Провадження 1-кс/522/2000/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Єреван, Республіки Вірменія, громадянин Республіки Вірменії, неодружений, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимий, розшукується компетентними органами США для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбачених ст. ст. 187А, 18622 (В) (5), 12922 (В) (1) Кримінального кодексу штату Каліфорнія США.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
В.о. керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ( ОСОБА_5 ), мотивуючи наступним.
Відповідно до клопотання, в міжнародному пункті пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Одеса-аеропорт» 02.03.2019 о 14:10, співробітниками ВПС «Одеса-Аеропорт» встановлений та затриманий громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_10 , який розшукується компетентними органами США для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. ст. 187А, 18622(В)(5), 12922(В)(1) умисне вбивство, покарання за яке передбачає довічне позбавлення волі.
Оперуповноваженим ВКП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області 02.03.2019 складений протокол про затримання ОСОБА_10 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.
За ініціативою компетентних органів США 22.02.2019 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_11 .
Підставою для затримання ОСОБА_10 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.
Так, Судом Першої інстанції Штату Каліфорнія по округу Лос-Анджелес 24.01.2014 виданий ордер на арешт ОСОБА_11 .
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04.03.2019 відносно ОСОБА_10 застосований тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.03.2019 захиснику ОСОБА_12 , який діяв в інтересах ОСОБА_13 , відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 04.03.2019; апеляційна скарга на вказане рішення повернута апелянту.
До Генеральної прокуратури України надійшов запит США про видачу ОСОБА_10 з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вбивства.
З матеріалів запиту вбачається, що 15.09.2013, близько 02:00, в тютюновій крамниці, розташованої на Голлівуд-бульварі в м. Лос-Анджелес, Каліфорнія, між потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_10 виникла суперечка. Після того як вони покинули магазин, ОСОБА_10 , разом із товаришем під`їхали до потерпілого та його друзів на автомобілі БМВ, наздогнали ОСОБА_15 та нанесли йому чисельні удари ножами, які тримали в руках, викрикуючи «Західна сторона, Вірменська сила, це наш район» після чого втекли. Потерпілого ОСОБА_16 відвезли до лікарні, проте він помер від отриманих ножових поранень. Серед доказів причетності ОСОБА_10 до вбивства ОСОБА_15 є відеозапис з камер спостереження, на якому зафіксовані вищевказані події, покази товариша потерпілого, який впізнав серед кількох фотознімків саме ОСОБА_10 , в тому числі, вказуючи на татуювання у вигляді хреста за зап`ясті. Також причетність ОСОБА_17 , до вказаного вбивства підтверджується фотографіями, зробленими з камер відеоспостереження тютюнової крамниці.
У відповідності до наявних матеріалів перевірки, ОСОБА_10 раніше не судимий на території України; з питань набуття громадянства України, із заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, паспортом громадянина України не документувався; не перебуває на обліках у соціальних службах Одеської області; не приймав участь в захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в тому числі, у складі добровільних формувань.
Особу затриманого встановлено паспортом громадянина Республіки Вірменія сер. НОМЕР_1 від 08.08.2014, який дійсний до 08.08.2014.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 відносно ОСОБА_10 застосований екстрадиційний арешт.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.05.2019 апеляційна скарга захисника ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді від 09.04.2019 залишена без задоволення, рішення першої інстанції без змін.
Генеральною прокуратурою України 21.06.2019 прийнято рішення про видачу ОСОБА_10 до США для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення умисного вбивства при обтяжуючих обставинах.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2019 відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 на рішення центрального органу про видачу ОСОБА_10 до США.
Станом на 06.01.2021 року обласною прокуратурою тривало проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_10 , до США.
Так, листом Офісу Генерального прокурора України від 05.01.2021 року строки екстрадиційної перевірки стосовно зазначеної особи продовжено до 13.03.2021 року.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури №3 про продовження застосованого стосовно ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту та додаткових обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в результаті чого вказане рішення сторона обвинувачення оскаржила до суду апеляційної інстанції.
Судові засідання в Одеському апеляційному суді призначені на 12.01.2021, 27.01.2021 року не відбулись у зв`язку із хворобою ОСОБА_13
10.02.2021 року ОСОБА_13 не з`явився до судового засідання без будь-яких причин, а захисники останнього повідомили, що їм не відоме місце перебування їх підзахисного.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.02.2021 року прийнято рішення про залишення скарги без задоволення у зв`язку з тим що вирішення питання про продовження строку дії цілодобового домашнього арешту не можливе без участі
ОСОБА_19 вказаних підстав, керівник місцевої прокуратури на підставі ст. ст. 183, 193 КПК України просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) щодо ОСОБА_13 без підозрюваного.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.
Захисник заперечив проти клопотання.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги.
Кримінальний процесуальний кодекс

Глава 44. Видача осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція)
Стаття 582. Особливості затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення за межами України
1. Затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державою у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою.
2. Про затримання негайно інформується прокурор, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання. Повідомлення прокурору, до якого додається копія протоколу затримання, повинно містити докладну інформацію щодо підстав та мотивів затримання.
3. Прокурор, отримавши повідомлення, перевіряє законність затримання особи, яка розшукується компетентними органами іноземних держав, та негайно інформує відповідну обласну прокуратуру.
Частина третя статті 582 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1697-VII від 14.10.2014\
4. Про затримання таких осіб відповідна обласна прокуратура протягом шістдесяти годин після затримання повідомляє відповідний центральний орган України, який протягом трьох днів інформує компетентний орган іноземної держави.
Частина четверта статті 582 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1697-VII від 14.10.2014\
5. Про кожен випадок затримання громадянина іноземної держави, який вчинив злочин за межами України, відповідна обласна прокуратура також повідомляє Міністерство закордонних справ України.
