КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/9047/21 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3458/2021
Категорія: 315 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігів, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора, та, окрім іншого, обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 12 липня 2021 року по 09 вересня 2021 року включно, у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та залишено раніше визначений розмір застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 681 000 грн.
За змістом судового рішення, оцінивши суспільну небезпечність та тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_8 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків і не працює, суд дійшов висновку, що менш суворий запобіжний захід, ніж позбавлення волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 та запобігти існуючим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення судом кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник стверджує, що всупереч положенням п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 2 ст. 177, п .1 ч. 1 ст. 194 КПК України, п. 1 «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практиці Європейського суду з прав людини судом першої інстанції до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки в ухвалі не наведено з посиланням на відповідні докази будь-яких достатніх підстав, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вказані кримінальні правопорушення. При цьому в судовому рішенні не зазначено про існування жодного ризику, а є формальне посилання на тяжкість злочину та особу обвинуваченого, тобто, на думку захисника, судом необґрунтовано застосовано до ОСОБА_8 найсуворіший запобіжний захід.

Захисник також посилається на те, що суд, отримавши його клопотання, фактично встановив поважність причини неявки захисника в судове засідання, але не застосував правові наслідки, передбачені ст. 324 КПК України, а залучив для захисту ОСОБА_8 адвоката із Центру безоплатної вторинної правової допомоги, що є прямим порушення засад кримінального провадження і права обвинуваченого на захист. Крім того, в порушення вимог ч. 2 ст. 314, ч. 1 ст. 323 КПК України суд розглянув у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у відсутність двох інших обвинувачених у цьому провадженні, які не прибули в судове засідання, що є підставою для відкладення судового розгляду та вжиття заходів до забезпечення прибуття обвинувачених до суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо апеляційного прохання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання прокурора про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом першої інстанції були дотримані.

Як убачається з матеріалів провадження, під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000078 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , кожного, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, суд першої інстанції, окрім іншого, з урахуванням положень ч. 3 ст. 315 КПК України прийняв рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а також залишив раніше визначений розмір застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції визнав його обґрунтованим та з огляду на характер та ступінь тяжкості пред`явленого обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у цьому обвинуваченні, дані про особу обвинуваченого, дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання або продовження найсуворішого запобіжного заходу.

Перевіряючи твердження захисника про відсутність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

За загальною практикою ЄСПЛ (зокрема, рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series А, № 182), термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції врахував наявність у цьому кримінальному провадженні обставин, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що, зокрема ОСОБА_8 , можливо, вчинив певний злочин, оскільки прокурором у цьому кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта та прийнято рішення про звернення з ним до суду в порядку ст. 291 КПК України, отже ОСОБА_8 набув статуту обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень. Водночас перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, який наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування та викладений у клопотанні прокурора, на думку колегії суддів, є вагомим, а більш детальну оцінку всім доказам суд зможе надати після їх безпосереднього дослідження на відповідній стадії судового розгляду.

Крім того, виходячи з наведеного у клопотанні обґрунтування, прокурором під час підготовчого судового засідання було доведено існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися від часу обрання ОСОБА_8 на досудовому розслідуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

З урахуванням характеру та фактичних обставин висунутого ОСОБА_8 , як учаснику організованої групи, обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має підвищений ступінь суспільної небезпеки; тяжкості покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах; усіх наявних в матеріалах провадження даних про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий, за місцем проживання не має міцних соціальних зв`язків, не працював та не має стабільного доходу, колегія суддів вважає, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, отже на даній стадії судового провадження такі ризики виправдовують подальше його тримання під вартою.

Крім того, на переконання колегії суддів, з великою ймовірністю існує ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків з огляду на те, що потерпілі та свідки у цьому кримінальному провадженні, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитувалися.

За вказаних обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на ньогопроцесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії, томувисновок суду про наявність достатніх підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим.

При цьому колегія суддів зважує і на те, що обвинуваченому ще при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була визначена, як альтернативний запобіжний захід, застава в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, яка зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

Доводи захисника ОСОБА_7 про порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист у зв`язку із залученням в судовому засіданні 12 липня 2021 року для розгляду клопотання прокурора захисника із Центру безоплатної вторинної правової допомоги є непереконливими.

Згідно з ч. 1 ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно.

За поясненнями захисника ОСОБА_7 12 липня 2021 року у призначений судом час він не прибув у підготовче судове засідання з поважних причин, тому дії суду, пов`язані із залученням обвинуваченому захисника на окрему процесуальну дію розгляд клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідають вимогам ст.ст. 53, 186 КПК України і не можуть свідчити про порушення права обвинуваченого на захист.

Що стосується розгляду судом клопотання прокурора у відсутність двох обвинувачених, які не прибули у підготовче судове засідання 12 липня 2021 року, то клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу стосувалося, зокрема інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , розглядалося судом як невідкладне за участю ОСОБА_8 та захисника, після чого підготовче судове засідання було відкладено, тому процедура судового розгляду в даному випадку порушена не була.

Не встановивши істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при прийнятті судом рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 липня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 12 липня 2021 року по 09 вересня 2021 року включно, у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3