Справа № 202/3301/20
Провадження № 1-кс/202/2985/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

11 червня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , 1981 року народження, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулася з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. 9 січня 2018 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук. Під час проведення розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_6 покинув територію України, виїхавши до Російської Федерації, де перебуває на теперішній час. Отже, ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та наявні ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. 08.02.2021 року ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук. У зв`язку з наведеним виникла необхідність у застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні доводи прокурора, який клопотання підтримав, позицію захисника, яка проти задоволення клопотання заперечувала, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 від 07.11.2016 року, в якому 18 грудня 2017 року виконуючим обов`язки прокурора області складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України.

19.12.2017 року у зв`язку із направленням до суду з обвинувальним актом матеріалів кримінального провадження № 0000063 стосовно інших підозрюваних, матеріали кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_6 були виділені в окреме провадження № 0001429.

Як убачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_6 з 9 січня 2018 року перебуває у розшуку.

8 лютого 2021 року слідчим була винесена постанова про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук.

Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги, що частиною 1 статті 184 КПК України встановлені вимоги до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів.

Зокрема таке клопотання повинно містити виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Згідно з частиною першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому частиною 6 статті 193 КПК України встановлений особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук.

Так, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що слідчий суддя вправі обрати щодо особи у її відсутність запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, якщо буде доведено, що така особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відносно неї наявні ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, та вона оголошена в міжнародний розшук.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Слід відзначити, що чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції.

Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту.

Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Звертаючись до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначає, що останній оголошений у міжнародний розшук, про що надав відповідну постанову.

Між тим, слідчий суддя звертає увагу, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, тобто існування фактів чи інформації, які об`єктивно свідчать про те, що він може бути причетним до вчинення цих правопорушень.

На підтвердження факту кримінального правопорушення слідчий долучив до клопотання лише копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , з якого безпосередньо не вбачається будь-яке відношення ОСОБА_6 до правопорушення.

В своєму клопотанні слідчий у порушення пункту 3 частини 1 статті 184 КПК України взагалі не навів обставин та доказів, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, обмежившись викладом суті повідомлення про підозри.

Крім того, матеріали клопотання слідчого не містять достатніх даних щодо оголошення міжнародного розшуку підозрюваного.

В обґрунтування необхідності застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим долучено до матеріалів клопотання лист Відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Дніпропетровській області від 13.04.2021 року «Про заходи, які необхідно вжити для внесення відомостей до обліків Генерального секретаріату Інтерполу про розшук громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », що був наданий на запит слідчого, згідно з яким дозвіл на затримання підозрюваного не є ордером на арешт у розумінні ст. 83.2 (b, ii) Правил організації Інтерполу. Головною вимогою Генерального секретаріату Інтерполу до публікації червоних оповіщень та циркулярних розшукових оповіщень є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання щодо розшукуваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також, що рішення про оголошення в міжнародний розшук відповідно до статей 1, 9 Конституції України, статей 4, 281 КПК України компетентна прийняти уповноважена посадова особа держави, де здійснюється кримінальне провадження щодо відповідної особи. У разі необхідності, на думку ініціатора розшуку, внести в обліки Генерального секретаріату Інтерполу клопотання про публікацію Червоного оповіщення щодо розшуку ОСОБА_6 з метою арешту та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну необхідно підготувати та надати відповідним чином оформлені й завірені процесуальні документи, передбачені п. 1 розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5.

Між тим, слідчий суддя враховує, що за змістом вказаної Інструкції відсутність умов для публікації Червоного оповіщення жодним чином не свідчить про неможливість оголошення міжнародного розшуку особи, в тому числі з використанням бази даних Інтерполу, оскільки такий здійснюється навіть без публікації Червоного оповіщення.

Так, відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5, міжнародне співробітництво правоохоронних органів України з органами Інтерполу, національними центральними бюро іноземних держав, компетентними органами іноземних держав та міжнародними установами з використанням інформаційної системи Інтерполу здійснюється з питань та у формах, визначених правилами Інтерполу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є, зокрема, установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції передбачено, що використання інформаційної системи Інтерполу правоохоронними органами України здійснюється відповідно до встановленого цією Інструкцією порядку у формі надсилання запиту/звернення до уповноваженого підрозділу або у формі прямого доступу.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції уповноважений підрозділ на підставі отриманого від правоохоронного органу України запиту/звернення забезпечує використання інформаційної системи Інтерполу шляхом надсилання запиту про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу відповідного оповіщення.

З вказаних положень убачається, що залежно від мети розшуку оповіщенню надається колір, зокрема, Червоне та Синє оповіщення.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції передбачено, що публікація Червоного оповіщення запитується, зокрема, за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України.

Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення (додаток 1), а також інформацію та документи, зокрема, завірені копії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Синього оповіщення щодо осіб, які становлять інтерес для правоохоронних органів України в рамках кримінальних проваджень та/або оперативно-розшукових справ, з метою: отримання інформації про особу; встановлення місцезнаходження особи; ідентифікації особи.

Публікація Синього оповіщення запитується за сукупності таких умов: особа, щодо якої запитується публікація оповіщення, була засуджена чи притягалася до кримінальної відповідальності або вона є підозрюваним, обвинуваченим, свідком чи потерпілим у кримінальному провадженні; є потреба отримання додаткової інформації про можливе злочинне минуле особи, установленні її місцезнаходження або ідентифікації, здобуття інших відомостей у рамках кримінального провадження чи оперативно-розшукової справи.

Тобто зміст вказаних положень законодавства свідчить, що з моменту внесення до бази даних Інтерполу будь-якого оповіщення, передбаченого пунктом 5 розділу ІІ Інструкції, зокрема Синього, особа є такою, що оголошена у міжнародний розшук.

Отже, положення Інструкції свідчать про множинність інструментів міжнародного розшуку і не обмежують такі можливості винятково публікацією Червоного оповіщення.

Слідчий суддя зауважує, що міжнародний розшук включає комплекс розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів компетентних органів держави-ініціатора розшуку та органів запитуваних зарубіжних країн, спрямованих не лише на затримання, арешт, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) певної особи в Україну, а й, зокрема, отримання інформації про неї, встановлення її місцезнаходження чи ідентифікації.

Між тим, звертаючись із клопотанням про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав його оголошення в міжнародний розшук, слідчий не надав будь-яких даних щодо фактичного оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

У матеріалах клопотання слідчого не має жодних даних щодо виконання постанови слідчого від 8 квітня 2021 року про оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_6 , зокрема, її направлення до відповідного департаменту (відділу) міжнародного співробітництва Національної поліції, здійснення відповідного запиту до генерального секретаріату чи національного центрального бюро Інтерполу тощо.

До клопотання слідчого долучено лише лист карного розшуку стосовно розшуку ОСОБА_6 від 30.12.2020 року, тобто який складений до винесення слідчим постанови про оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_8 , а також лист відділу міжнародного поліцейського співробітництва від 13.04.2021 року «про заходи, які необхідно вжити для внесення відомостей до обліків Генерального секретаріату Інтерполу».

Однак, на переконання слідчого судді, одне лише формальне прийняття слідчим постанови про оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_6 , без її реального виконання, не означає, що такий розшук фактично розпочато та не може бути підставою для прийняття слідчим суддею рішення про тримання особи під вартою, оскільки оголошення міжнародного розшуку передбачає, насамперед, вжиття комплексу розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції, а не тільки винесення постанови про оголошення міжнародного розшуку.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором не доведено наявність підстав, передбачених статтями 177, 193 КПК України.

Виходячи з наведеного, в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 193, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1