Справа № 186/387/21
Провадження № 1-кс/0186/70/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" березня 2021 р. м.Першотравенськ.
Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2
з участю:
прокурора - ОСОБА_3

старшого слідчого - ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 16 березня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, раніше судимого:
- 28 квітня 2011 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.121, ст.75, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків,
- 16 травня 2012 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць, звільненого 26 червня 2015 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 15 днів,
- 18 січня 2019 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року вирок змінено, зараховано по ч.5 ст.72 КК України строк з 13 травня 2017 року по 17 квітня 2019 року, постановою Верховного Суду від 13 липня 2019 року вирок змінено в частині покарання - призначено позбавлення волі 5 років 1 місяць, звільненого 09 липня 2020 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000018, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Згідно клопотання старшого слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності, повторно вчинив аналогічний злочин.
Так, 16 березня 2021 року, приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_6 перебував біля буд. №31 по вул. Шкільна в м. Першотравенську, Дніпропетровської області. В цей час до останнього підійшла ОСОБА_7 з проханням набрати необхідний їй номер телефону та передала йому для цього свій мобільний телефон марки "MEIZU". У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне, відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 16 березня 2021 року, приблизно о 15:31 годині, знаходячись у дворі буд. АДРЕСА_3 , переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в руках мобільний телефон потерпілої ОСОБА_8 марки "MEIZU" вартістю 600 гривень, побіг від останньої в напрямку будинку № 29 по вул. Шкільній в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, з метою отримання реальної можливості розпорядження викраденим майном, усвідомлюючи при цьому, що його дії є очевидними для ОСОБА_7 та ігноруючи її вимоги про припинення протиправних дій.
Покинувши місце вчинення злочину, ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій - ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 600 гривень.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , кваліфікується по ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Підозра ОСОБА_6 у скоєнні вищевказаного злочину обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.
З огляду на вищевикладене, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину по ч.2 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 у м.Першотравенську, Дніпропетровської області не має постійного місця проживання, зареєстрований у м.Бердянську, Запорізької області, стійкі соціальні зв`язки у місті відсутні, не працює, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, існує в зв`язку з тим, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню, може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , так як особисто знайомий з ним і може шляхом погроз, вмовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій вплинути на нього з метою зміни ним показань, які його викривають.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 має непогашену та незняту судимість за вчинення тяжких умисних злочинів, що свідчить про стійку злочинну поведінку ОСОБА_6 , небажання його ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, слідчий дійшов висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
17 березня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам.
Просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
У судовому засіданні старший слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити.

Підозрюваний і його захисники заперечували проти задоволення клопотання, ОСОБА_6 пояснив, що 16 березня 2021 року, приблизно о 15:30 годині, телефон потерпілої забрав зі столу, коли вона відійшла та пішов з ним, зайшов за гараж, потім побіг, його затримали працівники поліції, запитали, чи є заборонені речі, він сказав, що є ніж сувенірний, забрали ніж, коли гналися, бачили, що він нічого не скидав, де телефон - він не знає, можливо, випав, коли тікав. Потерпіла, навряд чи гналася, бо вона була нетвереза, він був тверезий, зробив лише 2 ковтки слабоалкоголки "Бронкса", разом з потерпілою, вона не гналася і нічого не кричала, бо була п`яна. Захисник пояснив, що, зі слів потерпілої, ці події відбувалися 16 березня 2021 року, а допитана вона 17 березня 2021 року. Свідок говорить, що зі столу ОСОБА_10 забрав телефон, а потерпіла, що дала телефон, щоб вони подзвонили її чоловіку. У ОСОБА_10 є постійне місце проживання - АДРЕСА_2 , є стійкі соціальні зв`язки: дружина та неповнолітній син, бажає пройти курс лікування від наркотиків, буде наполягати на примусовому лікуванні. Просять застосувати домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими старший слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання старшого слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що в силу вимог ст.