Номер провадження: 11-кп/813/273/21
Номер справи місцевого суду: 504/1218/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.12.2019 у кримінальному провадженні №0000280, внесеному до ЄРДР 20.02.2017, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вознесенськ, Миколаївської обл., громадянина України, українця, з середньою-технічною освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 23.11.2011 Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, що перебуває у його власності, в дохід держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Строк відбуття покарання обчислюється з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 , а саме з 23.45 години 24.02.2017.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015, в строк покарання ОСОБА_7 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 23.45 години 24.02.2017 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком районного суду також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат,-

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.
Вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що 20.02.2017 о 09.20 годині, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_10 , який виник раніше, знаходячись в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , використовуючи психічний вплив, позбавивши її волі шляхом зв`язування рук за спиною, за допомогою двох пластикових хомутів, заволодів грошима потерпілої ОСОБА_10 в сумі 3000 грн., мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 200 грн., укомлектованим сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_1 , вартістю 25 грн., сумою на рахунку 5 грн., мобільним телефоном марки «Нокіа» вартістю 200 грн., укомплектованим сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 25 грн., з сумою на рахунку 72 грн., після чого з місця події зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 3528 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка його подала.
Не погоджуючись з вироком районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги, в яких просять оскаржений вирок скасувати, та виправдати ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Суть питання, що вирішується ухвалою.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 заявив, що до нього на досудовому розслідуванні застосовувалось насильство з метою надання останнім неправдивих свідчень щодо обставин вчинення злочину.

Прокурор заявив клопотання щодо необхідності звернення до Одеської обласної прокуратури, для проведення перевірки заяви ОСОБА_7 про застосування до нього недозволених методів під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000280, внесеному до ЄРДР 20.02.2017.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні.
Прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали клопотання прокурора та просили провести перевірку заяви ОСОБА_7 про застосування до нього недозволених методів під час досудового розслідування.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши думку учасників, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

За змістом ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини…, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.

Відповідно до ст. 410, ч. 1 ст. 412 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з вимогами п. п. 2, 3 ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Враховуючи те, що перевірка заяв у кримінальному провадженні повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане ОСОБА_7 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд апеляційної інстанції, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, апеляційний суд вважає за необхідне доручити керівнику Одеської обласної прокуратури провести перевірку зазначених обвинуваченим ОСОБА_7 обставин, щодо застосування до нього працівниками поліції методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження №0000280, внесеному до ЄРДР 20.02.2017, та прийняти по справі процесуальне рішення, копію якого та додані до нього матеріали направити до Одеського апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 206, 370, 372, 376, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_6 .

Направити керівнику Одеської обласної прокуратури матеріали за заявами обвинуваченого ОСОБА_7 щодо застосування до нього на досудовому розслідуванні незаконних методів слідства, для перевірки та прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.

Копію ухвали направити керівнику Одеської обласної прокуратури.

Про прийняте рішення повідомити Одеський апеляційний суд.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4