Справа № 591/6701/19
Провадження № 1-кп/591/180/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, не заміжньої, працюючої на посаді водія в ТОВ «ЗЕРНОВА СУМЩИНА», з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимої

за ст. 286 ч.2 КК України

в с т а н о в и в:

27 липня 2019 року, приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «Volkswagen-Jetta», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги між буд. АДРЕСА_2 , зневажила безпекою дорожнього руху, при виконанні об`їзду перешкоди для руху не впоралась із керуванням транспортного засобу, порушуючи пункти 2.3б, 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України, з яких порушення пунктів 2.3б та 12.1 знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП, виїхала на газон, який розташований ліворуч відносно напрямку її руху та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка йшла по газону у попутному напрямку. В результаті наїзду потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому дистальної третини діафізу та дистального епіфізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, закритого перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, післятравматичного некрозу шкіри нижньої третини лівої гомілки, з яких відкритий уламковий перелом лівої великогомілкової кістки був небезпечним для життя і за цією ознакою є тяжким тілесним ушкодженням.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ОСОБА_7 в судовому засіданні визнала повністю та пояснила, що дійсно порушила норми Правил дорожнього руху, зазначені в обвинуваченні, та здійснила наїзд на потерпілу ОСОБА_5 , яка рухалася в попутному напрямку, в результаті чого останній були завдані тілесні ушкодження. Після ДТП вона залишилася на місці, намагалася надати допомогу потерпілій, їздила в лікарню однак потерпіла відмовлялася з нею спілкуватися. У вчиненому розкаюється.

Крім пояснень обвинуваченої її вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинуваченні, пояснила що ОСОБА_7 одразу після ДТП визнавала факт здійснення нею наїзду, не намагалася уникнути відповідальності, також пояснила, що мабуть ОСОБА_7 викликала швидку допомогу. Зазначила, що після наїзду тривалий час лікувалася, багато перебувала на стаціонарному лікуванні, несла значні витрати на лікування, позбавлена можливості нормально пересуватися.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що обвинувачена приїздила до лікарні 1 чи 2 рази, пропонувала кошти, перерахувала в рахунок відшкодування шкоди 10 тис. грн. на банківську карту, в подальшому він запропонував обвинуваченій сплатити ще 10 тис. грн. однак остання відмовилася.

Свідок ОСОБА_9 також підтвердила обставини, зазначені в обвинуваченні та пояснила, що швидку допомогу викликала ОСОБА_7 .

Також вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколом огляду місця події (т.1 а.п.157-161); протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 (т.1 а.п.162-164), яка продемонструвала механізм вчинення кримінального правопорушення аналогічний тому, про який зазначено в обвинуваченні; протоколом огляду предметів (т.1 а.п. 165-167); висновком судово-медичної експертизи (т.1 а.п.170-171), яким підтверджується спричинення потерпілій зазначених в обвинуваченні тілесних ушкоджень; висновком інженерно-технічної експертизи (т.1 а.п.176-179), яким підтверджується порушення правил дорожнього руху ОСОБА_7 та наявність причинного зв`язку цих порушень з подією ДТП.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_7 доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ст. 286 ч. 2 КК України, оскільки вона керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні ОСОБА_7 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про її особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем роботи, після ДТП намагалася надати допомогу потерпілій, залишалася на місці ДТП, викликала швидку допомогу.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків в розмірі 60 тис. грн., а також наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, всі обставини справи, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити їх від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, на підставі пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

З врахуванням всіх обставин справи, зокрема враховуючи наявність на утриманні неповнолітньої дитини а також те, робота ОСОБА_7 безпосередньо пов`язана з керуванням транспортним засобом, суд вважає необхідним не призначати додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, так як обвинувачена буде позбавлена джерела доходу.

Потерпілою ОСОБА_5 був заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в розмірі 260 тис. грн. (т.2 а.п.24-27), який вона та її представник підтримали в судовому засіданні. В позові зазначала, що обвинувачена їй відшкодувала 60 тис. грн., також їй відшкодувала страхова компанія 115 тис. грн., однак всі зазначені відшкодування вона вважає відшкодуванням майнової шкоди.

Розмір позову обгрунтовує тим, що вона тривалий час лікувалася, перенесла кілька операцій, була позбавлена можливості нормально ходити, стала інвалідом 2-ї групи. При обгрунтуванні розміру моральної шкоди посилається на документи, пов`язані з її лікуванням (т.1 а.п.28-53, 137-156).

Обвинувачена позов не визнала, пояснила, що відшкодувала потерпілій моральну шкоду в розмірі 60 тис. грн., зазначила, що її цивільно-правова відповідальність зокрема за шкоду заподіяну життю та здоров`ю іншій особі застрахована в НАСК «Оранта» на суму 200 тис. грн., зазначена страхова компанія виплатила потерпілій страхове відшкодування в розмірі 115 тис. грн. Вважає, що розмір моральної шкоди потерпілою істотно завищений та відсутні підстави для стягнення моральної шкоди саме з неї.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями іншої особи відшкодовується цією особою.

Проаналізувавши докази суд вважає, що потерпілій ОСОБА_5 дійсно була заподіяна моральна шкода оскільки остання зазнала моральних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я та лікуванням, тривалий час позбавлена звичного укладу життя, була позбавлена можливості ходити, перенесла 3 операції, пов`язані зокрема з ламанням кісток погіршився стан її здоров`я, з врахуванням всіх обставин справи суд вважає, що розмір завданої моральної шкоди становить 200 тис. грн.

В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen-Jetta», р.н. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_7 , була застрахована НАСК «Оранта», зокрема за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю особи на суму 200 тис. грн. (т.2 а.п. 52). Зазначеною страховою компанією ОСОБА_5 було виплачено 115 тис. грн., що визнається сторонами по справі.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно ст. 26-1 зазначеного закону страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

З огляду на це, суд вважає, що позивачу завдана моральна шкода, розмір якої суд оцінює в 200 тис. грн., з яких відповідач повинен відшкодувати в розмірі 194250 грн. (200000-(115х5%)).

Також з наданих доказів вбачається, що 01.08.2019 ОСОБА_7 в рахунок відшкодування шкоди перерахувала на банківську карту за лікування потерпілої 10 тис. грн., а 10.09.2020 передала готівкою ще 50 тис. грн., що підтверджується письмовими доказами (т.2 а.п.47-49) а також поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Зазначені виплати суд розцінює як відшкодування моральної шкоди, оскільки відшкодування майнової шкоди в повному обсязі було здійснено НАСК «Оранта».

Тому з врахуванням відшкодованої моральної шкоди з ОСОБА_7 необхідно стягнути на користь ОСОБА_5 134250 грн.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 75 КК України від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 звільнити з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 134250 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Медичні карти стаціонарно хворої ОСОБА_5 в кількості 5 шт., які знаходяться в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили повернути до Центральної міської клінічної лікарні.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1