Справа № 1-кп/593/75/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" квітня 2021 р. Бережанський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000036 від 11 березня 2021 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, освіта неповна середня, не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 здійснив придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин. На початку серпня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , який перебував у лісі неподалік с. Літятин Бережанського району Тернопільської області, знайшов 4 (чотири) штатні пістолетні патрони до пістолета Макарова калібру 9 мм (9х18 мм), заводського виготовлення, що використовуються в нарізній вогнепальній зброї центрального бою, в якій вони є штатними, які придатні для стрільби при цьому вистріляні снаряди володіють достатньою вражаючою здатністю, - і у нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 на початку серпня 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у лісі поблизу с. Літятин Бережанського району Тернопільської області, знайшов 4 (чотири) штатні патрони до пістолета Макарова калібру 9 мм (9х18 мм), заводського виготовлення, що використовуються в нарізній вогнепальній зброї центрального бою, в якій вони є штатними, які придатні для стрільби при цьому вистріляні снаряди володіють достатньою вражаючою здатністю. Взявши в руки вищевказані патрони та оглянувши їх, ОСОБА_3 помістив їх до рюкзака та вирішив перенести до місця свого проживання, умисно вчинивши своїми діями незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Того ж дня вищевказані 4 (чотири) штатні патрони до пістолета Макарова калібру 9 мм ОСОБА_3 переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином умисно вчинив своїми діями незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Прибувши до свого господарства ОСОБА_3 заховав знайдені ним боєприпаси у господарському приміщенні на території житлового господарства по місцю свого проживання, тим самим почав умисно незаконно зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

24 лютого 2021 року працівниками відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції головного управління національної поліції в Тернопільській області було проведено обшук житлового будинку та надвірних будівель за місцем проживання ОСОБА_3 , у ході якого виявлено та у подальшому вилучено 4 (чотири) штатні патрони до пістолета Макарова калібру 9 мм (9х18 мм), заводського виготовлення, що використовуються в нарізній вогнепальній зброї центрального бою, в якій вони є штатними, які придатні для стрільби при цьому вистріляні снаряди володіють достатньою вражаючою здатністю.

Відповідно до ч.2 ст. 178 Цивільного кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюється законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи наведене, ОСОБА_3 , не маючи будь-якого дозволу придбав, переніс та зберігав бойові припаси, чим порушив вимоги п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 року.

Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України за ознаками: придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

22 березня 2021 року в м. Бережани згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 з другої сторони, відповідно до якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, а також узгоджено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, шкода внаслідок вчинення якого завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, згідний на призначення покарання визначеного в угоді про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_3 в присутності захисника, міра покарання визначена у відповідності до ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між: прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , - і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від його відбування з випробуванням згідно ст. 75 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1п.2 ч.3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази - знищити.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 22 березня 2021 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ч.1, п.2 ч.3 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази - знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 в користь держави: 817 /вісімсот сімнадцять/ гривень 25 /двадцять п`ять/ коп. процесуальних витрат за проведення експертизи зброї/ висновок № СЕ-19/120-21/2285 БЛ від 04.03.2021 року/.
На вирок можуть бути подані апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити засудженому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: