Справа № 361/6603/21
Провадження № 1-кс/361/1220/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.21 Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

свідків - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування №0001366, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 липня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло слідчого слідчого відділу Броварського районного управління ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , поггоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , за матеріалами досудового розслідування №0001366, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 липня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001366 від 22.07.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 липня 2021 року, близько 11 години 40 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі для руху з двох наявних по вул. Київській зі сторони м. Києва в напрямку м. Чернігів. в порушення вимог пункту 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив неуважність під час керування транспортним засобом, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», внаслідок чого перетнув дорожню розмітку 1.3 (подвійна суцільна лінія, перетинати яку категорично забороняється), чим порушив вимоги п. 1.3 додатку № 2, розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка має таке значення: «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху» де в подальшому біля буд. № 264 по вул. Київській в м. Бровари здійснив зіткнення з мопедом «FOSTI» без номерних знаків, під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався по вул. Київській в зустрічному напрямку та перевозив пасажира ОСОБА_11 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда «FOSTI» без номерних знаків, ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень помер в приміщенні КНП «Броварська БКЛ», а його пасажирка ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б),д), 10.1, та розділу 34 горизонтальна дорожня розмітка 1.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 , та нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Черкаси, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

23.07.2021 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу слідчий і прокурор вважають ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`які запобіжні заходи, на думку слідства таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть не достатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст. ст.179, 180, 181, 182 КПК України вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор подане до суду клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначаючи, що підозра є необгрунтованою. Наголосив, що відсутні ризики, вказані в клопотанні. Окрім того, злочин, який інкримінується підозрюваному є злочином з необережності, підозрюваний сприяє слідству, а відтак клопотання необгрунтоване.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Допитана в судовому засідання, в порядку передбаченому ст. 193 КПК України, ОСОБА_6 вказала, що є дружиною підозрюваного, проживає з ним постійно за адресою: АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності. Ведуть подружні відносини, мають спільний бюджет, і остання погоджується на те, що за вказаною адресою чоловіку може бути встановлений цілодобовий домашній арешт.
Допитана в судовому засіданні в порядку передбаченому ст. 193 КПК України, ОСОБА_7 вказала, що вона є матір`ю підозрюваного. Наголосила, що він постійно проживає з дружиною у її квартирі. Також вказала, що готові підтримувати сина фінансово, у разі, якщо до нього буде застосовано домашній арешт.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, свідків, допитаних на вимогу захисту, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що 23.07.2021 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, яка підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.07.2021 з план-схемою до нього, речовими доказами автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter» р.н. НОМЕР_1 , мопедом «FOSTI» без номерних знаків, відеозаписом події ДТП, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України: вірогідність спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Існування вказаного ризику підтверджується тяжкістю скоєного кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту щодо недоведеності встановленого судом ризику, суд вважає необґрунтованими.

У справі Ілійков проти Болгарії від 26.07.2001 р. Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у сукупності з іншими даними про особу останнього спростовує доводи сторони захисту про недоведеність ризиків у кримінальному провадженні. Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, наявність місця роботи, на які посилається захисник, хоча і заслуговують на увагу, проте суттєво ризик у кримінальному провадженні не зменшує.

Існування ризиків, передбачених п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведено не було.

Разом з тим, запропонований органом досудового слідства запобіжний захід - взяття під варту, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В обґрунтування неможливості запобігання зазначеному ризику шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу слідчий посилається на загальні підстави обрання запобіжного заходу, однак в достатній мірі не врахував обставини, передбачені п.п. 3-6, 8 ч.1 ст. 178 КПК України.

При цьому ОСОБА_4 є громадянином України, має реєстрацію в України та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає разом із дружиною, має постійне місце роботи де позитивно характеризується.

Тяжкість злочину, сама по собі, ще не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні хоча і тяжкого злочину, але вчиненого з необережності.

З урахуванням наведених даних в їх сукупності, слідчий суддя знаходить помилковим висновок слідчого та прокурора про те, що запобігання встановленому при розгляді клопотання ризику можливе лише при умові тримання ОСОБА_4 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме - цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 200, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронного засобу контролю та покласти на нього наступні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не спілкуватись із свідками і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк виконання обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити в межах строку досудового розслідування, строком на два місяці, до 24.09.2021 року.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Ухвалу слідчого судді направити на виконання до органів Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1