ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1/21 Номер провадження 11-кп/814/542/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні Полтавського апеляційного суду в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено;

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжено , з утриманням в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23», строком на 60 днів, починаючи з 12 год. 10 хв. 18 лютого 2021 року по 12 год. 10 хв. 18 квітня 2021 року, без визначення розміру застави.

у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовлено.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000360 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.3 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню , вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд вказав, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись з вказаним рішенням , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт .

В обґрунтування доводів апеляції вказує , що на даний час повністю відсутні конкретні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, за наявності яких, по відношенню ОСОБА_6 може бути продовжена міра запобіжного заходу виключно у виді тримання під вартою. Прокурор також не зазначив у своєму клопотанні існування реальних ризиків, а наведені ним ризики ґрунтуються лише на припущеннях і не мають під собою жодного обґрунтування. Проте, суд безпідставно взяв до уваги клопотання прокурора і повністю задовольнив його. При цьому, суд в оскаржуваній ухвалі не навів достатніх мотивів і належним чином не обґрунтував, чому саме клопотання прокурора підлягає до задоволення і, з яких міркувань суд прийшов до висновку про його задоволення, а послався лише на загальні положення ст. 177 КПК України.

При цьому, суд безпідставно і без будь - якого обґрунтування відмовив у задоволенні клопотання захисника .

У ході досудового розслідування ОСОБА_6 дав правдиві покази щодо відомих йому обставин вчинених кримінальних правопорушень. При цьому, він не був організатором і активним виконавцем цих кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 є людиною молодого віку, але має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується відповідними медичними документами, які додаються до клопотання. Він має постійне місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своєю бабусею, ОСОБА_10 , яка за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується рішенням лікарсько - консультативної комісії від 15.01.2021 року. За місцем свого проживання та реєстрації характеризується позитивно.

Також , адвокат стверджує , що ОСОБА_6 , перебуваючи протягом тривалого часу у в Державній установі „ Полтавська УВП ( 23) . фактично втратив суспільну небезпечність і не є суспільно небезпечним для оточуючих.

Крім того, ОСОБА_6 має свою сім`ю та на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його батьки - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є людьми похилого віку, перебувають на пенсії і потребують від нього матеріальної та фізичної допомоги.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді
До початку судового розгляду від прокурора і адвоката надійшли заяви про проведення судового засідання без їхньої участі.

Обвинувачений ОСОБА_6 належним чином повідомлений про час , день та місце розгляду справи , при цьому , клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участі не заявляв. Як не заявляв клопотання про участь обвинуваченого і адвокат.

З огляду на викладене судовий розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження , відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України .

Мотиви суду щодо апеляційної скарги
Заслухавши суддю доповідача , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так апеляційним судом встановлено , що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000360 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.3 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 вказаної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд при прийнятті рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочинів , інкримінованих ОСОБА_6 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

Доводи апеляції захисника висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також , судом у повній мірі досліджено обставини , за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляції адвоката висновків суду не спростовують.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_6 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 18 лютого 2021 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4