Справа № 282/1332/17
Провадження № 1-кс/282/264/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000431 від 21.11.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У своїй скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 14 квітня 2021 року слідчий у кримінальному провадженні - начальник СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП виніс постанову про закриття кримінального провадження по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за фактом ДТП, внаслідок якого загинув ОСОБА_4 .

Вказану постанову про закриття провадження він отримав 07.06.2021 року, що підтверджується його підписом на ній.

Скаржник вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального права, що виражається у невідповідності покладених в її основу висновків фактичним обставинам справи, а саме, так, в якості доказу про відсутність вини в діях водія ОСОБА_5 слідчий послався на висновок авто-технічної експертизи від 08.12.2020 року №11/2-1282 проведеної судовим експертом Житомирського НДКЕЦ про те, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода навіть в тому випадку, якби рухався з дозволеною швидкістю, тобто, зі швидкістю в межах 90 км/год. Але слідчий не звернув увагу на відповідь експерта позначену у висновку під пунктом 4, в якій експерт вказав: «При умові руху з ближнім світлом фар зі швидкістю 110 км/год., видимістю елементів проїзної частини 48,5 м., з технічної точки зору дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.12.2 ПДР України, так як фактична швидкість перевищувала допустиму за умовами видимості 62-74 км/год». У п.1.2 висновку експерт вказав, що при допустимій на даному відрізку автодороги швидкості руху, яка обмежена 90 км/год. дійсно зупинити автомобіль шляхом застосування екстреного гальмування на мокрому асфальтному покритті в межах видимості, в даному випадку за 48,5м. не можливо, оскільки, як вказано у п.4 висновку, така зупинка автомобіля можлива при швидкості руху в межах 62-74 км/год.

Отже на його думку, висновок слідчого у кримінальному провадженні про дотримання водієм ОСОБА_5 вимог ПДР України, а саме: у виборі безпечної швидкості руху керованого ним автомобіля більше 110 км/год. при недостатній видимості, в темну пору доби, в дощову погоду, на неосвітлювальній частині дороги, не відповідає фактичним обставинам справи.

Саме тому, скаржник звернувся до слідчого судді із даною скаргою та просить суд скасувати постанову слідчого від 14.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Скаржник ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримав свою скаргу з мотивів викладених у ній, оскільки вважає дану постанову незаконною та просив її задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки. Однак, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Вислухавши пояснення скаржника, розглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

За змістом ч.3 ст.21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено до суду.

21 листопада 2017 року внесено відомості до ЄРДР за №0000431 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 від 14 квітня 2021 року, про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0000431 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 , складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В обґрунтування своєї постанови про закриття кримінального провадження слідчий послався на висновок експерта, не вказавши при цьому на який саме із них, оскільки як встановлено з матеріалів кримінального провадження їх декілька, а саме на те, що причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної ДТП слід вважати наявність на смузі руху автомобіля «Фольксваген Транспортер Т-5», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , нічим непоміченої перешкоди (пішохода ОСОБА_4 ) на відстані, меншій за відстань необхідну для своєчасного застосування технічних заходів водієм ОСОБА_5 у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР України.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, в даному випадку слідчим.

Слідчим не було проведено усіх можливих та достатніх слідчих дій, які мають суттєве значення для здійснення досудового розслідування, а в подальшому для судового розгляду у зв`язку з чим було постановлено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення. Також, слідчим не було надано оцінки пунктам 3,4 висновку експерта №11/2-1282 від 08.12.2020 року. Крім того, в оскаржуваній постанові слідчий послався на висновок експерта не вказавши при цьому на який саме із них, оскільки як встановлено з матеріалів кримінального провадження їх є декілька.

Слідчим також, після отримання в грудні 2020 року висновку експерта №11/2-1282 від 08.12.2020 року до винесення постанови про закриття даного кримінального провадження не проведено жодної слідчої дії, і 14.04.2021 року винесено оскаржувану постанову, в якій обґрунтовано не наведено мотиви та докази, які дають йому достовірні та беззаперечні підстави для його закриття.

Відтак, з досліджених у судовому засіданні матеріалів досудового розслідування встановлено, що постанова слідчого є немотивованою та такою, що ґрунтується на неповноті досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 10, 91, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Постанову заступника начальника - начальника СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , від 14.04.2021 року про закриття кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000431 від 21.11.2017 року повернути до відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для повної перевірки та з`ясування всіх обставин події.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1