Справа №345/1761/21
Провадження № 1-кп/345/219/2021
У Х В А Л А
26.08.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні об"єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

встановив:
ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання та продовження йому даного запобіжного заходу.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Захисник заперечив щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено існування на даний час ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Просив суд змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашньій арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину. Захисник вважає, що саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.03.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з домашнього арешту на вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи із 16.30 год. 11.03.2021 до 16.30 год. 09.05.2021 включно, а також визначено обвинуваченому розмір застави в сумі 45 400,00 гривень. В подальшому строк дії даного запобіжного заходу був продовжений ухвалами суду від 21.04.2021 та від 06.07.2021.
Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.
Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому - про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проте при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Суд вважає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи клопотання про продовження тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , також те що він раніше судимий, та те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Крім того, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину
Враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, особу ОСОБА_6 , який ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, його вік, а також те, що обставини, за яких судом обвинуваченому було обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме: переховуватися від суду, оскільки обвинувачений усвідомлює невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому діяння у виді позбавлення волі, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Розглядаючи можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, підвищеної суспільної небезпечності інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини за вчинення умисного тяжкого злочину, суд вважає, що інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд вважає, що продовження тримання під вартою в цьому випадку виправдано, оскільки в наявності конкретний суспільний інтерес у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від суду, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10 лютого 2011 року "Харченко проти України", п.79.
Оскільки зазначені обставини на даний час продовжують існувати, а термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченому, закінчується о 16.30 год. 04.09.2021, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою на 60 календарних днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 199, 331 КПК України, суд -

ухвалив:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 календарних днів по 25.10.2021 включно.
Протягом всього строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачений або заставодавці мають право внести заставу в розмірі, порядку та на умовах, визначених ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.03.2021.
Ухвалу допустити до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуюча