ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справи: 663/3587/18 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/335/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: перегляд судового рішення
за нововиявленими обставинами
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 28 січня 2021 рокупро перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою заяву захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Скадовського районного суду Херсонської області від 28.10.2019 року, яким ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - залишено без задоволення.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 посилаються на встановлену висновками судово-психологічних експертиз психологічну недостовірність показаній свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час слідчих експериментів, які взято судом до уваги в обґрунтування обвинувального вироку, що є обставиною, яка не була відома суду на час ухвалення судового рішення, що, на їх думку, доводить неправильність прийнятого судового рішення та необхідність його перегляду у зв`язку з невинуватістю ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у поданій заяві не наведено обставин, які в розумінні ч.2 ст.459 КПК України є нововиявленими, оскільки при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України, як судом першої інстанції, так і апеляційної інстанції перевірялись фактичні обставини кримінального провадження, в тому числі питання достовірності та послідовності показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , безпосередньо наданих ними під час їх допиту в суді першої інстанції та під час проведення слідчих експериментів за їхньою участю щодо механізму і способу заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , якими в сукупності з іншими доказами поза всяким сумнівом доведено винуватість ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , що спричинили його смерть.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 посилається на те, що обставинами, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалення вироку, є психологічна недостовірність показаній свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_10 під час слідчих експериментів, які були покладені в обгрунтування обвинувального вироку, що було встановлено висновками судово-психологічної експертизи від 17.12.2019 року. Зазначені висновки експертиз самі по собі та в сукупності з наявними у справі доказами судами апеляційної та касаційної інстанції не досліджувалися та не були відомі суду при постановлені вироку, оскільки процесуальна можливість для самостійного звернення сторони захисту для проведення експертизи з`явилась лише 17.10.2019 року, коли набули чинності зміни до ст.242, 243 КПК України. Крім того, апелянт не погоджується з висновками суду про перевірку достовірності показаній свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки апеляційний суд відмовив стороні захисту в дослідженні нових доказів, та ніякі інші докази не досліджував. Відповідно до вимог ст.433 КПК України касаційний суд не має повноважень досліджувати фактичні обставини та будь-які докази. Зазначає, що судом першої інстанції під час перегляду вироку за нововиявленими обставинами безпідставно відмовлено в досліджені доказів, зокрема, висновків судово-психологічних експертиз, висновків судово-медичних експертиз, допиту експерта, свідків. Тобто судом залишилися недослідженими суттєві обставини, які вплинули б на його висновки, викладені у судовому рішенні.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нове судове рішення та задовольнити заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, скасувавши обвинувальний вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 28.10.2019 року щодо ОСОБА_8 , закривши кримінальне провадження. Допитати в якості свідка ОСОБА_13 .

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь засудженого ОСОБА_8 в апеляційному розгляді, не надходило.

Позиції учасників судового провадження

У суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні вимоги з доповненнями, просила їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів дійшла висновку, що ці обставини не є нововиявленими в розумінні вимог ст.459 КПК України.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 про залишення без уваги та реагування судом першої інстанції факту долучення нею висновків судово-психологічних експертиз про психологічну недостовірність показаній свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час слідчих експериментів,а також про необхідність допиту свідка ОСОБА_13 під час апеляційного розгляду, то слід зазначити наступне.

Апеляційний суд звертає увагу, що стадія перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами має свої особливості та спеціальні завдання, якими є перевірка законності та обґрунтованості судових рішень, які набрали законної сили, а не розгляд обвинувачення по суті.

Перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як: їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Тобто, це так звана ревізійна стадія, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, що не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Відповідно до ст.463 КПК України, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.

Незгода сторони захисту з юридичною оцінкою судом доказів у кримінальному провадженні та встановленими обставинами кримінального провадження, не є нововиявленими обставинами та не є підставою для розгляд апеляційним судом обвинувачення по суті.

Судом першої інстанції було обгрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про допит вказаного свідка, а захисником під час звернення з аналогічним клопотанням до суду апеляційної інстанції не обгрунтовано те, що така особа є свідком у відповідності до положень ст.65 КПК України і їй відомі обставини, які можуть вплинути на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Відповідно до ч.1 ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими та виключними обставинами.

Згідно із положеннями ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У пунктах 42, 43 свого рішення від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» ЄСПЛ наголошував на тому, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися в контексті преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливо надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура само по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06.12.2005 року в справ «Попов проти Молдови» та рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 року в справі «Правєдная проти Росії».