Частина п`ята статті 582 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1697-VII від 14.10.2014\
6. Затримана особа негайно звільняється у разі, якщо:
1) протягом шістдесяти годин з моменту затримання вона не доставлена до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу тимчасового або екстрадиційного арешту;
2) встановлено обставини, за наявності яких видача (екстрадиція) не здійснюється.
7. Порядок затримання таких осіб та розгляду скарг про їх затримання здійснюється відповідно до статей 206 та 208 цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Стаття 583. Тимчасовий арешт
1. До затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
2. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений частиною першою цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.
3. Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.
4. До клопотання додаються:
1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію);
2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави;
3) документи, що підтверджують особу затриманого;
4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).
5. Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи.
6. Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.
У разі якщо затримана особа надала згоду на її видачу (екстрадицію) або надала згоду на її видачу (екстрадицію) і відмовилася від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, суд вирішує питання про затвердження згоди особи на видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту або про відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію) і застосування тимчасового арешту.
За результатами розгляду слідчий суддя постановляє ухвалу про:
1) застосування тимчасового арешту;
2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав;
3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту;
4) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту;
5) застосування тимчасового арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію).
Копія ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду питання щодо затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), невідкладно направляється уповноваженому (центральному) органу України через відповідну обласну прокуратуру разом із копією письмової заяви особи про згоду на її видачу (екстрадицію).
7. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, до якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.
8. Особа, до якої застосовано тимчасовий арешт, має право до надходження запиту про її видачу (екстрадицію) подати на розгляд слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, письмову заяву про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності. Така заява підлягає невідкладному розгляду слідчим суддею у порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, за участю прокурора, особи, яка подала заяву, її захисника та за потреби перекладача.
9. Звільнення особи з-під тимчасового арешту у зв`язку з несвоєчасним надходженням до центрального органу України запиту про видачу не перешкоджає застосуванню до неї екстрадиційного арешту в разі отримання в подальшому такого запиту.
10. У разі надходження запиту про видачу особи (екстрадицію) до закінчення строку тимчасового арешту ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту втрачає юридичну силу з моменту винесення слідчим суддею ухвали про застосування екстрадиційного арешту щодо цієї особи.
Стаття 584. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт)
1. Після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
2. Разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються:
1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України;
2) документи про громадянство особи;
3) наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
3. Матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
4. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
5. У разі якщо особа, щодо якої вирішується питання про тримання під вартою, не володіє державною мовою, їй забезпечується участь перекладача.
6. Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом.
7. Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і постановляє ухвалу про:
1) застосування екстрадиційного арешту;
2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту;
3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту;
4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію);
5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.
Копія ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду питання щодо затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), невідкладно направляється уповноваженому (центральному) органу України через відповідну обласну прокуратуру разом із копією письмової заяви особи про згоду на її видачу (екстрадицію).
Частина сьома статті 584 в редакції Закону № 2577-VIII від 02.10.2018\
8. При розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
9. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.
Частина дев`ята статті 584 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2577-VIII від 02.10.2018\
10. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
11. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
12. За скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.
13. Звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
14. Особа, до якої застосовано екстрадиційний арешт, має право до прийняття рішення про її видачу (екстрадицію) подати на розгляд слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, письмову заяву про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності. Така заява підлягає невідкладному розгляду слідчим суддею у порядку, передбаченому частинами сьомою і восьмою цієї статті, за участю прокурора, особи, яка подала заяву, її захисника та за потреби перекладача.
Стаття 183. Тримання під вартою
1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як в тому числі:
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Так, у вказаному клопотанні прокурор, посилаючись на вимоги ст. 193 КПК України вважає за можливе заочно обрати щодо особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Варто зазначити, що екстрадиційний арешт не є в повній мірі запобіжним заходом, який застосовується відповідно до ст. 177-193 КПК України, а порядок застосування екстрадиційного чітко регламентований спеціальними статтями Кодексу, а саме статтями, які розміщені в Розділі 9 Кримінального процесуального кодексу України.
При цьому, відповідно до спеціальних вимог, які встановлюють порядок і спосіб застосування екстрадиційного арешту, не передбачено можливість застосування такого заходу за відсутності особи, адже при розгляді клопотання слідчий суддя зобов`язаний встановити особу, роз`яснити особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на видачу (екстрадицію), з`ясовати бажання особи скористатися цими правами, а за відсутності такої особи слідчий суддя не виконає прямо покладених на нього обов`язків.
Метою запобіжного заходу відповідно до ст. 177 КПК України є унеможливлення вчинення підозрюваним дій вказаних у ч. 2 даної статті, а метою екстрадиційного арешту - є забезпечення видачі (екстрадиції) особи. У разі відсутності такої особи, застосування екстрадиційного арешту прямо суперечить меті даного заходу і не відповідає вимогам вказаним у Главі 44 «Видача осіб, які вчинили кримінальне правопорушення (екстрадиція)» Кримінального процесуального кодексу України.
Більш того, у рішенні Одеського апеляційного суду теж зазначено про неможливість задоволення апеляційної скарги прокурора у зв`язку із відсутністю особи, щодо якої вирішувалось питання про застосування цілодобового домашнього арешту під час екстрадиційцної перевірки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.
З урахуванням вище викладеного слідчий суддя приходить до переконання, що за викладених обставин застосування тримання під вартою (екстрадиційний арешт) щодо особи заочно, не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу, а тому клопотання прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 6, 8, 56, 60 62 Конвенції про правову допомогу й правових відносинах у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року (Мінської конвенції), ст. ст. 7, 181, 583, 585, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
03.03.2021