Провадження № 1-кс/947/8484/21
УХВАЛА
02.07.2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши скаргу захисника адвоката ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру,-
ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.12.2020 року в рамках кримінального провадження №0000402.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 наполягав на задоволенні скарги, посилаючись на викладені в скарзі доводи.
Прокурор та представник потерпілого просили відмовити в її задоволенні.
Слідчий просив розглянути скаргу без його участі, звернувшись до суду з відповідною заявою, та відмовити у її задоволенні.
Вислухавши думку захисника, прокурора, представника потерпілого, дослідивши матеріали провадження та скарги, приходжу до наступного.
Як вбачається зі змісту скарги, в своїй скарзі захисник обґрунтовуючи необхідність скасування повідомлення про підозру, вказує на те, що на момент повідомлення про підозру у кримінальному провадженні закінчились строки досудового розслідування; у слідчого не було підстав застосовувати особливий порядок вручення повідомлення про підозру, який, крім того, було реалізовано з порушенням вимог КПК України; також дії, які сторона обвинувачення вважає здійсненням повідомлення про підозру, вчинені не тим слідчим, який прийняв рішення про повідомлення про підозру.
Обґрунтовуючи закінчення строків розслідування на момент повідомлення про підозру адвокат надав розрахунки обчислення строку досудового розслідування, посилаючись також на ухвалу Одеського апеляційного суду від 17.12.2020 року про скасування попереднього повідомлення про підозру, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року, а також на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 14.11.2019 року про продовження строку досудового слідства до 18 травня 2020 року.
Проте, як вбачається з змісту зазначеної ухвали Одеського апеляційного суду, в ній відсутні посилання на будь-які дані, які б свідчили про сплив строку досудового розслідування на час попереднього повідомлення про підозру, а саме 17.12.2019 року, а безпосередньою підставою для скасування повідомлення про підозру були порушення ч.2 ст. 135 КПК України при врученні повідомлення про підозру ОСОБА_7 його батьку - ОСОБА_8 , яким проживав окремо від ОСОБА_7 .
Як вбачається з змісту ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 19.01.2021 року, слідчий суддя зазначає про відсутність підстав, не зважаючи, що постанова слідчого про зупинення провадження була скасована не слідчим суддею, а прокурором, не враховувати вимоги ч.5 ст.219 КПК України (п.17). Крім того в п.18 ухвали слідчий суддя зазначає, що до клопотання не долучено матеріалів, з яких слідчий суддя міг би встановити, що в цілому, строки досудового розслідування, визначені ч.2 ст.219 КПК України, з моменту внесення відомостей до ЄРДР й до дня повідомлення будь-якої особи про підозру, не завершилися в рамках даного кримінального провадження.
Разом з тим, питання щодо спливу чи не спливу строку досудового розслідування на час повідомлення про підозру 30.12.2020 року підлягає вирішенню з урахуванням наданих слідчому судді копій процесуальних документів, які стосуються руху кримінального провадження, зокрема: ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року про продовження строку досудового розслідування до 18.05.2020 року; постанови заступника начальника ВрОТЗ СУ ГУНП в Одеській області від 03.01.2020 року про зупинення досудового розслідування; постанови старшого слідчого ВрОТЗ СУ ГУНП в Одеській області від 14.01.2020 року про відновлення досудового розслідування; постанови старшого слідчого ВрОТЗ СУ ГУНП в Одеській області від 21.01.2020 року про зупинення досудового розслідування; постанови старшого слідчого ВрОТЗ СУ ГУНП в Одеській області від 10.02.2020 року про відновлення досудового розслідування; постанови старшого слідчого ВрОТЗ СУ ГУНП в Одеській області від 10.02.2020 року про зупинення досудового розслідування; постанови прокурора від 28.12.2020 року про скасування постанови слідчого від 10.02.2020 року про зупинення досудового розслідування.
Таким чином, з урахуванням неодноразових зупинень проведення досудового розслідування, не може бути взяте до уваги твердження адвоката про сплив зазначеного строку саме 18 травня 2020 року, який зазначено в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м.Одеси.
Обґрунтовуючи те, що у слідчого не було підстав застосовувати особливий порядок вручення повідомлення про підозру, а також порушення при цьому вимог КПК України, адвокат посилається на те, що стороні обвинувачення було достеменно відомо, що ОСОБА_7 на час вручення повідомлення про підозру перебував за кордоном.
Проте, надані захисником документи нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_7 про повідомлення місця мешкання, самі по собі, не можуть достеменно свідчити про знаходження ОСОБА_7 за зазначеною в них адресою.
Крім того, ці обставини вже були зазначені захисником в попередній скарзі до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, а також в апеляційній скарзі на рішення слідчого судді до Одеського апеляційного суду, який дав їм оцінку, зазначивши в ухвалі від 17.12.2020 року, що у разі неможливості вручити повідомлення про підозру особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи ( глава 11 КПК України, ст..ст.135,136). Зокрема, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під росписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи, або адміністрації за місцем її роботи ( ч.2 ст.135 КПК України), чого слідчим зроблено не було, зокрема, повідомлення про підозру вручено батьку ОСОБА_7 , який з ним разом не проживав.
Факт реєстрації і проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується, зокрема свідками ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які пояснили, що за проханням ОСОБА_7 була здійснена зазначена реєстрація і останній дійсно проживав за зазначеною адресою, але на теперішній час там не проживає.
Доводи, щодо відсутності саме на відеозапису вручення повідомлення підозри начальнику КП «ЖЕО № 1» ОСОБА_11 встановлення особи останнього, не можуть свідчити, що слідчий передав повідомлення про підозру невстановленій особі, зважаючи на те, що в скарзі адвокат сам посилається за лист, в якому ОСОБА_11 зазначений саме як начальник КП «ЖЕО № 1», не ставлячи цю обставину під сумнів.
Надані адвокатом дані, що будинок АДРЕСА_2 на теперішній час знаходиться на самообслуговуванні мешканців і КП «ЖЕО № 1» не надає послуг з його утримання, стосується порядку та форми управління обслуговування будинку, тобто виключно господарських стосунків що підтверджується витягом зборів співвласників зазначеного багатоповерхового будинку, щодо визначення форми управління житловим будинком загальними зборами співвласників без створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ( п.2 частини «Вирішили»), який підготовлений головним спеціалістом УЖКГ.
Крім того, зі змісту наданих адвокатом документів випливає, що така форма управління співвласниками здійснюється взагалі без створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, і уповноважена зборами особа має тільки виключно повноваження для укладання договорів та вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном ( п.4 Порядку денного та п.4 Вирішили).
Тоді як ч.2 ст.135 КПК України зазначена можливість вручення повідомлення про підозру саме житлово-експлуатаційною організації.
На підставі викладеного належить зробити висновок, що в матеріалах провадження наявні достатні дані про те, що КП «ЖЕО № 1» є належною житлово-експлуатаційною організацією за місцем проживання і реєстрації ОСОБА_7 начальником якої є ОСОБА_11 .
Зазначені обставини свідчать про те, що при врученні повідомлення про підозру начальнику КП «ЖЕО № 1» ОСОБА_11 , слідчим були виконані вимоги, передбачені ч.2 ст.135 КПК України, щодо того, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку, зокрема, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи.
Разом з тим, на час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , відсутні дані, щодо їх проживання разом з ОСОБА_7 , тобто, відповідно, відсутні дані щодо належного виконання слідчим вимог ч.2 ст.135 КПК України при вручені повідомлення про підозру щодо ОСОБА_7 зазначеним особам.
Обґрунтовуючи, що повідомлення про підозру щодо ОСОБА_7 здійснено не тим слідчим, який прийняв рішення про повідомлення про підозру, адвокат зазначає, що повідомлення про підозру складено і підписано слідчим ОСОБА_12 , а вручено іншим слідчим ОСОБА_13 без спеціального доручення.
При цьому він посилається на ст.ст.276, 277 і 278 КПК України, які регламентують питання щодо змісту повідомлення про підозру та порядку його вручення. Крім того, він посилається на ухвалу по справі № 263/11808/18 Донецького апеляційного суду від 15.03.2019 року.
Проте, зазначені адвокатом посилання не ґрунтуються на діючому кримінальному процесуальному законодавстві, яке регулює зазначені питання.
Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, слідчі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 входять до складу групи слідчих згідно до постанови про створення групи слідчих від 29 грудня 2020 року, що надає їм право здійснювати слідчі і розшукові дії в зазначеному кримінальному провадженні.
Крім того, підозрюваним, згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України, визнається особа, в тому числі якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.
Досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, підстави та порядок чого визначені ст. 280 КПК України, і за частиною п`ятою цієї статі після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Процесуальні строки відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України визначені як встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно, оскільки досудове розслідування і на момент подання скарги, і на час її розгляду зупинене з 05 лютого 2021 року за не скасованою постановою слідчого, то згідно ч. 5 ст. 280 КПК України не допускається подання стороною захисту в порядку ст. 303 КПК України будь-яких інших скарг, окрім як на незаконність зупинення досудового розслідування чи на предмет незаконності дій та рішень, пов`язаних з встановленням місцезнаходження підозрюваного, а тому до відновлення кримінального провадження досудового розслідування оскаржувати повідомлення про підозру захисник не вправі.
Крім того, право оскарження повідомлення про підозру, надане стороні захисту згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим обмеження строку здійснення стороною захисту права оскарження повідомлення про підозру часом закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом на засадах рівності і змагальності сторін кримінального судочинства визначає таке оскарження способом правового захисту від необґрунтованого кримінального переслідування у відповідь на тяганину прокурора з прийняттям рішення в порушення ст. 283 КПК України внаслідок невиконання обов`язку за п.4 ч. 3 ст. 219 КПК України закінчити досудове розслідування протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Сплив двох місяців з дня повідомлення особі про підозру за чинної редакції п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України за таких умов в історичному, телеологічному і системному тлумаченні пов`язаний з виконанням стороною обвинувачення свого обов`язку за п. 4 ч.3 ст. 219 цього Кодексу закінчити досудове розслідування в одній з форм, встановлених у ст. 283 КПК України, до спливу таких двох місяців, тоді як виконання цього обов`язку полягає у проведенні необхідних слідчих (розшукових) дій, через що сплив двох місяців для оскарження повідомлення про підозру не може тлумачитися загальним розрахунком їх календарного обчислення, а зупинення досудового розслідування тягне у кримінальному провадженні також зупинення перебігу і двох місяців за п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України до відновлення досудового розслідування або скасування слідчим суддею постанови сторони обвинувачення про зупинення досудового розслідування.
За встановлених обставин зупинення досудового розслідування за чинними постановами слідчого з 30 грудня 2020 року до 03 лютого 2021 року та з 05 лютого 2021 року, двох місячний процесуальний строк з дня повідомлення ОСОБА_7 30 грудня 2020 року про підозру ще не сплив, а тому передумови права оскарження вказаного повідомлення стороною захисту згідно п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України відсутні, оскільки два місяці з дня повідомлення про підозру, ще не сплинули,
В зв`язку з викладеним, в задоволенні скарги належить відмовити.
На підставі встановленого, керуючись ст.303, 304 і 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 30.12.2020 року в рамках кримінального провадження №0000402 - відмовити.
Ухвала, відповідно до ч.2 ст.309 КПК України, може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1