печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 28 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 28 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015.
Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, слідчими ругого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
19.08.2020 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві було направлено клопотання про залучення до кримінального провадження № 0002362, як потерпілу особу ОСОБА_4 , 1955 р.н.
16.10.2020 року, на адресу АО «Старокиївське» надійшла постанова Прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0002362 слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 28 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015.
Скаржник про розгляд скарги повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явився. Проте адвокат ОСОБА_6 , через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у відсутність, вимоги скарги повністю підтримує та просить її задовольнити.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).
Наряду з викладеним, всупереч вимогам ст. 110 КПК України, оскаржувана стороною захисту постанова слідчого є немотивованою.
Враховуючи означене, приходжу до висновку про незаконність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування.
Разом з тим, не підлягає скарга задоволенню у частині зобов`язання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 та/або іншу уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015, визнати потерпілим гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках вищезазначеного кримінального провадження та надати йому пвм`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, оскільки слідчий та прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, що узгоджується з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 62-4, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу - задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 28 вересня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 та/або іншу уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві у кримінальному провадженні № 0002362 від 27.10.2015 повторно розглянути клопотання від 19 серпня 2020 р. про залучення до кримінального провадження № 0002362, як потерпілу особу ОСОБА_4 , 1955 р.н.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1