Дата документу 17.02.2021 Справа № 335/1264/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/1264/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/190/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, маючого повну загальну середню освіту, офіційно працевлаштованого у КНП «ОІКЛ» ЗОР на посаді завідувача господарчо-обслуговувального персоналу, інваліда 3-ої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 272 КК України,

залишено без задоволення клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 272 КК України, за наступних обставин.

03.02.2015 року наказом КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради №7-о «Про прийняття на посаду» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду завідувача господарством господарсько-обслуговувального персоналу з 04.02.2015 року.
Відповідно до наказу №1 Адм від 04.01.2021 року завідуючого господарством Комунального некомерційного підприємства «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (далі КНП «ОІКЛ» ЗОР) ОСОБА_7 призначено відповідальним за дотриманням правил пожежної безпеки в лікарні, за наявність та утримання у справному стані гідрантів та первинних засобів протипожежного захисту.
Відповідно до посадової інструкції завідувача господарсько- обслуговувального персоналу ОСОБА_7 , згідно розділу II, п.6 - здійснює планові обходи приміщень та територій лікарні з метою усунення виявлених недоліків господарської діяльності, п.9 - відповідає за наявність у лікарні необхідного об`єму кисню та за додержання кисневого обладнання в належному технічному стані, п.13 - повинен дотримуватися правил протипожежної безпеки, п.19 - виконувати правила техніки безпеки, охорони праці та пожежної безпеки, п.22 - контролює стан техніки безпеки, порушень правил виробничої санітарії, дотримання підлеглими працівниками інструкції з охорони праці на робочих місцях та вживає відповідних заходів щодо усунення виявлених недоліків.
Відповідно до вимог ст. 14 закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний:
- дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства;
- знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту.
В порушення вимог ст. 14 закону України «Про охорону праці» та посадової інструкції, завідувач господарством господарсько-обслуговуваного персоналу КНП «ОІКЛ» ЗОР ОСОБА_7 , не вжив заходів щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я людей в процесі виконання робіт з підвищеною небезпекою у КНП «ОІКЛ» ЗОР, внаслідок чого 03.02.2021 року під час проведення кисневої терапії за допомогою існуючих систем трубопроводів розподілу кисню в середині приміщення боксу № 2 відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «ОІКЛ» ЗОР виникла пожежа, що призвела до загибелі трьох осіб, які проходили амбулаторне лікування з діагнозом «Covid - 19», а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також загибелі лікаря анестезіолога КНП «ОІКЛ» ЗОР - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі та загибель людей, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.

Крім того, 03.02.2015 року наказом КУ «Обласна інфекційна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради №7-о «Про прийняття на посаду» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду завідувача господарством господарсько-обслуговувального персоналу з 04.02.2015 року.

Відповідно до посадової інструкції завідувача господарсько-обслуговувального персоналу ОСОБА_7 , згідно розділу II, п.6 - здійснює планові обходи приміщень та територій лікарні з метою усунення виявлених недоліків господарської діяльності, п.9 - відповідає за наявність у лікарні необхідного об`єму кисню та за додержання кисневого обладнання в належному технічному стані, п.19 - виконувати правила техніки безпеки, охорони праці та пожежної безпеки, п.22 - контролює стан техніки безпеки, порушень правил виробничої санітарії, дотримання підлеглими працівниками інструкції з охорони праці на робочих місцях та вживає відповідних заходів щодо усунення виявлених недоліків.

В порушення вимог ст. 15 закону України «Про охорону праці» та посадової інструкції, завідувач господарством господарсько-обслуговуваного персоналу КНП «ОІКЛ» ЗОР ОСОБА_7 , не зупинив роботу обладнання з виконання робіт з підвищеною небезпекою, яке створило загрозу життю та здоров`ю людей, під час надання кисневої терапії за допомогою існуючих систем трубопроводів розподілу кисню в середині приміщення боксу № 2 відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «ОІКЛ» ЗОР, в результаті чого, 03.02.2021 року виникла пожежа, що призвела до загибелі трьох осіб, які проходили амбулаторне лікування з діагнозом «Covid - 19», а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також загибелі лікаря анестезіолога КНП «ОІКЛ» ЗОР - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людей, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

4 лютого 2021 року відомості про кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 272 КК України (а.с. 1-2 матеріалів кримінального провадження).

4 лютого 2021 року о 7 год. 15 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 5-7 матеріалів кримінального провадження).

4 лютого 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 272 КК України (а.с. 16-20 матеріалів кримінального провадження).

Залишаючи без задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що доведено обґрунтованість повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 272 КК України та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не доведено, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою для запобігання вищевказаним ризикам.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною та не обґрунтованою.

Вказує, що слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і послідуючого покарання, знаходячись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується тим, що підозрюваний знає місце проживання свідків та інших осіб, що можуть бути причетні до вчинення вказаних злочинів у цьому кримінальному провадженні.
Також апелянт зазначає, що судом не враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовим позиціям ЄСПЛ, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених процесуальних обов`язків.
Прокурор вказує, що зазначені доводи, а також вік обвинуваченого, його матеріальне положення та обставини, які враховуються під час обрання запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність сім`ї та утриманців дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану ним апеляційну скаргу. Зазначив, що слідчий суддя погодився з обґрунтованою підозрою, пред`явленою ОСОБА_7 та з існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте безпідставно прийшов до висновку, що можливо запобігти вищевказаним ризикам застосувавши до підозрюваного більш м який запобіжний захід ніж тримання під вартою. Разом з тим повідомив, що відомості про порушення підозрюваним умов застосованого відносно нього 5 лютого 2021 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також порушення покладених на нього обов`язків на цей час у органу досудового розслідування відсутні.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Зазначила, що підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Крім того зауважила, що підозрюваний приймає активну участь у досудовому розслідуванні, двічі приймав участь в судових засідань апеляційного суду та в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, виконує покладені на нього обов`язки. Вказала, що доказів впливу ОСОБА_7 на свідків немає.
Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 272 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Залишаючи без задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до п. "с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Штегмюллер проти Австрії" вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Доводи прокурора з приводу того, що запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків, можливо тільки шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи у КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня», має ряд захворювань, є інвалідом 3 групи, має місце проживання та реєстрації, мати пенсіонерку.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби здійснював незаконний вплив на потерпілих чи свідків прокурором не надано.

Також, в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду двічі самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту у певний час доби, даних про порушення покладеного слідчим суддею обов`язку утриматися від спілкування з потерпілими та свідками апеляційному суду не надано.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги з приводу необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу виключно із посиланням на тяжкість інкримінованих злочинів, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочинів та суворістю передбаченого за них покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 лютого 2021 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 272 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4