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, заяву захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленим обставинами вироку Скадовського районного суду Херсонської області від 28.10.2019 року, яким ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, залишено без задоволення, оскільки суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а обставини, на які посилається в апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 , фактично зводяться до переоцінці доказів у кримінальному провадженні, зокрема показаній свідків, та не є нововиявленими обставинами.
Перевіривши вказану заяву захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 , суд установив, що у поданій заяві не наведено обставин, які в розумінні ч.2 ст.459 КПК України є нововиявленими, оскільки при розгляді кримінального провадження як судом першої інстанції, так і апеляційним судом перевірялись доводи сторони захисту щодо фактичних обставин кримінального провадження, в тому числі питання достовірності та послідовності показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , безпосередньо наданих ними як під час їх допиту в суді першої інстанції, так і під час слідчих експериментів за їхньою участю щодо механізму і способу заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому, якими в сукупності з іншими доказами поза всяким сумнівом доведено винуватість ОСОБА_8 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , що спричинили його смерть.
Надані стороною захисту висновки судово-психологічних експертиз про психологічну недостовірність показаній свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час слідчих експериментів, не є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , оскільки доводи сторони захисту про неправдивість показаній свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також про невинуватість ОСОБА_8 були предметом перевірки як суду першої інстанції, так апеляційного суду, та не знайшли свого підтвердження, а тому жодним чином не впливають на правильність висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для перегляду зазначеного вироку за нововиявленими обставинами.
Згідно із вимогами ст.23, 84, 85, 86 КПК України суд може обґрунтовувати судові рішення лише на доказах, які були предметом безпосереднього дослідження суду.
Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були безпосередніми очевидцями вчинення ОСОБА_8 злочину, надані ними показання про обставини, за яких засуджений заподіяв тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 , зокрема про спосіб, локалізацію та механізм їх утворення, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом у вироку дано належну оцінку щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
Із указаним погодився Херсонський апеляційний суд та в своїй ухвалі від 28.01.2020 року вказав, що висновки суду першої інстанції, з якими в свою чергу погодився Верховний Суд (постанова від 02.06.2020 року) про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та з достатньою повнотою підтверджуються перевіреними та наведеними у вироку доказами.
Про існування висновків судово-психологічних експертиз від 17.12.2019 року про психологічну недостовірність показаній свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було відомо на час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та відмовлено в дослідженні вказаних доказів, оскільки в порядку ст.290 КПК України вони не були відкриті стороні обвинувачення.

Указану ухвалу суду апеляційної інстанції залишено без змін постановою Верховного Суду від 02.06.2020 року.

Відповідно до вимог ст.23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Письмові докази є самостійним джерелом доказування.

Оскільки усні показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 щодо обставин вчинення ОСОБА_8 злочину узгоджуються з іншими письмовими доказами, суд першої інстанції обґрунтовано взяв їх до уваги при ухваленні обвинувального вироку і з цим висновком погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій.

В матеріалах провадження відсутні докази того, що під час судового розгляду вказані свідки надавали неправдиві показання.

Суд першої інстанції правильно вказав, що зазначені стороною захисту обставини зводяться до нової переоцінки доказів, а тому в розумінні вимог ст.459 КПК України не є нововиявленими обставинами.

З цими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.459 КПК України передбачено виключний перелік обставин, які у кримінальному провадженні визнаються нововиявленими.

Фактично захисником ставиться питання про повторне дослідження доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, тобто їх переоцінки, які вже були предметом розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій. За результатами касаційного перегляду законності застосування положень кримінального процесуального закону та кримінального закону судом касаційної інстанції, порушень не встановлено.

Доводи сторони захисту про те, що судом було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про дослідження доказів, зокрема, висновків експерта про психологічну недостовірності показаній свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відеозаписів слідчих експериментів за їхньою участю, висновків судово-імунологічних експертиз та судово-медичної експертизи, показаній свідка ОСОБА_14 , експерта ОСОБА_15 , лікарського свідоцтва про смерть від 05.10.2018 року, витягу з ЄРДР від 03.10.2018 року, свідка ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , позбавлені підстав, оскільки суперечать положенням ст.459 КПК України та не доводять наявність нововиявлених обставин.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скаргу з доповненнями сторони захисту не містить обставин, передбачених ч.2 ст.459 КПК України, вони фактично зводяться до скасування вироку суду першої інстанції з метою досягнути нового слухання справи та постановлення нового рішення у справі, а тому передбачені КПК України підстави для перегляду цього вироку за нововиявленими обставинами та його скасування відсутні.
З огляду на це, апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.459, 467, 419 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 28 січня 2021 року, якою залишено без задоволення заяву захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Скадовського районного суду Херсонської області від 28 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.121 КК України, залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3