Справа № 308/8813/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області майора ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 201 КК України

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області майора ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Німеччини отримав при невстановлених обставинах у своє розпорядження предмети, які мають функції запису відео та аудіо у прихованій формі, закамуфльовані під побутові предмети, а саме 15 канцелярських авторучок.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 реально усвідомлюючи той факт, що вищевказані предмети є обмеженими до вільного обігу на території України, а їх переміщення через митний кордон України, використання і реалізація на території України передбачає наявність дозвільних документів, з метою отримання прибутку, вирішив перемістити їх через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на незаконне переміщення через митний кордон України, 30.08.2020 ОСОБА_5 перебуваючи на території Німеччини розмістив наявні у нього 15 фабричних картонних упаковок з предметами схожими на канцелярські кулькові ручки з вбудованими закамуфльованими аудіо-, відео записуючими пристроями у картонні коробки коричневого кольору.

Надалі, ОСОБА_5 на картонних коробках, в яких серед інших речей знаходились приховані 15 канцелярських авторучок з функціями аудіо-, відеозапису, рукописом написав текст наступного змісту « ОСОБА_9 , АДРЕСА_2 , т. НОМЕР_1 » приховавши їх серед інших побутових речей, предметів та продуктів харчування.

30 серпня 2020 року ОСОБА_5 перебуваючи на території Німеччини з метою досягнення бажаного злочинного результату, направленого на незаконне переміщення через митний кордон України 15-ти канцелярських авторучок з функціями аудіо-, відеозапису, які попередньо помістив у дві картонні коробки з іншими речами, передав їх перевізнику ОСОБА_10 для переміщення на територію України, не ставлячи до відома останнього щодо своїх злочинних намірів.

31.08.2020 перевізник ОСОБА_10 на власному автомобілі марки «Мерседес Спрінтер» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » близько 22 години перемістив їх через митний кордон із Угорщини до України, в пункті пропуску «Лужанка» Закарпатської митниці Держмитслужби в с.Астей, Берегівського району Закарпатської області.

Однак, 01.09.2020 о 01 годині 20 хвилин в ході проведення огляду місця події працівниками Управління СБ України в Закарпатській області у належному ОСОБА_10 автомобілі марки «Мерседес Спрінтер» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » виявлено та вилучено предмети, схожі на спеціальні технічні засоби негласного отриманні інформації.

Відповідно до висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз №№ 77/3 від 21.09.2020, технічні засоби, а саме предмети схожі на авторучки у кількості 4 штуки із вбудованими відео,- аудіозаписуючими пристроями, належать до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, за їх допомогою можливе негласне отримання інформації у спосіб, характерний для оперативно-розшукових заходів.

Таким чином в результаті вказаних умисних дій, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні контрабанди тобто переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст.201 КК України.

01.02.2021 року слідчим вручено повістку ОСОБА_5 про необхідність явки на 05.02.2021 про для проведення необхідних слідчих, процесуальних дій Управління СБУ в Закарпатській області, однак, останній на вказану дату не з`явився та не вказав причину такої неявки.

08.02.2021 року ОСОБА_5 повторно вручено повістку про явку на 10.02.2021 про необхідність у проведенні процесуальних дій в Управління СБУ в Закарпатській області, однак, останній на вказану дату не з`явився, натомість зіславшись на те, що він перебуває на самоізоляції у зв`язку із контактом з хворим на COVD-19. З цією метою слідчим Управління вжито заходів щодо перевірки можливого звернення до медичних закладів, в т.ч. до закладів первинної медичної допомоги (сімейного лікаря) зв`язку із захворюванням, або, симптомами захворювання COVID-19 ОСОБА_5

12.02.2021 при врученні повістки про явку на 18.02.2021 про необхідність у проведенні процесуальних дій в Управлінні, з ОСОБА_5 узгоджено у телефонному режимі про можливість останнього прибути на 18.02.2021, однак, останній вкотре на вказану дату не з`явився не вказавши поважні причини такої неявки.

У зв`язку з цим, 18.02.2021 ОСОБА_5 слідчим, за погодженням з процесуальним керівником складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, яке, цього-ж дня, разом з пам`яткою підозрюваного надіслано рекомендованим поштовим листом у м. Хмельницький, з врученням під розпис такого повідомлення адресату, а саме ОСОБА_5 , тобто, у спосіб для вручення повідомлень, передбачений п.1 ст. 278 КПК України.

26.02.2021 в Управління СБ України в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що 22.02.2021, у м. Хмельницький, ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру, разом з пам`яткою підозрюваного, у якому останній розписався про таке отримання.

Таким чином, 22.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

Підозра ОСОБА_5 підтверджується результатами технічної експертизи, протоколами огляду місця події, допиту свідків та іншими фактичними даними у їх сукупності, зібраними в ході досудового розслідування.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Злочин, передбачений ч. 1. ст. 201 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України (станом на момент вчинення злочину) відносився до тяжкого злочину.

Водночас, з метою забезпечення недопущення вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування, у подальшому, від органів досудового розслідування та суду, недопущення знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, недопущення незаконного впливу на свідків, недопущення перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені в ході досудового розслідування щодо підозрюваного, зокрема:

-підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується неодноразовим ухиленням від офіційних викликів слідчого в проведенні необхідних слідчих та процесуальних дій, а також, переховуватись за кордоном, оскільки часто та тривало виїжджав на заробітки за межі території України;

-підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

- реальна загроза одержання покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років спонукає людину, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема впливати на свідків та інших підозрюваних, вживати заходів на знищення речових доказів у справі, а також виїзд за межі території України, що значною мірою може ускладнити об`єктивне проведення досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні та, як наслідок, уникнення відповідальності.

- тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює вчинення тиску на інших учасників кримінального провадження, а також унеможливить знищення, приховування речей, документів, які можуть бути доказами у даному кримінальному провадженні, а також виїзд за межі території України підозрюваного.

- застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків зазначених в клопотанні, оскільки в такому випадку підозрюваний матиме можливість впливати на свідків, покинути територію України та в такий спосіб перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Отже,

- у кримінальному провадженні № 0000052 від 01.09.2020 зібрано докази, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1. ст. 201 КК України, за який передбачено максимальний термін покарання у виді позбавлення волі до 7 років;

- потреби досудового розслідування, а саме: недопущення вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування, у подальшому, від органів досудового розслідування та суду, недопущення знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, недопущення незаконного впливу на свідків, недопущення перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, недопущення вчинення інших кримінальних правопорушень, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи як обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- у результаті обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою органом досудового розслідування будуть проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії (обшуки, допити підозрюваного та свідків, тощо), а кримінальне провадження спрямоване до суду в максимально стислі строки.

Ураховуючи викладене, з метою запобігти спробам підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та ухилитися від органу досудового розслідування або суду, орган досудового розслідування вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засідання прокурор та слідчий клопотання підтримали з наведених у ньому підстав, просили таке задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання з огляду на таке. Ризики, наведені стороною обвинувачення відсутні та жодним чином недоведені, виходячи з наступного:

-підзахисний на виклик слідчого повідомив йому, що не зможе з`явитись через перебування на самоізоляції;

-сторона захисту також не могла з`явитись на виклик до слідчого у зв`язку з перебуванням батька захисника у важкому стані, на підтвердження чого подано свідоцтво про смерть. Про цей факт також було повідомлено слідчого;

- щодо можливо впливу на свідків, то такі невідомі підозрюваному;

-ризики переховування від слідства також недоведений, оскільки сам факт з`явлення підзахисного до слідчого спростовує таке твердження прокурора;

-щодо ризику перешкоджання слідству іншим чином, то такий є неконкретизованим та абстрактним;

-щодо вчинення інших правопорушень, то слідчим не наведені, які саме правопорушення можуть бути вчинені, оскільки підзахисний не притягався ніколи до кримінальної відповідальності;

-підзахисний має міцні соціальні зв`язки: сім`ю, неповнолітню дитину;

-при цьому тяжкість кримінального правопорушення не може бути аргументом для застосування такого тяжкого запобіжного заходу як тримання під вартою;

-у діях підзахисного взагалі відсутні склад інкримінованого правопорушення.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Як убачається з матеріалів клопотання Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000052 від 01.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

У межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 201 КК України, а саме у вчиненні контрабанди, зокрема переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Повідомлення про підозру надіслано ОСОБА_5 поштовим відправленням на адресу його місця проживання, та отримано останнім 20.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах клопотання.

Орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , яке обґрунтовує наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, ризиків, визначених ст.177 КПК України, та недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Дослідивши додані в обґрунтування клопотання докази, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

При цьому на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій, зокрема наявності достатніх доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати й вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Відповідно до частин 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є:

- підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи його неодноразові ухилення від офіційних викликів слідчого в проведенні необхідних слідчих та процесуальних дій, а також, переховуватись за кордоном, оскільки часто та тривало виїжджав на заробітки за межі території України;

-підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

-підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Згідно з ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування щодо наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на прокурора.

У судовому засіданні з розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (§ 80). У рішенні у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року вказаний суд, зокрема, дійшов висновку, що національні суди порушили пункт 1 статті 5 Конвенції, оскільки при ухваленні рішень не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою (§ 29, § 31). У справі «Штегмюллер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними, а в справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний кодекс України також покладає вказаний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючі особу підозрюваного дані, а саме: наявність сім`ї, малолітньої дитини на утриманні. Судом також враховано майновий стан підозрюваного, який на думку підозрюваного є незадовільним, оскільки останній вже декілька місяців підряд не працює. Отже, на думку слідчого судді, обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, означатиме безальтернативне тримання його під вартою, оскільки ні він, а ні будь-хто з його родини не спроможні її сплатити.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей та загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання, що у клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слід відмовити. Разом з тим, суд вбачає достатнім обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання відмовити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год.00 хв. наступного дня, без дозволу слідчого,прокурора або суду.

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 06 травня 2021 року включно.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Хмельницькому відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10.03.2021.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1