Справа № 752/6749/16-к
Провадження № 1-кп/752/631/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві в режимі відеоконференції з Державною установою "Бердичівська виправна колонія №70" кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Умань Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- за вироком Христинівського районного суду Черкаської області від 23.08.2001 року за ст. 81 ч. 3 КК України 1960 року до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року - відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

- за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 08.06.2005 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 25.11.2011 року за ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 16.11.2011 року умовно-достроково на 2 роки 26 днів;

- за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 11.11.2016 року за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 03.03.2017 року за ст. 289 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 31.10.2018 року за ст. 289 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 05.12.2018 року за відбуттям строку покарання;

- за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 13.12.2019 року за ст. 289 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 17.09. 2015 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Київ, провулок Задорожний, 5, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою предмета, схожого на ключ, відчинив двері автомобіля марки "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , після чого запустив двигун, почав рух вказаного транспортного засобу та покинув місце вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та показав суду про те, що дійсно у вересні 2015 року, перебуваючи по провулку Задорожному у місті Києві, він незаконно заволодів автомобілем марки "Volkswagen", після чого покинув місце вчинення злочину.

Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 289 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;

- особу обвинуваченого, який не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення аналогічних злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що виправлення винного можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 289 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, остаточно призначивши покарання згідно вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Святошинського районного суду міста Києва від 13.12.2019 року, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речового доказу слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Святошинського районного суду міста Києва від 13.12.2019 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів - 6 (шість) років 1 (один) місяць позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 27 травня 2019 року, тобто з урахуванням строку попереднього ув`язнення.

Речовий доказ:

- автомобіль марки "Volkswagen", державний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - залишити йому ж за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

На підставі ст. 376 ч. 3 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Відповідно до ст. 376 ч. 6 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх право отримання в суді копії вироку, направити його обвинуваченому негайно.

Суддя О.С. Первушина