ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 465/7917/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/174/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року,-

Встановила:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Франківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, а вказану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою його скаргу задовольнити у повному обсязі.

Свої доводи мотивує тим, що з оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає її незаконною і винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що слідчим суддею було безпідставно відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність службових осіб Франківського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 .

Тому просить невідкладно розпочати досудове розслідування за викладеними у цій заяві фактами та надати ОСОБА_6 документ, який підтверджує внесення відомостей до ЄРДР.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши подані матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_6 щодо поважності пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до слідчого судді щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань службовими особами Франківського ВП ГУ НП у Львівській області за його заявою про вчинення слідчим суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_7 , суддями Львівського апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину передбаченого ч.2 ст. 397 КК України, що була подана в порядку ст.ст.303, 304 КПК України.

За змістом п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може бути оскаржена до слідчого судді.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що скаржником не доведено мотивованості подачі такої скарги та формально зазначено про невиконання слідчим вимог ст.214 КПК України.

Колегія суддів вважає, що таке рішення слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Отже, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі N 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 на адресу Франківського ВП ГУ НП у Львівській області подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 397 КК України, які вчинені, на думку заявника, слідчим суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_7 , суддями Львівського апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ..

Частиною 2 ст.397 КК України встановлена відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, вчинені службовою особою з використанням свого службового становища.

За результатом судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, обґрунтовуючи своє рішення тим, що викладені у заяві обставини, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінальних правопорушень, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні про злочин такі дані відсутні, то вони не можуть вважатись даними, що підлягають внесенню в ЄРДР.

Погоджується з таким висновком слідчого судді і колегія суддів, оскільки, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення, такі зводяться до незгоди із прийнятим суддями рішенням у справі, а тому такі не можуть бути підставою для скасування рішення слідчого судді.

Порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді