УХВАЛА

Іменем України

07 квітня 2021 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що заявлене в межах кримінального провадження № 0000070 від 09 січня 2020 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження № 0000070 від 09 січня 2010 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
До обвинуваченої ОСОБА_7 застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 08 квітня 2021 року включно.
31.03.2021 року прокурором ОСОБА_3 подано до суду клопотання про продовження дії запобіжного заходу, обраному у відношенні обвинуваченої ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, на підставі того, що ризики, відповідно до яких було обрано цей запобіжний захід, на даний момент продовжують існувати.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, що викладені у клопотанні

Захисник ОСОБА_5 , що на підставі доручення № 028-0003249 від 06.04.2021 року залучений судом для проведення окремої слідчої дії, в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вважав, що прокурором не доведено наявність нових ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного у відношенні ОСОБА_7 . Ризики, на які посилався прокурор, вважала недоведеними.

Адвокат ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився, в телефонній розмові повідомив суд про перебування на лікарняному. Суд вважає можливим розглядати клопотання прокурора у відсутності адвоката ОСОБА_8 , оскільки останній здійснює захист обвинуваченої ОСОБА_4 , та його неявка ні яким чином не впливає на права та інтереси обвинуваченої ОСОБА_7 при вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу, обраного у відношенні останньої.

06.04.2021 року до канцелярії суду від захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 надійшли заперечення на клопотання прокурора, в яких адвокат, посилаючись на норми національного законодавства та практику ЄСПЛ, зазначив, що ОСОБА_7 тривалий час знаходиться під вартою, доказів наявності ризиків, про які говорить прокурор, останнім не пред`явлено. ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, у неї на вихованні та утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей. Доказів про те, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду не надано. Просив суд в задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, змінити обвинуваченій запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачена ОСОБА_7 до судових засідань, що призначалися на 06.04.2021 року та 07.04.2021 року, конвоєм доставлена не була у зв`язку із наданням клопотань про участь в судових засіданнях в режимі відео конференції.
Проте, 06.04.2021 року та 07.04.2021 року ОСОБА_7 відмовився виходити з приміщення камери для участі у розгляді клопотання в режимі відеоконференції, посилаючись на погане самопочуття.
Факт відмови обвинуваченої виходити з камери підтверджується поясненнями посадових осіб Бахмутської УВП № 6, які були надані суду в процесі відео конференції, а також відповідним актом № 7/490 від 06.04.2021 року.
Згідно медичної довідки від 06.04.20201 року ОСОБА_7 етапом прямувати не може до 07.04.2021 року, діагноз симптом подразненого шлунку, нудота.
Суд звертає увагу, що вказана довідка обґрунтовує неможливість етапування ОСОБА_7 до суду, але не містить висновку про неможливість останньої взяти участь у судовому засідання в режимі відео конференції з приміщення СІЗО. Крім того, обмеження, що вказані в довідці, стосуються лише 06.04.2021 року.
Поведінка обвинуваченої свідчить про зловживання останньою своїми процесуальним правами, намаганням створити по справі штучної тяганини з метою перешкоджання у розгляді клопотання про продовження дії запобіжного заходу.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, яке передбачає покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Приймаючи до уваги особу обвинуваченої, характер вчиненого правопорушення, кількість епізодів злочинної діяльності, тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій у разі визнання її винною, суд набуває висновку, що остання може переховуватись від суду, щоб уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення або вчинити новий злочин.
Враховуючи, що свідки по справі не були допитані у судовому засіданні є обґрунтованими ризики, що обвинувачена може впливати на останніх.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ризики, відповідно до яких обирався обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали та для їх запобігання необхідно застосувати саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, в зв`язку з чим, суд вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_7 обрана відповідно до діючого законодавства.

Слід зазначити, що при наявності трьох малолітніх дітей, які мешкають разом з обвинуваченою, остання підозрюється у вчиненні низки епізодів злочинної діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, що становлять підвищену небезпеку, є вкрай небезпечним явищем, негативно впливають на життя, здоров`я та соціальне благополуччя населення, в тому числі, можуть негативно вплинути на дітей обвинуваченої

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи обвинуваченої, судом на даному етапі не встановлено.

У разі застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, у тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, як на цьому наполягала сторона захисту, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 199, 217, 314-317, 334, 369-372 КПК України, Рішенням Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 року, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 05 червня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду, обвинуваченою протягом семи днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 07.04.2021 року.
Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1