Справа № 466/996/21
У Х В А Л А

18 лютого 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференцзвязку спільне клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, до засудження не працевлаштованого,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника ЛВК № 30 ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

11.02.2021 року до Шевченківського районного суду м.Львова надійшло спільне клопотання начальника установи арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 81 КК України, засудженого вироком від 16.08.2016 Галицького районногом суду Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Початок терміну покарання 28.12.2019, кінець терміну покарання 28.06.2021.

В обгрунтування клопотання зазначають, що засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання перебуваючи під вартою в СІЗО м.Одеса з 02.01.2020 порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.

У державну установу «Личакiвська виправна колонія (№ 30)» засуджений ОСОБА_3 прибув 15.07.2020. З серпня 2020 працевлаштований в цеху №2 (дільниця виготовлення електромереж). За час відбування покарання у колонії порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи один раз заохочувався.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 строку покарання, заохочувався, встановлений режим відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, клопочуть про умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України, як такому, що довів своє виправлення.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 ОСОБА_5 надала пояснення аналогічні викладеним в клопотанні та просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечив щодо задовлення спільного клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 81 КК України з підстав, що засуджений у даній справі притягувася до кримінальної відповідальності за корисливий злочини з застосуванням ст.69 КК України, заохочення одне та отримане тільки перед поданням клопотання на пільгу.

Засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши пояснення представника ЛВК №30, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення даного клопотання, думку засудженого, який підтримав клопотання, перевіривши подані матеріали, вивчивши характеристику засудженого, суд приходить до висновку, що спільне клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що відповідно до вироку від 16.08.2016 Галицького районногом суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст. 185, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Кінець терміну покарання - 28.06.2021.

З поданих установою матеріалів: характеристики, довідки на особу та копії вироку вбачається, що засуджений ОСОБА_3 зарекомендував себе позитивно. З серпня 2020 року по прибуттю (15.07.2020) в установу «ЛВК (№30)» був працевлаштований в цеху № 2 (дільниця виготовлення електромереж). Так, за сумлінне ставлення до праці начальником установи один раз заохочувався у виді подяки. За час відбування покарання в установі порушень режиму відбуття покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Згідно характеристики, засуджений дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом колонії. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, самостійно виконує роботи із самообслуговування.

Згідно вироку від 16.08.2016 Галицького районногом суду Івано-Франківської області вину у вчиненому визнав повністю, цивільного позову не заявлено, оскільки викрадене майно повернуто власнику.

Не перебуває в установі на профілактичному обліку.

На час розгляду спільного клоптання засуджений ОСОБА_3 відбув 2/3 строку покарання. До закінчення відбування залишилося не відбутий термін 4 місяці 10 днів.

Щодо заперечень прокурора на задовлення спільного клопотання, то суд зазначає наступне. Так, ОСОБА_3 дійсно отримав заохочення перед настанням пільги. При цьому суд зауважує на те, що по прибутті до установи одразу був працевлаштований в цеху № 2 та впродовж чотирьох місяців праці отримав заохочення.

До даної справи один раз притягувався до кримінальної відповідальності та відбув покарання повністю.

Згідно вироку вину визнав повністю. Впродовж трьох років після ухвалення вироку працював в м.Києві та Одесі, за кордон не виїзжджав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_3 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому спільне клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

спільне клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком від 16.08.2016 Галицького районного суду Івано-Франківської області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі - звільнити умовно- достроково від відбування покарання на не відбутий термін 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів.

На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Львова

Повний текст ухвали складений та оголошений 19.02.2021 року о 14.00 год.

Суддя ОСОБА_1