Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2472/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02 березня 2021 року, якою застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30 квітня 2021 року, з забороною залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години по 07 годину наступного дня, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що висновок слідчого судді про відсутність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України є помилковим, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Крім того, постановляючи ухвалу слідчий суддя належним чином не врахував дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не має місця роботи та навчання, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, та вчинив новий злочин під час іспитового строку, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Посилається на те, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 від 01.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2021 року близько 02-05 год. у ОСОБА_8 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на викрадення грошових коштів з автомату для розливу питної води, який належить ФОП ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів ОСОБА_8 , пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, скориставшись заздалегідь підготовленим предметом шляхом підбору ключа, відкрив замок автомату для розливу питної води та проник до вказаного сховища у такий спосіб.

Продовжуючи свої злочинні дії, оглянувши всередині вказане сховище, ОСОБА_8 , викрав з останнього грошові кошти у сумі 300 грн. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, перебуваючи біля вказаного автомату з розливу питної води, ОСОБА_8 з причин, які не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий перехожими.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до сховища автомату для розливу питної води, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ФОП ОСОБА_10 , чим намагався завдати останньому майнової шкоди на загальну суму 300 грн.

01 березня 2021 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, а також на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що прокурором не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, має непогашену судимість та вважав доведеним існування ризику можливості переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 є необхідним.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання встановленого ризику, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде достатнім.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім. Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У відповідності до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи наведене, та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.
Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 вчинив новий злочин під час іспитового строку є необґрунтованим, оскільки останній на даній стадії кримінального провадження лише підозрюється у вчиненні злочину.
Таким чином, враховуючи п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 зареєстрований та має постійне місце проживання.

Вказання апелянта на те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, є лише припущенням та не підтверджується матеріалами клопотання.

Зазначення апелянтом в засіданні апеляційного суду про те, що стосовно ОСОБА_8 можлива зміна підозри, оскільки останній підозрюється у вчиненні інших кримінальних правопорушень, не спростовує висновків слідчого судді та не позбавляє слідчого можливості звернутися з клопотанням про зміну запобіжного заходу в разі виникнення обґрунтованих підстав.

Також, в засіданні апеляційного суду прокурор надав копії рапортів о/у ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, які на його думку свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_8 порушує покладені на нього обов`язки та не перебуває за місцем домашнього арешту.

Проте, колегія суддів не бере до уваги вказані рапорти, оскільки до них не долучено пояснень свідків чи батьків, з якими проживає підозрюваний ОСОБА_8 . Крім того, в засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_8 заперечив, що у вказані в рапортах дати та час він був відсутній за місцем проживання.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують висновків слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02 березня 2021 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30 квітня 2021 року, з забороною залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години по 07 годину наступного дня - без зміни

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: