Провадження по справі № 1-кп/752/996/21
В И Р О К
іменем України

"18" лютого 2021 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, дані про яке 07.03.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001893, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, працюючого монтажником віконних систем у ФОП « ОСОБА_4 », одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироками Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2019 за ч.1, 2 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладанням ряду обов`язків відповідно до вимог ст. 76 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, але не раніше 05.06.2020р., ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, повторно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб метадон, обіг якого заборонено, загальною масою 0,059 г, що відповідає невеликому розміру, та незаконно зберігав його для власного вживання за місцем постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , та який був вилучений під час обшуку, що відбувся 05.06.2020 у період з 17 год. 54 хв. до 18 год. 46 хв. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києві від 06.05.2020.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що метадон купував для власного вживання та зберігав за місцем проживання. Коли прийшли з обшуком, він повідомив, що має метадон та видав його поліцейським. Також зазначив, що перебував на обліку в органі пробації, та обов`язки, що покладені на нього попереднім вироком виконував належним чином, вчасно з`являвся на реєстрацію. Просив врахувати, що він працює, має сім`ю, розпочав лікування від наркотичної залежності, тому не позбавляти його волі.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позицій - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій ОСОБА_3 та призначення йому покарання, суд виходить з наступного.

Частина 2 статті 4 КК України визначає, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час цього діяння.

Аналіз частини 2 статті 309 КК України дає підстави прийти до висновку, що дії, вчинені обвинуваченим 05.06.2020, тобто до внесення змін до КК Законом №2617-VIII від 22.11.2018, кваліфікуються як незаконне придбання і зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинені повторно, а після набрання чинності зазначеним Законом (01.07.2020) як незаконне придбання і зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України

Тобто, зміна диспозицій частини 2 статті 309 КК України не свідчить про декриміналізацію або криміналізацію незаконних дій з придбання і зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Відбулася певна зміна кваліфікуючої ознаки, а саме: таку ознаку як «повторність» фактично обмежили певними часовим межами, між тим, її суть при цьому не змінилася. Такі дії ОСОБА_3 , враховуючи час їх вчинення (05.06.2020) та дату ухвалення щодо нього попереднього обвинувального вироку (23.08.2019), також можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст. 309 КК України в новій редакції, а саме як незаконне придбання і зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 відповідно до вимог частини 2 статті 4 КК України слід кваліфікувати в редакції закону, яка діяла на момент вчинення інкримінованих йому дій, а саме як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене повторно. Тобто, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України (в редакції Закону №270-VI від 15.04.2008).

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з наступного.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 санкції частини 2 статті 309 КК України зазнала певних змін, зокрема став можливим такий вид основного покарання як штраф, окрім того межа найтяжчого виду покарання у виді позбавлення полі зменшена на строк до трьох років, у порівняні з попередньою редакцією від двох до п`яти років. Тобто, мало місце пом`якшення кримінальної відповідальності за вчинені ОСОБА_3 злочинні дії, порівняно із Законом № 270-VI від 15.04.2008, що був чинним на момент вчинення таких дій.

Окрім того, Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 відбулася зміна класифікації кримінальних правопорушень, та дії з незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, вчинені протягом року після засудження (повторно), частиною 4 статті 12 КК України віднесені до нетяжких злочинів.

З огляду на викладене, у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 є підстави для застосування положень частини 1 статті 5 КК України щодо дії закону про кримінальну відповідальність у часі, а саме для призначення йому покарання за частиною 2 статті 309 КК України у редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, данні про його особу, згідно яких він працює, має дружину та неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває під наркологічним або психіатричним наглядом у відповідних лікарів, але надав довідку з якої вбачається, що він з 09.09.2020 бере участь у лікувально-реабілітаційній програмі із зменшення потреби в вуличних наркотиках, яку надає ФОП ОСОБА_6 . Також вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного йому вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2019

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, вважаючи, що його виправлення можливо при ізоляції від суспільства. Такий вид покарання суд вважає необхідним і достатнім, зокрема для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів. Суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу, враховуючи данні про особу обвинуваченого. При цьому суд не приймає до уваги показання ОСОБА_3 про те, що він розпочав лікування, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності можливо за умови, що особа вчинила незаконні дії, передбачені частиною 1 статті 309 КК України.

Остаточне покарання у даному проваджені повинно відбуватися за сукупністю вироків відповідно до вимог частині 1 статті 71 КК України, а саме шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2019 до покарання, призначеного за даним вироком.

Витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого. Речові докази знищенню.

Суд враховуючи вищезазначені данні про особу обвинуваченого, вважає, що існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень та переховування від суду, тому відповідно до вимог ст. 176-178 КПК України, вважає за доцільне обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили, взявши його негайно під варту з залі суду.

Керуючись ст. 370, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.08.2019 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор до вступу вироку в законну силу, взявши його під варту з залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 18.02.2021 року.

Речові докази: метадон, масою 0,059, що знаходиться в камері збереження речових доказів Голосіївського УПГУНП України в м. Києві за квитанцією № ФП 012569 від 30.07.2020 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертизи №11-2/3588 від 22.07.2020р. в розмірі 1961,40 (Одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна грн.) 40 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1