Справа № 128/1045/21
УХВАЛА
Іменем України

19 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника КНП «ВОПЛ №2» ВОР (лікаря) ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву лікаря - психіатра КНП «ВОПЛ № 2 ВОР» ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що пацієнт ОСОБА_6 перебуває на лікуванні у КНП «ВОПЛ №2» ВОР відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2020 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру. На основі огляду комісії лікарів - психіатрів за № 39 від 06.04.2021, згідно якого пацієнт ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час становить суспільну небезпеку та потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному, № 3», лікар звернувся до суду з даною заявою.

В судовому засіданні лікар заяву підтримав, просив її задовольнити на підставі наданого суду висновку комісії лікарів-психіатрів, пояснив, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує продовження примусового лікування в умовах стаціонару та відсутні підстави для зміни чи припинення застосованих примусових заходів медичного характеру. Зазначив, що в ОСОБА_6 не сформована критика до захворювання та вчиненого суспільно-небезпечного діяння, він не налаштований на добровільне прийняття ліків, відмовляється приймати призначене лікування та згодний приймати лише снодійний препарат, має мінливий настрій, дратується, має уривчасті маячні ідеї, а тому потребує постійного коригування лікування в залежності від психічного стану.

Особа, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, також пояснив, що протиправних дій не вчиняв, є інвалідом 3 групи, але бажає бути інвалідом 2 групи, хоче додому, призначених ліків він приймати не бажає, за винятком снодійного, оскільки він себе нормально почуває та не вважає себе хворим.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення заяви та просила відмовити в її задоволенні з огляду на позицію ОСОБА_6 та його пояснення, що він не вчиняв діяння, за яке до нього застосовано примусові заходи медичного характеру, почувається нормально, а тому може проходити амбулаторне примусове лікування, а не лікування даному закладі з надання психіатричної допомоги.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, вважає, що вона підлягає задоволенню, оскільки примусові заходи медичного характеру застосовані до ОСОБА_6 на підставі ухвали суду, що набула законної сили, та згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_6 потребує продовження застосованого до нього примусового заходу медичного характеру.

Вивчивши заяву, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ч. 2 ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Дані норми також відповідають ч. 4 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на лікуванні у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному, № 3» відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2020 про продовження примусових заходів медичного характеру, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу із звичайним режимом нагляду застосовано до нього на підставі ухвали Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.12.2019, яка набрала законної сили 27.01.2020, а тому є обов`язковою до виконання.

З висновку комісії лікарів - психіатрів за № 39 від 06.04.2021, встановлено, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному, № 3».

Заяви про зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, до суду не надходило, будь-яких перешкод у зверненні до закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або незалежного лікаря-психіатра для надання висновку з метою звернення до суду з такою заявою, в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, врахувавши висновок комісії лікарів - психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 06.04.2021, відсутність інших висновків, які спростовують наданий суду висновок та можуть бути надані суду згідно ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ч. 3 ст. 514 КПК України, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 за наявними матеріалами справи на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру.
Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514, 516 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному, № 3» на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: