УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2021 Справа №607/14902/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 6 липня 2020 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 червня 2019 року за ч.2 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 6 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України.

Підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні призначалося на 26 січня 2021 року, однак в подальшому неодноразово відкладалося, зокрема: 22 лютого, 12 березня, 08 квітня, 14 травня, 09 червня, 20 липня 2021 року, оскільки в підготовче судове засідання не з`являлися потерпілі у даному кримінальному провадженні, з невідомих суду на те причин, хоча про день, час та місце проведення судових слухань повідомлялися судом у встановленому законом порядку.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, з підстав його невідповідності ст.291 КПК України. На думку сторони захисту, з огляду на те, що поштові відправлення з повістками, що скеровуються на вказану в обвинувальному акті адресу потерпілим, повертаються до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», стороною обвинувачення невірно вказана адреса потерпілих. Така ситуація унеможливлює забезпечення явки потерпілих в судове засідання, що є підставою для повернення обвинувального акту.

Прокурор заявив, що на його думку, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Ознайомившись з обвинувальним актом та додатками, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України та підлягає поверненню прокурору Тернопільської окружної прокуратури, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт - це кримінальний процесуальний акт, в якому відображається рішення слідчого, затверджене прокурором, чи самого прокурора про закінчення досудового розслідування і переведення обвинувачення до суду. Він повинен бути складений із суворим дотриманням процесуального законодавства, щоб не допустити порушення прав та свобод обвинуваченої особи.

Так, згідно ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором та повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Крім того відповідно до ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається зокрема, за участю потерпілого, його представника, тощо, згідно з правилами передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 грудня 2020 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 6 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, призначене до підготовчого судового засідання на 26 січня 2021 року з обов`язковим викликом у судове засідання учасників судового провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 134, 135, 136 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою. Особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою. Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому відправленні, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Так, в подальшому судом, учасникам кримінального провадження, зокрема і потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у порядку, передбаченим законом було надіслано повістки із зазначенням дати, часу та місця проведення підготовчого судового засідання.

В жодне з вище перелічених судових засідань потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не з`явилися, з невідомих суду на те причин, хоча повідомлялися судом належним чином при цьому повідомлення про виклики до суду які були направлені завчасно, у зв`язку із чим підготовче судове засідання було неодноразово відкладено для їх повторного виклику, а на адресу суду поверталися поштові відправлення, що адресувалися потерпілим та причиною повернення зазначено: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи практику застосування судами законодавства України, яким передбачено захист прав потерпілих від скоєних злочинів та правові позиції, викладені в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 13 від 02.07.2004 року, суди зобов`язані вживати всіх можливих заходів до забезпечення участі потерпілого в судовому засіданні з метою з`ясувати всі обставини справи й захистити його права та законні інтереси.

Однак, вищенаведені факти, позбавляють суд можливості виклику у підготовче судове засідання потерпілих, участь яких у судовому провадженні, зокрема і в підготовчому засіданні у відповідності до положень ст.314, ч.2 ст.315 КПК України є обов`язковою. Адже судом були використані усі передбачені законом можливості для забезпечення явки потерпілих до зали судових засідань, при цьому слід зазначити, що чинним КПК України не передбачено обов`язку суду встановлювати місце перебування потерпілих, суд лише сприяє в даному випадку прокурору у виклику потерпілих шляхом направлення судової повістки.

Окрім цього слід зауважити, що судом можуть бути застосовані передбачені процесуальним законом механізми впливу на осіб, які не з`являються на виклики суду, однак заходам процесуального впливу відносно потерпілих передує обов`язкове встановлення причин такої неявки.

В свою чергу прокурором не було виконано покладеного на нього обв`язку щодо забезпечення явки потерпілих, зокрема щодо встановлення інформації щодо їх перебування та не можливості з`явитися на судові виклики, що входить до його повноважень, зокрема у підготовчі судові засідання останнім не було надано жодних відомостей про причини які б перешкоджали явці потерпілих, а тому, на думку суду необхідно прийняти належні процесуальні дії щодо встановлення фактичного місця знаходження потерпілих з метою усунення недоліків обвинувального акта.

Таким чином неявка потерпілих унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки це є перешкодою суду в подальшому ухвалити законне та обґрунтоване рішення, враховуючи положення ст.412 КПК України, згідно якого судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, а також є процесуальним порушення прав потерпілих. Крім того неодноразові відкладення судових засідань затягують розгляд кримінального провадження і тим самим порушуються процесуальні строки передбачені ст.28 КПК України, згідно якої процесуальне рішення по кримінальному провадженні має бути прийняте в розумні строки.

Окрім того, суд вважає, що в обвинувальному акті, всупереч вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України належним чином не викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також кваліфікацію кримінального правопорушення.

Так, зокрема, у описовій частині обвинувачення щодо кваліфікацій дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України дослівно зазначено наступне:

«Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 02.54 год. 20 липня 2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів судимість за які не знята та не погашена встановленим законом порядку, перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 близько 02.54 год. 20 липня 2020 року, перебуваючи біля дверей Аптеки № НОМЕР_1 , що по вул. Миру, 2а в м. Тернополі, утримуючи невстановлений слідством предмет, підійшов до дверей, де шляхом віджиму металопластикового рулету, та віджиму металопластикових дверей вказаного приміщення проник в середину приміщення Аптеки АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи те, що діє проти волі власника вказаної аптеки підійшов до касової зони де з шухляди каси таємно викрав грошові кошти, в сумі 1600 гривень, після чого, утримуючи в руках вказані грошові кошти, покинув приміщення Аптеки №3, що по вул. Миру, 2а в м. Тернополі, та зник у невідомому напрямку.

Крім цього, Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи те, що діє проти волі власника вказаної аптеки знову увійшов до вказаного приміщення, де підійшов до прилавку, звідки викрав медикаменти Ревіт драже №80 у кількості одне упакування вартістю 8,70 гривень, та Хелпекс Антиколд №80 у блістерах у пачці, вартістю 361,73 гривень, у кількості шість одиниць, загальною вартістю 1085,19 гривень.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаної з проникненням у інше приміщення, завдав потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріального збитку на суму 2693,89 гривень.».

З врахуванням вказаного дії ОСОБА_3 у обвинувальному акті кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення».

Проте, у тому ж формулюванні обвинувачення у обвинувальному акті зазначається про те, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а тому посеред кваліфікуючих ознак в діях ОСОБА_3 повинна була б бути зазначена повторність. Разом з тим, стороною обвинувачення у висунутому ОСОБА_3 обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України така кваліфікуюча ознака, як повторність, не зазначена.

Отже, вказане обвинувачення в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, є незрозумілим та суперечливим, що позбавить суд можливості при судовому розгляді виконати свій обов`язок, передбачений ст.348 КПК України, а саме роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне обвинувальний акт повернути прокурору для усунення вищеописаних недоліків, а саме встановлення належного місця проживання потерпілих, а також належного формулювання обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.314, 315 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001631 від 6 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, - повернути прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1