Справа №: 398/4790/20
провадження №: 1-кс/398/40/21
УХВАЛА
Іменем України
"03" березня 2021 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову від 28 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000614. Свою скаргу обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні за його заявою не вчинено жодної слідчої дії, а постанова про закриття кримінального провадження є наступною сторінкою після фабули про реєстрацію кримінального провадження, що свідчить про відсутність будь-якої перевірки. В постанові про закриття кримінального провадження йдеться про злочин, що не відповідає фабулі кримінального провадження №0000614.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор та дізнавач, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали, надані на обґрунтування вимог скарги та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 28 жовтня 2020 року, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що 28 жовтня 2020 року за №№0000614 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на підставі заяви (повідомлення) ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та постанови про його закриття, дізнавач, не вчинивши жодної слідчої (розшукової) дії, дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, оскільки в ході досудового розслідування не здобуто жодної інформації про факт підробки документів та номерних знаків.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження взагалі неможливо встановити яке відношення факт підробки документів та номерних знаків має для розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Більш того, у вступній та мотивувальній частинах постанови зазначено, що кримінальне провадження здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. В той же час, в резолютивній частині постанови зазначено, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції», а також інше грубе порушення законодавства про працю.

Однак, матеріали кримінального провадження не містять відповідних постанови дізнавача про перекваліфікацію діянь з ст. 356 КК України на ч. 1 ст. 172 КК України.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження може бути закрито, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час, матеріали кримінального провадження взагалі не містять будь-яких відомостей щодо встановлення осіб, які вчинили діяння, а також обставин, які свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення в діяннях таких осіб.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, що дізнавачем вчинено не було.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження.

Скасувати постанову дізнавача від 31 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000614 від 28 жовтня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1