У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/392/21

№ 1-кп/183/890/21

15 лютого 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001144 відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

26.01.2021 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підготовче судове засідання по якому відповідно до вимог ст. 314 КПК України було призначено на 29.01.2021 року, однак не було проведено, а тому підготовче засідання проведено 15.02.2021 року.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору не має. Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивоване тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися слідчим суддею при обранні ОСОБА_10 даного запобіжного заходу на теперішній час не зменшилися та продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8 , кожен окремо, не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду. Підтримали клопотання прокурора про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожен окремо, не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду. Клопотання прокурора про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_9 , кожен окремо, не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду. У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді домашнього арешту просили відмовити з огляду на те, що на сьогоднішній день підстав для застосування вказаного запобіжного заходу не має. Також захисник зазначив про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Суд, вислухавши думку прокурора, потерпілих, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт, вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Отже, суд, вислухавши позицію учасників процесу, вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта по даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовженим в порядку та за правилами, передбаченими статтею 199 цього Кодексу (ч. 6 ст. 181 КПК України).

Стаття 184 та частина 3 статті 199 КПК України містить перелік відомостей та додатків, які повинно містити клопотання про продовження строку запобіжного заходу.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України до клопотання додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу, суд має встановити чи не зникли та не зменшилися ризики передбачені статтею 177 КПК України, задля запобігання яким такий запобіжний захід обирався. Встановити зазначене суд може виключно виходячи з того, які ризики були встановленні ухвалою суду при обранні запобіжного заходу. Однак, в порушення вказаних вимог кримінального процесуального законодавства клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_10 , яке заявлено усно, не підтверджене доказами, оскільки не містить копії ухвали про обрання останньому запобіжного заходу.

Оскільки факт обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурором документально не підтверджений, суд позбавлений можливості встановити обставини, на які посилався прокурор в клопотанні про продовження обвинуваченому запобіжного заходу. Наявність яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, були підставою для обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу, які обов`язки були покладені на останнього у зв`язку з обранням запобіжного заходу суду не відомо. Зазначене в свою чергу позбавляє суд можливості встановити чи не зникли або чи не зменшилися ризики зазначені судом при обранні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для можливості подальшого його продовження.

Крім того, будь-яких об`єктивних даних, які би безумовно вказували на існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором суду не надано.
З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 314, 371, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у відкритому судовому засіданні на 22 лютого 2021 року о 13 годині 00 хвилин в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, який проводити суддею одноособово за участі прокурора, потерпілих, представника потерпілого, обвинуваченого, захисника, осіб, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, яких повідомити про дату, час і місце судового засідання у встановлений законом спосіб.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді домашнього арешту відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 16 лютого 2021 року о 12 годині 50 хвилин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1