Справа № 216/93/19
1-кп/214/268/21
У Х В А Л А
про закриття кримінального провадження

та звільнення від кримінальної відповідальності

17 серпня 2021 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2018 року, у денний час, між ОСОБА_6 та його рідним братом ОСОБА_8 з однієї сторони, а також ОСОБА_9 та його рідним братом ОСОБА_10 з іншої, на зупинці громадського транспорту «Ринок «Центральний», розташованій поблизу будинку №24 на вул. Лермонтова в м. Кривому Розі, відбулася сварка, що виникла на побутовому ґрунті в ході тривалих міжособистісних відносин, у процесі якої ОСОБА_9 розбризкав із невстановленого слідством балону аерозольного типу, що носив при собі, в очі ОСОБА_6 невизначену хімічну речовину сльозоточивої і дратівної дії, що обурило ОСОБА_6 , посиливши у нього почуття особистої неприязні до ОСОБА_9 та умисел на спричинення йому легких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів, після чого ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_9 , який в цей час знаходився на ділянці асфальтованого майданчику навпроти торгівельного кіоску «Чебуреки, млинці», встановленого на зупинці громадського транспорту «Ринок «Центральний» та реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 15 годині 10 хвилин того ж дня умисно завдав ОСОБА_9 , який в цей час стояв звернутим до нього обличчям, намагався захиститись та розбризкував у напрямку ОСОБА_6 невизначену хімічну речовину з аерозольного балону, не менше трьох ударів взутою ногою в область правого його стегна, чим заподіяв останньому фізичного болю, а потім, продовжуючи свої злочинні дії, схопив ОСОБА_9 руками за шию та застосовуючи до нього фізичну силу, умисно повалив його на тверду асфальтовану поверхню майданчику біля вказаного торгівельного кіоску, після чого сів на лежачого спиною на землі ОСОБА_9 та силою утримуючи його в такому положенні, продовжуючи діяти на досягнення своєї злочинної мети, з умислом, спрямованим на спричинення ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, умисно завдав останньому не менше п`яти ударів правим кулаком в область голови та обличчя.

У результаті протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носу і нижньої стінки правої орбіти, струсу головного мозку, забійної рани, саден та синців обличчя, субконьюктивального крововиливу правого ока, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №1215 від 15.08.2018 року за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6 діб, але не більше 21 доби).

Своїми умисними діями ОСОБА_8 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про закриття кримінального провадження у відношенні свого підзахисного на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення його від кримінальної відповідальності, йому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки.

Обвинувачений просив клопотання свого захисника задовольнити, закрити кримінальне провадження у його відношенні у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити його від кримінальної відповідальності, йому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечував.

Потерпілий та його представник заперечували проти задоволення заявленого клопотання.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, приходить до такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами 1 та 2 ст. 12 КК України (в редакції від 01.07.2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно з положеннями ст. 12 КК України (в редакції від 01.07.2020 року) є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Судом установлено, що з часу вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення три роки минуло 31 травня 2021 року, обвинуваченому відомі підстави звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та їх наслідки, обвинувачений надав згоду на таке звільнення, тому суд приходить до переконання, що є підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд не приймає до уваги заперечень потерпілого та його представника, оскільки, як зазначено в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року (справа №462/2762/14, провадження №51-1241км18), за змістом ст. ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє його права звернутись з таким його позовом у порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 285, 286, 288, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити на підставі ст. 49 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди залишити без розгляду.

Після набрання ухвалою законної сили, речовий доказ ДВД-диск із відеокамер зовнішнього спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .