У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000155 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2021 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Російської Федерації, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-обвинуваченого за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2021 року продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 березня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відмовити.

Просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник зазначив, що при прийнятті рішення слідчий суддя не врахував стан здоров`я ОСОБА_6 , який хворіє на тяжке захворювання, а медична допомога не може бути надана в умовах СІЗО.

Також вважає, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу, значно зменшилися, однак цю обставину суд не врахував.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2020 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 19.02.2021 включно.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання і продовження запобіжного заходу переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися і не змінилися.

На підтвердження ризиків прокурор вказав на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, зокрема і аналогічного злочину, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності, повторно, не працює та не має стабільного джерела доходів.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків та потерпілого, переховування від органів досудового розслідування та суду. Суд першої інстанції, врахував тяжкість злочину, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його винуватості, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період умовно-дострокового звільнення, раніше судимий за вчинення тяжких насильницьких злочинів, офіційно не працює, не має легальних джерел прибутку, та дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про апеляційний розгляд. Заяву про бажання брати участь у апеляційному розгляді не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши надані судом матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.06.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. В подальшому ухвалами суду було продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою, востаннє - ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.12.2020 продовжено строк тримання під вартою до 19.02.2021 включно.

Розглядаючи клопотання прокурора, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Це рішення суду є вмотивованим. З урахуванням ступеню тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , даних про його особу, суд першої інстанції також обгрунтовано зазначив, що більш м`які запобіжні заходи наявним ризикам запобігти не зможуть та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд погоджується з цими висновками про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки прийняте рішення є вмотивованим та обгрунтованим.

Під час судового розгляду захисник висловив доводи, аналогічні тим, що і в апеляційній скарзі, про зменшення ризику незаконного впливу на потерпілого. Але, суд першої інстанції достатньо мотивував своє рішення, зазначивши, що потерпілий ОСОБА_9 не відмовився від своїх показань, в тому числі щодо тиску на нього.

Стосовно посилання захисника на тяжку хворобу обвинуваченого, то будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 не може отримувати належне лікування в умовах утримання в слідчому ізоляторі, під час судового розгляду не надано.

За такого, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 березня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3