ст.177 та 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа, вірогідно, вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Так, на наявність підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину вказують наступні докази, долучені до клопотання: протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 17 березня 2021 року, яка показала, що мешкає разом з чоловіком, шлюб з яким офіційно незареєстрований, - ОСОБА_11 . 16 березня 2021 року, приблизно о 15:10 годині, вона йшла додому з роботи, разом з нею йшла її напарниця - ОСОБА_12 , прізвища не знає. Так як у неї були з собою важкі сумки з продуктами, а їй необхідно було купити собі сигарет, вона попросила ОСОБА_13 постояти біля під`їзду за місцем її проживання з сумками, а вона швидко придбає собі сигарети в магазині «Кавказ», який розташований по вул. Шкільній, м.Першотравенська, поряд з будинком за місцем її проживання. Придбавши сигарети, вона вийшла з магазину та хотіла подзвонити своєму чоловіку, шлюб з яким незареєстрований, на мобільний телефон, але, так як вона не взяла з собою окуляри, то не змогла побачити номер в телефоні та набрати його. Тому вона підійшла до двох молодих чоловіків, що сиділи на лавочці у дворах поряд з буд. АДРЕСА_3 , щоб попросити їх допомогти набрати ОСОБА_11 . Віра, її напарниця, не розбирається в мобільному телефоні такому, як у неї, не вміє ним користуватися. Один з чоловіків був невисокого зросту, щільної статури, віком, приблизно до 40-ка років, другий - вищий, молодший, приблизно 30-35 років, обидва з темним волоссям. Той, що менший, був одягнутий в темну куртку, а що вище зростом - у куртку червоного кольору. Вона попросила їх допомогти набрати з її мобільного телефону номер свого співмешканця, який підписаний як « ОСОБА_14 », так як не може сама, бо не бачить. Вона передала в руки свій мобільний телефон чоловіку, що менше зростом. Той почав дивитися в телефоні на екрані, щоб зателефонувати, а потім, зненацька, піднявся з лавочки та побіг в сторону магазину «Кавказ», вона стала йому кричати, щоб повернув телефон, стала бігти за ним. Другий чоловік, що вище зростом, в цей час побіг в 3-й під`їзд буд. АДРЕСА_3 . Неназдогнавши чоловіка, який меншого зросту, вона зайшла до 3-го під`їзду, куди забіг вищий чоловік, але там його не було. Потім, вона повернулася до ОСОБА_15 , попросила її набрати телефон "102", щоб повідомити про те, що у неї забрав чоловік мобільний телефон, Віра також бачила, що у неї трапилося, так як стояла неподалік. Після приїзду поліції, вона сіла до них в автомобіль, розповіла про прикмети чоловіка, який забрав у неї телефон. Вони під`їхали до будинку АДРЕСА_4 , де розташовані ломбарди, вона вийшла з авто та побачила, що біля ломбарду стоять багато поліцейських і поряд з ними той чоловік, що побіг з її мобільним телефоном. Вона одразу підбігла до них, стала кричати, що це він, - той чоловік, що забрав у неї телефон. Чоловік у відповідь казав, що вперше її бачить. Мобільний телефон вона придбала в суботу 13 березня 2021 року у знайомого своєї знайомої - ОСОБА_16 , мешканки м.Першотравенська - чоловіка на ім`я ОСОБА_17 за 600 гривень. ОСОБА_18 , разом з ОСОБА_17 , підійшли до неї додому, постукали у вікно, вона виглянула, вони запитали, чи не потрібний їй мобільний телефон, їй сподобався запропонований мобільний телефон, так як він був сенсорний, з кришкою сірого кольору, марка "MEIZU". Вона вийшла на вулицю, втрьох пішли до ломбарду, щоб дізнатися вартість телефону, його оцінили в 600 гривень, після чого, вона його придбала, вставила свою сім картку № НОМЕР_1 та з цього часу стала ним користуватися, телефонувала своєму чоловіку, шлюб з яким незареєстрований, - ОСОБА_19 , дочці - ОСОБА_20 . Номера їх не пам`ятає. ОСОБА_17 обіцяв привезти документи на мобільний телефон найближчим часом, що вони у нього знаходяться за місцем мешкання у с.Васильківське (птичник); протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 16 березня 2021 року, який показав, що 14 березня 2021 року познайомився з ОСОБА_21 , з яким почали товаришувати. 