Справа № 204/4212/21
Провадження №1-кп/204/479/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2021 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000214 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 квітня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого Комунальне підприємство «Міськзеленбуд» на посаді машиніста автопідйомника, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 15 квітня 2021 року о 10 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «МАЗ-АГП30-8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Комунальному підприємству «Міськзеленбуд», рухався в Чечелівському районі м. Дніпро, а саме по вулиці Академіка Белелюбського, збоку вулиці Пастера в напрямку вулиці Павлова, який зупинився на червоний (заборонений) сигнал світлофора перед перехрестям з вулицею Павлова.
Після ввімкнення зеленого (дозволяючого) сигналу світлофора ОСОБА_3 , проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед поновленням свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух в результаті чого, в районі вищевказаного перехрестя скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину справа наліво за напрямком його руху.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації лівої верхньої кінцівки (чисельних рваних ран лівої верхньої кінцівки, розтрощення кісток лівого плеча та передпліччя, з руйнуванням шкіри та м`язів), що в посттравматичному періоді потребувало формування кукси на рівні середньої третини лівого плеча, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що зумовили стійку втрату працездатності не менш ніж на одну третину не менш 33 %. На підставі п. 2.1.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем «МАЗ-АГП30-8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», невиконання якого, згідно висновку судово авто-технічної експертизи, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину визнав, в межах пред`явленого обвинувачення, щиро покаявся у вчиненому. Надав суду показання про те, що це відбувалося 15 квітня 2021 року приблизно о 10 годині ранку. Він рухався на автомобілі «МАЗ-АГП30-8», яке належить КП «Міськзеленбуд» по вул. Академіка Белелюбського в напрямку вул. Павлова. Він зупинився на перехресті вул. Пастера та вул. Павлова, оскільки загорілось червоне світло світлофора. Потім правий потік автомобілів почав рух, він подивився в дзеркала заднього виду, він нікого не побачив та почав рух, оскільки загорілося зелене світло світлофора. Як тільки він почав рух то відчув поштовх, подивився та зрозумів, що скоїв наїзд на жінку. Він після цього вийшов з автомобіля та викликав швидку допомогу та поліцію. Потерпілій він відшкодував матеріальну та моральну шкоду.
Від потерпілої ОСОБА_6 на адресу суду надійшла нотаріально завірена заява, в якій вона повідомляє, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі відшкодував їй спричинену їй матеріальну шкоду шляхом повної оплати її лікування та моральну шкоду у зазначеному нею розмірі, а тому будь-яких претензій матеріального та морального характеру вона до обвинуваченого не має та у подальшому не матиме. При призначені міри покарання просить суд не позбавляти його волі та права на керування транспортними засобами.
Докази, здобуті в ході досудового розслідування не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та обсягу дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Умисні дії ОСОБА_3 , що виразилися в порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимого, працюючого в Комунальному підприємстві «Міськзеленбуд» на посаді машиніста автопідйомника. Згідно з характеристикою наданою КП «Міськзеленбуд» виявив себе як сумлінний працівник, порядна людина. Дисциплінарних стягнень не мав. Користується повагою у колективі, ввічливий, без шкідливих звичок, тактовний, комунікабельний, доброзичливий та урівноважений, має правильні життєві приорітети та орієнтири, сумлінно та відповідально відноситься до виконання посадових обов`язків. Згідно з характеристикою з місця проживання, проживає за вказаною адресою разом з дружиною та донькою. За цей час зарекомендував себе як порядний, працьовитий і комунікабельний громадянин, підтримуючий добрі стосунки як у сім`ї та і у спілкуванні з сусідами. Приймає участь у суспільно-необхідних роботах, що проводяться на прилеглих територіях. У конфліктних ситуаціях не помічений. Не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також суд врахував обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 75 КК України обов`язковою умовою прийняття судом рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є наявність обставин, які б переконливо свідчили про можливість його виправлення без відбування покарання. Такі обставини мають давати підстави для висновку, що передбачені статтею 76 КК України наглядові та соціально-виховні заходи будуть ефективними й достатніми для досягнення вищевказаної мети.
З урахуванням зазначених обставин, а також особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі, та вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено, окрім іншого, додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому, вирішуючи питання про його призначення, суд враховує роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, згідно з якими, при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Враховуючи обставини, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, поведінку потерпілої, що призвела до ДТП, стаж роботи обвинуваченого водієм 33 роки, його позитивну характеристику, ставлення обвинуваченого до вчиненого порушення Правил дорожнього руху, його поведінку після вчиненого правопорушення, суд вважає за не доцільним застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України, суд не вбачає, але вважає призначити покарання ближче до мінімальної межі покарання за ч. 2 ст. 286 КК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі комплексної судової авто технічної та фототехнічної експертизи № КСЕ-19/104-21/14643 від 07 травня 2021 року, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування основного призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку одного року - не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням комплексної судової авто технічної та фототехнічної експертизи № КСЕ-19/104-21/14643 від 07 травня 2021 року у сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 20 коп.
Арешт накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2021 року на транспортний засіб «МАЗ-АГП30-8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом позбавлення власника права на відчуження, без позбавлення права користування даним майном скасувати.
Речові докази:
- автомобіль марки «МАЗ-АГП30-8», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання головному механіку Комунального підприємства «Міськзеленбуд» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_7 на підставі розписки повернути законному власнику Комунальному підприємству «Міськзеленбуд» Дніпропетровської міської ради;
- диск «Philips CD-R 700MB 80min 52xspeed» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1