печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» (), ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» () ОСОБА_3 про скасування арешту майна з доповненнями,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» (), ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» () ОСОБА_3 про скасування арешту майна з доповненнями, накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2021 року у провадженні № 761/21442/16-к та від 23.06.2016 року у провадженні № 761/22520/16-к.

В засіданні представник особи в інтересах, яких подано клопотання адвокат ОСОБА_4 просив слідчого суддю клопотання задовольнити та на обґрунтування своїх доводів просив витребувати матеріали на підставі, яких накладено арешт, в подальшому, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутністю, на задоволенні клопотання наполягає, у зв`язку з чим його неявка відповідно до вимог ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор будучу присутнім в судовому засіданні, після якого був ознайомлення з матеріалами провадження в наступні засіданні не з`явився, про день, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, у зв`язку з чим його неявка в судове засіданні відповідно до вимог ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання

Разом з тим, прокурор фактично обізнаний та повідомлений про день час та місце розгляду даного клопотання, однак в подальші засідання не з`являється, причини неприбуття не повідомляє, що в свою чергу свідчить про відсутність фактичних заперечень щодо задоволення вказаного клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2016 року у провадженні № 761/21442/16-к накладено арешт на майно, зокрема на: ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» () комплекс «Десна», розташований за адресою Київська область, Броварський район, село Літки, вулиця Чоповського, 36; ТОВ «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» () - нежиле приміщення продмаг №1, яке розташоване за адресою Київська область, Броварський район, село Скибин, вулиця Київська, будинок 1.

Також, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2016 року у провадженні № 761/22520/16-к накладено арешт на майно, зокрема на: ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), приміщення загальна площа 367,4 кв.м., яке розташоване за адресою Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 139; ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» (), приміщення: бойня нова, яйцесклад, ангар, бойня стара, шкіряний склад, адмінбудівлі заготконтори, виробниче приміщення, адмінбудівля АТП, швейний цех, столярний цех, приміщення по виготовленню шлакоблоків, склад будівельних матеріалів, бокси АТП, які розташовані за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Богунська, 22.

04.02.2021 року ухвалою підготовчого судового засідання Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/1194/18, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000553 від 19.11.2015 року повернуто прокурору.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 219 КПК України, у кримінальному провадженні, стадія досудового розслідування закінчується з моменту звернення до суду з обвинувальним актом.

Таким чином, вбачається, що обвинувальний акт станом на дату звернення не перебуває в провадженні суду, який уповноважений розглянути його, та винести судове рішення за результатами розгляду пред`явленого обвинувачення, а саме головне, що цікавить особу, яка звертається із зазначеним клопотанням не може вирішити питання речового доказу у справі та питання застосованих заходів забезпечення кримінального провадження.

Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках, або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона, або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Підставою для скасування арешту майна в порядку абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального

Разом з тим, як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається в тому числі при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Протоколу № 1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (forseable). Також закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону. Суд у своїх рішеннях нагадує, що незважаючи на те, що держави мають широкі рамки розсуду при визначенні умов і порядку, за яких приватна особа може бути позбавлена своєї власності, позбавлення останньої, навіть, якщо воно переслідує законну мету в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст. 1 Протоколу № 1, якщо не була дотримана розумна пропорційність між втручанням у права фізичної чи юридичної особи й інтересами суспільства. Також буде мати місце порушення ст. 1 Протоколу № 1 й у випадку, коли наявний істотний дисбаланс між тягарем, що довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства. У судовому рішенні яке оскаржується не наведено жодного аргументу наявності інтересів суспільства (в тому числі існування цивільного позову), яке б свідчило, на справедливість застосованого заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням тягаря покладеного на особу власника майна.

Як вбачається, що ухвалами слідчого судді від 10.06.2016 року та від 23.06.2016 року накладено арешт на майно власниками, якого є Літківська сільська рада Броварського району Київської області.

Разом з тим, надані директором ОСОБА_3 ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» (), ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» () документи, свідчать про те що власником зазначеного майна є ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» (), ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» ().

Подані слідчому судді дані свідчать про правомірність набуття власності юридичними особами вказаних об`єктів нерухомого майна.

Зокрема, слідчому судді не надано даних, які містять відомості, що до ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» (), ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» () застосовано заходи кримінально-правового характеру (ст. 96-3 КК України) чи пред`явлена в рамках цієї справи підозра будь-кому з службових (посадових) осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Нормами ст. 174 КПК України визначено, що до компетенції слідчого судді на стадії досудового розслідування відноситься розгляд клопотання власника майна про скасування арешту майна у випадку, якщо необхідність у його застосуванні відпала. Цієї ж статтею встановлено повноваження прокурора на самостійне скасування арешту з майна якщо ним особисто прийнято постанову про закриття кримінального провадження. Таким чином, у випадку винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження, в межах якого вжито арешт майна, законодавцем не передбачено чіткої, однозначно визначеної правової процедури зі скасування арешту, накладеного на майно, оскільки досудове розслідування завершується, в тому числі, закриттям кримінального провадження, після чого слідчий суддя вже не є тією особою, яка здійснює судовий контроль за дотриманням органом досудового розслідування норм чинного кримінально-процесуального законодавства України. Тих самих висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року за № 372/2904/17ц.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчому судді не надано об`єктивних даних, які б підтверджували, що нерухоме майно, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу вказаного майна, яке арештоване, що у свою чергу накладення арешту на зазначене майно порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Зокрема, в слідчого судді відсутні відомості, що особа, майно якої арештоване є підозрюваним, обвинуваченим, особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи.

Крім того слід вказати, що відповідно до вимоги ст. 64-2 КПК України, з якої слідує, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися прокурор, а не слідчий як у даному випадку.

За таких обставин вбачається, що на даний час в арешті вказаного майна відпала потреба, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» (), ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» () ОСОБА_3 про скасування арешту майна з доповненнями, підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» (), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» (), ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» () ОСОБА_3 про скасування арешту майна з доповненнями, - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.06.2016 року у провадженні № 761/21442/16-к, а саме:

- ТОВ «БАЗА ВІДПОЧИНКУ ДЕСНА» () комплекс «Десна», розташований за адресою Київська область, Броварський район, село Літки, вулиця Чоповського, 36 ,

- ТОВ «ТОРГОВИЙ ЦЕНТР ГЕЛІОС» () - нежиле приміщення продмаг №1, яке розташоване за адресою Київська область, Броварський район, село Скибин, вулиця Київська, будинок 1.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2016 року у провадженні № 761/22520/16-к, а саме:

- ТОВ «ДІЛОВИЙ КОМПЛЕКС ФОРТУНА» (), приміщення загальна площа 367,4 кв.м., яке розташоване за адресою Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 139.

- ТОВ «СОНЯЧНИЙ КВАРТАЛ» (), приміщення: бойня нова, яйцесклад, ангар, бойня стара, шкіряний склад, адмінбудівлі заготконтори, виробниче приміщення, адмінбудівля АТП, швейний цех, столярний цех, приміщення по виготовленню шлакоблоків, склад будівельних матеріалів, бокси АТП, які розташовані за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Богунська, 22.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1