16 березня 2021 року він побачив ОСОБА_22 , який проходив через двір буд. АДРЕСА_3 . Він підійшов до нього, ОСОБА_10 запропонував випити з ним спиртного, на що він погодився. ОСОБА_10 дав йому гроші, він пішов до магазину «Кавказ» по вул. Шкільній, де купив дві пляшки спиртного та пачку сигарет, повернувся до ОСОБА_10 . За столиком у дворі вони почали розпивати спиртні напої. Приблизно о 15 годині, до них підійшла незнайома жінка, попросила пригостити її спиртним, він віддав їй свою пляшку спиртного. Вона попросила, щоб вони дали їй телефон подзвонити, так як зі свого вона це зробити не може. Вона дістала свій сенсорний телефон, ОСОБА_10 взяв його, сказав, що він вимкнутий. Вона забрала в нього телефон і поклала на столик. Жінка відійшла від столика на кілька метрів, він побачив, як ОСОБА_10 взяв зі столу телефон жінки і почав відходити від столику, роблячи вигляд, що дзвонить по телефону. Він також пішов до будинку АДРЕСА_3 , де проживає його знайомий на ім`я ОСОБА_23 . Жінка в цей час почала кричати, що зник її телефон, вона спочатку підійшла до нього, він їй відповів, що телефон не брав. Потім жінка обернулася, побачила, що ОСОБА_10 іде з її телефоном, жінка почала кричати йому, щоб він повернув телефон, той продовжив йти, вона пішла за ним. Коли він піднявся до квартири ОСОБА_23 , то побачив,що ОСОБА_10 затримали працівники поліції; протокол допиту свідка ОСОБА_24 , яка показала, що у неї є знайома - ОСОБА_7 , яка 13 березня 2021 року в її присутності купувала мобільний телефон у хлопця на ім`я ОСОБА_17 за 600 гривень; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімком потерпілій ОСОБА_7 , в ході якого вона впізнала на фотознімку ОСОБА_6 , як особу, яка заволоділа її мобільним телефоном; протокол слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_7 від 17 березня 2021 року.
На переконання слідчого судді, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Що стосується встановлених старшим слідчим ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 у м.Першотравенську, Дніпропетровської області не має постійного місця проживання, зареєстрований у м.Бердянську, Запорізької області, стійкі соціальні зв`язки у місті відсутні, не працює, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, існує в зв`язку з тим, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню, може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 , так як особисто знайомий з ним і може шляхом погроз, вмовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій вплинути на нього з метою зміни ним показань, які його викривають.
Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 має непогашену та не зняту судимість за вчинення тяжких, умисних злочинів, що свідчить про стійку злочинну поведінку ОСОБА_6 , небажання його ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Повідомлення про підозру підозрюваному вручене 17 березня 2021 року.
16 березня 2021 року о 16:40 годині ОСОБА_6 було затримано.
Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини його вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який раніше судимий, є працездатним, не працює, має постійне місце проживання, не має джерела прибутку, засобів для існування, в нього наявні соціальні зв`язки на території м.Першотравенська.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.
Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме: те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має різні адреси реєстрації та проживання, на території м.Першотравенська, Дніпропетровської області в нього відсутні сталі соціальні зв`язки, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Такою сумою застави визначаю сімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 гривень), що складає 158 900 гривень, що буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.
Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він, обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, передбачено ч.2 ст.186 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, не працює, не має самостійного та постійного джерела доходу, тобто в нього відсутні засоби для існування, не зайнятий суспільно - корисною діяльністю, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту фактичного затримання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-184, 186,187, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 16 березня 2021 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовільнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 години 40 хвилин 16 березня 2021 року до 16 години 40 хвилин 14 травня 2021 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі сімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 158 900 (сто п`ятдесят вісім девятсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що до ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись із м.Першотравенська, Дніпропетровської області за місцем проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «18» березня 2021 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_6 .