Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

3 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15.01.2021 у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 06.01.2021 у кримінальному провадженні № 0004135, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що на момент подання слідчому клопотання ОСОБА_5 не мала процесуального статусу потерпілої у кримінальному провадженні, а тому у слідчого не виник обов`язок розглянути клопотання в порядку, визначеному ст.220 КПК України, що відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що 30.11.2020 подала до Київської місцевої прокуратури № 7 клопотання про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0004135, у задоволенні якого постановою прокурора від 30.11.2020 відмовлено. Вказана постанова прокурора за наслідками розгляду її скарги ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30.12.2020 скасована. В подальшому 06.01.2021 подала слідчому клопотання, в якому просила повідомити їй про права та обов`язки потерпілої і вручити відповідну пам`ятку, яке всупереч вимогам ст.220 КПК України станом на день подання скарги розглянуте не було, а тому вона оскаржила бездіяльність слідчого до суду. Посилаючись на положення ч.1 ст.220, п.1 ч.1 ст.303 КПК України, вказує, що клопотання потерпілого слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав, а тому вона оскаржила бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, і така бездіяльність може бути оскаржена під час досудового розслідування.

Звертає увагу, що згідно з ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Враховуючи те, що постанова прокурора про відмову у визнанні потерпілою скасована, і кримінальний процесуальний закон не передбачає прийняття окремого процесуального рішення про визнання особи потерпілою, стверджує про помилковість висновків слідчого судді про відсутність у неї на момент звернення з клопотанням процесуального статусу потерпілої, а відтак, і права подавати клопотання в порядку, визначеному ст.220 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Згідно з ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Вказаною нормою передбачено, яка бездіяльність слідчого може бути оскаржена під час досудового розслідування, а також визначено вичерпний перелік учасників кримінального провадження, які мають право звертатися з відповідними скаргами.

Як встановив слідчий суддя, у поданій скарзі ОСОБА_5 зазначила свій процесуальний статус як потерпілої у кримінальному провадженні, на підтвердження чого надала копію ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30.12.2020 про скасування постанови прокурора від 30.11.2020 про відмову у визнанні її потерпілою. Водночас, ця ухвала не наділяє ОСОБА_6 процесуальним статусом потерпілої, оскільки скасування постанови прокурора має наслідком необхідність повторного розгляду її клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

За висновком слідчого судді, на момент подання слідчому клопотання ОСОБА_5 не мала статусу потерпілої і не відносилася до учасників кримінального провадження, які мають право подавати слідчому клопотання в порядку, визначеному ст.220 КПК України. Відповідно, у слідчого не виникло обов`язку здійснити процесуальне реагування та таке клопотання, а тому відсутня і бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування.

З такими висновками колегія суддів не погоджується і вважає, що слідчим суддею не було враховано вимоги кримінального процесуального закону, які визначають, з якого моменту особа набуває статусу потерпілого у кримінальному провадженні та користується правами та обов`язками потерпілого.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Скасовуючи постанову прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 від 30.11.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілою у кримінальному провадженні № 0004135, слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва в ухвалі від 30.12.2020 вказав про необхідність повторного розгляду прокурором відповідного клопотання ОСОБА_5 від 30.11.2020. Разом з тим, зі змісту ст.55 КПК України випливає, що у разі, якщо прокурор погоджується з доводами у заяві про залучення особи до провадження як потерпілого, закон не покладає на прокурора обов`язок приймати з цього приводу окреме процесуальне рішення, про що ОСОБА_5 слушно вказує в апеляційній скарзі. А відтак, за наявності заяви ОСОБА_5 про залучення її до провадження як потерпілого і за відсутності постанови слідчого або прокурора про відмову в цьому, вона користується правами та обов`язками потерпілого.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ухвала не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з ст.ст.407, 409, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 6 січня 2021 року в порядку ст.220 КПК України у кримінальному провадженні № 0004135, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3