Справа № 191/2317/21
Провадження № 1-кп/191/146/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000104 від 08.10.2020 відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 07 травня 2012 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язаний виплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_4 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Однак, ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок щодо сплати аліментів, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, у період часу з 01.01.2015 по 06.08.2018 та з 01.05.2019 по 01.09.2020 не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.
У період часу з 01.01.2015 по 06.08.2018 та з 01.05.2019 по 01.09.2020 ОСОБА_3 про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги дитині не надавав, тобто умисно рішення суду не виконував, при цьому будучи працездатною особою, працездатного віку та маючи офіційні місця роботи та постійні джерела доходів, а також отримуючи в період часу з 21.11.2016 по 25.01.2017 та з 02.08.2018 по 06.08.2018 соціальну допомогу по безробіттю, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів гроші на утримання дитини (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги дитині не надавав, тобто добровільно рішення не виконував, на попереджувальні листи Синельниківського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність погашення заборгованості не реагував, в результаті чого у нього у період часу з 01.01.2015 до 06.08.2018 та з 01.05.2019 до 01.09.2020, утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 89 366 гривень 51 копійка, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до статей 291, 302 КПК України обвинувальний акт відносно обвинуваченого надійшов до суду з клопотанням прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_6 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:
-письмова заява ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 підтвердила добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності;
- письмові заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_5 щодо згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;
- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_6 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
В заяві про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника- адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно даної заяви ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
В заяві щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зазначили, що згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, згодні на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні виду та міри покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, раніше не судимий, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального проступку щодо колишнього подружжя.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України, а саме у вигляді громадський робіт, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374, 381-382, ч. 1 ст. 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його отримання до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя: ОСОБА_1