КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було вилучене 13 травня 2021 року під час проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 .
Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що вилучене під час обшуку майно, на яке просить накласти арешт прокурор, входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку від 05травня 2021 року. Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що речі, на які просить накласти арешт прокурор, не є тимчасово вилученими, а відтак клопотання є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 травня 2021 року, ухвалу слідчого судді скасуватита постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна - відмовити з підстав не доведення прокурором необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Щодо дотримання строку апеляційного оскарження представник зазначає, що судове рішення проголошено 21 травня 2021 року, однак його мотиви стали відомі лише 01 червня 2021 року, в день отримання повного тексту, тому строк на апеляційне оскарження просить вважати пропущеним із поважних причин та поновити його.
Погоджуючись із формулюванням резолютивної частини ухвали слідчого судді, апелянт не погоджується із мотивами його прийняття та стверджує, що викладені у мотивувальній частині висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються матеріалами, наявними в судовій справі.
Представник посилається на те, що в ухвалі слідчого судді від 05 травня 2021 року слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку для відшукання і вилучення тих речей, які містять інформацію щодо ЗАТ «Зуївський енергомеханічний завод», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також інформацію щодо незадекларованих майнових активів.
Вилучені у ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_9 , речі набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки вони прямо не вказані в ухвалі про надання дозволу на обшук та не містять відомостей, які можуть бути використані як докази у цьому кримінальному провадженні.
Висновки слідчого судді про те, що вилучені у ОСОБА_7 речі входять до переліку тих речей, дозвіл на відшукання і вилучення яких прямо надано в ухвалі слідчого судді про обшук, не відповідають дійсності, оскільки ні про речі ОСОБА_7 , ні про речі ОСОБА_9 в ухвалі нічого не вказано. Під час проведення обшуку ОСОБА_7 добровільно надала прокурору власний мобільний телефон та інші електронні інформаційні системи, які перебували у ввімкненому стані, повідомила їх паролі для огляду та встановлення відсутності в них будь-яких відомостей, щодо обставин розслідуваних кримінальних правопорушень. Однак, прокурором прийнято рішення про їх вилучення, без пояснення мотивів.
Апелянт посилається також на те, що в оскаржуваному рішенні не наведено доводів та не вказано, яким саме критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, відповідає вилучене майно. Фактично слідчий суддя в ухвалі обґрунтувала обмеження права ОСОБА_7 на користування власними речами лише існуванням ухвали про дозвіл на проведення обшуку.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З огляду на те, що резолютивна частина судового рішення була проголошено 21 травня 2021 року, але його повний текст захисник Красовська отримала лише 01 червня 2021 року, строк на апеляційне оскарження слід вважати пропущеним із поважних причин та слід поновити його.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002990 від 02 квітня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 366, ч.ч. 1, 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 384, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 384, ст. 386, ч. 1 ст. 396 КК України.
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя злочину та майна, яке здобуте в результаті його вчинення, 13 травня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 .
В ході зазначеного обшуку вилучені речі, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які визнані речовими доказами у справі, а саме: мобільний телефон imei НОМЕР_1 ; персональний комп`ютер SONY model PCV-A1112V, с/н 01119; планшет iPad 32 Gb Apple, model А1430, imeiНОМЕР_2 ; ноут-бук Apple, model А1229, № JM 149-0006 FB 11/20/07 А; аркуш паперу із адресою електронної пошти.
13 травня 2021 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 13 травня 2021 року під час проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено.

Відмовляючи в задоволені вищевказаного клопотання, внесеного в рамках кримінального провадження № 0002990, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що вилучене під час обшуку майно, входить до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку від 05 травня 2021 року. Вказане майно не є тимчасово вилученим, а відтак клопотання є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, переглядаючи судове рішення слідчого судді в межах апеляційної скарги, не знаходить підстав для його скасування, з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив, що вказане майно не входить до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, але котрі містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а саме: мобільний телефон imei НОМЕР_1 ; персональний комп`ютер SONY model PCV-A1112V, с/н 01119; планшет iPad 32 Gb Apple, model А1430, imeiНОМЕР_2 ; ноут-бук Apple, model А1229, № JM 149-0006 FB 11/20/07 А; аркуш паперу із адресою електронної пошти.
Однак, слідчий суддя, з висновком якого погоджується і колегія суддів, прийшов до висновку, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які прокурор послався у клопотанні.

Так, відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Як вбачається із матеріалів справи, вказане майно було вилучене на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року, якою надано дозвіл слідчим Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні № 0002990, на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить його матері ОСОБА_15 , з метою відшукання і вилучення речей, предметів та документів, які містять в собі відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: документів в паперовому та електронному вигляді, що містять інформацію щодо Зуївського енергомеханічного заводу, стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , а також інформації щодо незадекларованих майнових активів; комп`ютерна техніка; мобільні телефони, СІМ карти; електронні носії інформації, флеш-носії, диски, які містять в електронному вигляді інформацію щодо Зуївського енергомеханічного заводу, стосовно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , а також інформації щодо незадекларованих майнових активів, а також інших речей та документів, що мають значення для досудового розслідування (а.с.153-154).
Таким чином, вилучене під час обшуку майно входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку від 05 травня 2021 року, а відтак не є тимчасово вилученим майном.

Посилання представника на те, що вилучені у ОСОБА_7 речі набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки вони прямо не вказані в ухвалі про надання дозволу на обшук та не містять відомостей, які можуть бути використані як докази у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням зазначеного є безпідставними, та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.
Інші доводи апеляційної скарги також не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про відмову в арешті майна з підстав не доведення прокурором необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано зробив висновок про те, що вилучене 13 травня 2021року під час проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , майно не відноситься до категоріїї тимчасово вилученого, оскільки входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги не виявлено і колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було вилучене 13травня 2021року під час проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3795/2021
Єдиний унікальний номер 757/25213/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_20
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1