ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/788/18 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1084/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, працюючого в ТОВ «Харзбут» на посаді начальника відділу з питань регіонального розвитку, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним та засуджено за ч.1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання; повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем свого проживання про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цим же вироком цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволено частково та постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7

10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди;

7600 грн. витрати на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 2288 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_9 визнано винним у тому, що він 01.12.2017 року близько 08 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Дєу-Матіз», д.р.н. НОМЕР_1 рухався по пр-ту Героїв Сталінграду з боку вул. Морозова в напрямку пр-ту Гагаріна в м. Харкові, зі швидкістю 30 км/год.
Рухаючись по пр-ту Героїв Сталінграду в районі буд. № 5, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився автобус, що рухався в попутному напрямку у правій смузі, та на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість руху автомобіля і не переконався у відсутності пішохода, чим згідно висновків судових автотехнічних експертиз № 45/46/18 та № 47/48/18 від 17.01.2018 року, грубо порушив вимоги п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України згідно з якими: п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», не зменшив швидкість руху та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїжджу частину справа наліво відносно руху автомобіля по пішохідному переходу.
Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1467-А/17 від 05.01.2018 року, було завдано середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого осколкового перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилася в тому, що він, керуючи транспортним засобом, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким зупинився автобус котрий рухався в попутному напрямку у правій смузі та на якому перебував пішохід, не прийняв своєчасних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , що спричинило вищевказані наслідки.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить змінити оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання за ч.1 ст.286 КК України з іспитового строку на штраф, а також змінити в частині стягнення моральної шкоди та зменшити до 2000 грн. В обґрунтування посилається на те, що вид покарання і його строк призначені обвинуваченому, суд першої інстанції хоч, і вірно встановив дані про його особу та обставини, що пом`якшують покарання, однак не в повній мірі, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та не врахував дані про особу обвинуваченого, а саме, те що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом. У зв`язку з вищенаведеним вважаю вирок, за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що до обвинуваченого можливо було застосувати більш м`яке покарання передбачене ч.1 ст. 286 КК України, а саме у виді штрафу. Також зазначає, що сума моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. не відповідає розміру понесених моральних страждань потерпілого і розмір моральної шкоди жодним належними доказами не підтверджений, визнає позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які подали клопотання та просили про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України строків давності, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, потерпілого, який заперечував проти задоволення клопотання перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується у злочині, передбаченому ч.1 ст.186 КК України, який скоєно в 2017 році.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Отже строк притягнення ОСОБА_9 до відповідальності сплинув 01.12.2020 року.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 заявили клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Враховуючи, що відповідно до ст.12 КК України злочин за яким обвинувачується ОСОБА_9 відноситься до кримінального проступку та той факт, що з моменту скоєння ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України минуло більше 3 років, колегія суддів вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до вимог ст.49 КК України, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.284 КПК України, яка вказує, що кримінальне провадження закривається судом - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 слід задовольнити частково, обвинувальний вирок у відношенні ОСОБА_9 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю, у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності, внаслідок закінчення строків давності.

Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. У відповідності до ч. 2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

З матеріалів справи встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу потерпілим ОСОБА_7 було надано: договір про надання правової допомоги від 14.02.2018 року, акт виконаних робіт №1 від 19.06.2018 року, копії чеків на загальну суму 7600 грн., тобто потерпілим ОСОБА_7 документально підтверджено здійснені ним процесуальних витрати на правову допомогу у розмірі 7600 грн.

З огляду на встановлені обставини вимоги клопотання щодо понесених потерпілим ОСОБА_7 процесуальних витрат на правову допомогу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Поряд з цим, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки від 17.01.2018 року про витрати на проведення експертизи № 47/48/18 становлять 1144 грн., довідки від 17.01.2018 року про витрати на проведення експертизи № 45/46/18 становлять 1144 грн., у зв`язку з цим ці витрати повинні бути стягнуті з ОСОБА_9 на користь держави.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.129 КПК України суд вирішує цивільний позов лише у випадках коли ухвалюється обвинувальний вирок, або ухвала про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Вирішення цивільного позову у разі закриття провадження по справі в зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності законом не передбачено.

ОСОБА_7 не позбавлений права звернутись з позовом до ОСОБА_9 в порядку цивільного судочинства, оскільки кримінальне провадження підлягає закриттю з нереабілітуючих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2020 року у відношенні ОСОБА_9 скасувати.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_7 витрати на правову допомогу у сумі - 7600 грн. та на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі - 2288 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: