Єдиний унікальний номер 205/5586/21
Провадження № 1-кп/205/1015/21
У Х В А Л А
30 липня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000395 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути розглянуто головуючим, якщо справа розглядається колегіально.

У відповідності до положень п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, у зв`язку з неможливістю розгляду кримінального провадження у повному складі колегії суддів через відсутність членів колегії, розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою здійснюється головуючим суддею одноосібно.

Під час розгляду питання про продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначила, що на її думку наявні ризики, передбачені п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі під загрозою призначення йому суворого покарання, яке за ч.1 ст. 115 КК України передбачено до п`ятнадцяти років позбавлення волі, може вдатися до переховування від суду. Зазначила, що ОСОБА_3 до затримання часто змінював місце проживання, останнім часом проживав у свого знайомого, який є свідком у даному кримінальному провадженні. Також прокурор зазначив про наявність ризику того, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки знає їх місце проживання та перебування.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що він має реєстрацію постійного місця проживання, за яким може перебувати під домашнім арештом, не має намірів переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, який від може виконувати за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав свого підзахисного та також заперечував проти продовження ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, зокрема посилався на те, що доводи прокурора щодо ризиків, які обумовлюють необхідність утримання обвинуваченого під вартою, зводяться лише до припущень, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_3 , зокрема, домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора, просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив, що має побоювання за своє життя та здоров`я, якщо ОСОБА_3 буде перебувати на свободі. Просив продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника та потерпілого приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зв`язків, відсутність родини та неповнолітніх дітей.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 офіційно неодружений, неповнолітніх дітей, в свідоцтві про народження яких обвинувачений вказаний батьком, не має, на утриманні непрацездатних та інших осіб не має, офіційно не працює. В судовому засіданні не надано належних доказів на підтвердження родинних зв`язків ОСОБА_3 , зокрема наявності у нього родинних відносин, а також його працевлаштування.

Крім того, з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що на момент подій, інкримінованих йому у провину, останні шість місяців він проживав у свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за адресою будинку, де відбулися події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .

Окрім того, з матеріалів обвинувального акту вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 , а також свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які не допитані у судовому засіданні, також проживають у будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_3 на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки останньому достеменно відомо їх місце проживання.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме незакінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та під загрозою можливого застосування до нього суворого покарання у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке, у свою чергу, передбачено санкцією статті обвинувачення у виключно у вигляді позбавлення волі від семи років, у сукупності з наявністю інших встановлених обставин, таких як відсутність сталих соціальних зв`язків, мінливі відносини обвинуваченого з родиною та близькими особами, тривале не проживання за місцем реєстрації та відсутністю іншого місця постійного проживання, переконливо доводить ризики переховування ОСОБА_3 від суду та його незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінального провадженні, а також доводить неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту.

Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького кримінального правопорушення, пов`язаного з посяганням на життя людини, суд, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України вважає недоцільним визначати ОСОБА_3 розміру застави, в якості альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, п. 20-5 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 27 вересня 2021 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1