Справа № 464/1438/21
пр.№ 1-кп/464/276/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2021 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000584 від 06.12.2020, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Біличі, Старосамбірського району, Львівської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

зазисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 05.12.2020 близько 16.30 год., перебуваючи в приміщенні квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 під час побутового конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 , умисно почав наносити удари кулаками рук по обличчі, правому лікті, лівій ділянці плечей та голові потерпілої ОСОБА_6 . Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження, а саме: струс головного мозку, забій тканин лобної ділянки, правої ліктьової та лівої плечової ділянки, забійна гематома ділянки чола зліва, забійна гематома правого ліктьового суглобу з больовим синдромом, які не були небезпечними для життя на момент заподіяння та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження визнав повністю. Показання дав аналогічні фабулі обвинувачення. Крім цього, пояснив, що чоловік потерпілої хворів на Covid-19, він звертав увагу останній, щоб вона дезінфікувала приміщення та на підставі цього у них виник конфлік. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не працює, пенсіонер.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку).
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 125 КК України у виді штрафу, оскільки суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, саме така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1