Справа № 526/1091/19
Провадження № 1-кп/526/30/2021

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника обвинувачених - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч об`єднані кримінальні провадження № 0000067 та № 0000774 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 громадянина України, освіта середня, розлученого, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

Епізод № 1.

30 січня 2019 року близько 12 години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , прибув до господарства за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , де у приміщенні літньої кухні, усі втрьох вживали спиртні напої. Близько 17 год. ОСОБА_8 ліг спати на ліжку, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 продовжили вживати спиртні напої.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_8 спить, а ОСОБА_7 вийшов на подвір`я, маючи корисливих мотив та мету, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу взяв зі столу належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Lenovo S939» вартістю 908 грн 33 коп. згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 501 від 18.03.2019, після чого викрадений мобільний телефон поклав до кишені куртки, в яку був одягнутий та через деякий час залишив господарство ОСОБА_8 , спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 908 грн 33 коп.

Епізод № 2.

У кінці вересня 2018 року, вночі (більш точної дати та час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , будучи на той момент уже притягнутий до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000460 за вчинення крадіжки ч.1 ст.185 КК України, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з ініціативи останнього, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою, таємно, протиправно, для здійснення таємного викрадення чужого майна, прибули до території господарства ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де зберігалося майно її сина ОСОБА_10 .

Зайшовши непоміченими через огород на територію подвір`я, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до сарайного приміщення, після чого через двері у фронтоні фасаду будівлі, проникли на його горище.

Знаходячись на горищі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку, діючи у співучасті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, діючи таємно, протиправно, з горища та зсередини сараю винесли та перенесли за територію господарства: металевий молот вартістю 85 грн, 5 дюралевих чавунів об`ємом 20 л кожен, загальною вартістю 2000 грн, 5 дюралевих чавунів об`ємом 10 л кожен, загальною вартістю 1500 грн, 5 дюралевих чавунів об`ємом 15 л кожен, загальною вартістю 2750 грн, акумуляторний оприскувач марки «ОГА-12» вартістю 900 грн, бензиновий тример марки «FELLER GT 4200» вартістю 820 грн, алюмінієвий котел вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1556 від 10.10.2018 900 грн та бензинову пилку марки «STIHL» MS - 180 вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 489 від 18.03.2019 2466 грн 33 коп.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , залишивши територію господарства ОСОБА_9 , вказане майно завантажили на велосипед ОСОБА_4 та перевезли його до господарства за місцем проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим обернули належне ОСОБА_10 майно на власну користь.

Зазначеними протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 10421 грн 33 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано по 1-му епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, оскільки відповідно до вимоги про судимість 30.01.2017 до Московського районного суду м. Харкова направлено кримінальне провадження №0000460 з угодою про примирення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, а також даний злочин ним вчинено після вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у вересні 2018 року, та по 2-му епізоду за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано по 2-му епізоду за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

28 липня 2021 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно угоди, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Окрім того, обвинувачені зобов`язались співпрацювати з правоохоронними органами при викритті кримінальних правопорушень, вчиненими іншими особами, зокрема повідомляти про їх вчинення за наявності таких відомостей, давати відповідні показання про них згідно вимог закону.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно просили визначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України просили звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробування та іспитовим строком та застосувати ст. 76 КК України.

ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставами для обрання такої міри покарання обвинуваченим, як значиться в угоді, є наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, утримання матері пенсійного віку обвинуваченим ОСОБА_4 , а також відсутність судимостей у обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність на утриманні малолітньої дитини, позитивна характеристики, примирення з потерпілим.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити угоду і призначити обвинуваченим узгоджену міру покарання.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтримавши угоду, повністю визнали свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме ОСОБА_4 , передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та пояснили, що вони розуміють права, надані їм законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, який буде застосовано до них у разі затвердження угоди судом, відтак просять затвердити угоду.

Захисник обвинувачених ОСОБА_11 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 цього Кодексу - угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що обвинувачені цілком розуміють те, що вони мають право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого вони обвинувачуються, а також мають права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України і розуміють наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого вони визнать себе винуватими, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом, та що вони цілком розуміють свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, наявність заяв потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , згідно яких, ними надана згода прокурору на укладення угод про визнання винуватості з обвинуваченими, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 28 липня 2021 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України - у випадку, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснені та їм зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Питання витрат, понесених на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні, підлягає вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 липня 2021 року, між прокурором Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз у розмірі 1144 грн на користь держави.

Речові докази: бензинову пилу марки «STIHL» MS 180 серійний номер 0 BS повернути потерпілому ОСОБА_10 ; алюмінієвий котел об`ємом 50 л повернутий потерпілому ОСОБА_10 залишити йому, як власнику; сім карту мобільного оператора «ВФ Україна» серійний номер НОМЕР_1 , сім карту мобільного оператора «ВФ Україна» серійний номер НОМЕР_2 залишити ОСОБА_4 , як власнику; мобільний телефон марки «Lenovo S939» - залишити потерпілому ОСОБА_8 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1