Провадження №1-в/447/203/21
Справа №447/1886/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника ДУ «Миколаївська ВК №50» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в режимі відеоконференції подання ДУ « Миколаївська ВК № 50» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

ДУ «Миколаївська ВК № 50» звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з поданням про застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

27 січня 2010 року ОСОБА_4 вироком Апеляційного суду Закарпатської області засуджений за п.п.4,10 ч.2 ст.115,ч.3 ст.153,ст..70 КК України до 15років позбавлення волі.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 05.02.2016 року застосовано ч.5 ст.72 КК України та перераховано засудженому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі ( зараховано строк перебування під вартою з 08.09.2009 по 13.05.2010).

У судовому засіданні засуджений та представник ДУ «Миколаївська ВК № 50» подання підтримали, прокурор проти задоволення подання заперечив.

Суд, перевіривши матеріали подання та матеріали особової справи, заслухавши пояснення засудженого, представника установи, думку прокурора, вважає, що дане подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 107 КК України до осіб , які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким »умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети передбаченоїст.50 КК України.

Поряд з тим, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Відповідно до характеристики, засуджений ОСОБА_4 прибув у ДУ « Миколаївська ВК № 50» 18.11.2011. За час відбування покарання в даній установі отримав 17 заохочень , а саме у 2011 році одне , наступні - за період з 2016 року по 2021 рік, а також два рази порушував режим утримання, одне з яких є злісним порушенням режиму утримання, що полягало у вилученні у засудженого забороненого предмету, за що 12.12.2018 накладалось дисциплінарне стягнення. Згідно з наказом № 121 від 27.02.2019 ОСОБА_4 був поставлений на профілактичний облік , як схильний до скоєння правопорушень. На момент розгляду справи невідбута частина покарання складає 2 роки 6 місяців 11 днів.

Як вбачається з матеріалів особової справи, на підставі рішення адміністративної комісії до засудженого лише 01.04.2020 застосовано ст.ст. 100, 101 КВК України - переведено до дільниці соціальної реабілітації. Відтак, на думку суду , враховуючи особу засудженого , а також вчинення ним тяжкого та особливо тяжкого злочину та короткий період перебування засудженого у дільниці соціальної реабілітації, суд дійшов висновку, що поведінку засудженого необхідно вивчити в умовах перебування в дільниці соціальної реабілітації установи.

Крім цього, суд вважає, що сам факт того, що засуджений відбув більшу частину строку покарання, мав певну кількість заохочень лише за останні п"ять років , а не протягом всього строку відбутого ним покарання - 10 років, не свідчить, що він довів своє виправлення, оскільки суд бере до уваги поведінку засудженого упродовж всього терміну відбування покарання.

Зваживши на усі вищезазначені обставини, враховуючи особу засудженого, суд не вважає доведеним виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та не вважає, що останній своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а тому не знаходить підстав для його умовно - дострокового звільнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.107 КК України, 537 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

У задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія № 50» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст.107 КК України відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1