 № 1589 (із змінами та доповненнями згідно із рішенням міської ради від 17.10.2016 № 396, від 22.12.2017 № 1128, від 18.07.2018 № 1522, від 19.10.2018 № 1650), діючи всупереч інтересам міської територіальної громади в особі Херсонської міської ради, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, умисно, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «Південний регіон», використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, без законних на те підстав, прийняла рішення про повернення коштів, сплачених протягом 2011-2018 років ТОВ «Південний регіон» на рахунок Управління комунальної власності Херсонської міської ради відповідно до договору оренди вбудованих приміщень підвалу, загальною площею 184,3 кв. м., які розташовані за адресою м. Херсон, пр. Текстильників, 3.
У зв`язку з цим, вона 17.01.2019 засвідчила особистим електронним підписом платіжне доручення на перерахування з рахунку Управління комунальної власності № НОМЕР_1 на рахунок ТОВ «Південний регіон» № НОМЕР_2 грошових коштів в сумі 149790 грн., які в подальшому були перераховані з призначенням платежу: повернення помилково перерахованих коштів.
На думку органу досудового розслідування вищевказаними протиправними діями ОСОБА_8 завдано істотну шкоду державі в особі Херсонської міської ради у вигляду збитків на суму 149790 грн. (відповідно до висновку судово-економічної експертизи № СЕ-19/122-20/2316-ЕК від 14.01.2021).
Тому, арешт майна у вигляді забезпечення цивільного позову є самостійною правовою підставою гарантії відшкодування завданих збитків, але вартість будинку є співвимірний із завданими збитками. При цьому слідчим не встановлено, а прокурором не доведено в апеляційній інстанції про існування іншого майна, що буде допустимим та співрозмірним обмеженням завданих збиткам під час кримінального провадження, яке може знаходитися у володінні підозрюваної ОСОБА_8 .
На підставі вищевикладеного, в сукупності з перевіреними доказами під час апеляційного розгляду та обставинами кримінального провадження, колегія суддів дійшла переконання, що доводи прокурора є не переконливими та доходить висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги..
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 174 КПК України - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженню ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04.02.2021 року, якою відмовлено старшому слідчому СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 про арешт майна без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)
Судді: ____________ _______________ ________________
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4