Єдиний унікальний номер справи 185/614/21
Провадження № 1-кп/185/314/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЄРДР за №0001596 від 01.12.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючої на утриманні неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В період часу з 27.11.2020 року по 28.11.2020 року приблизно о 01.30 годині обвинувачений ОСОБА_3 , через задній двір, який не огороджений парканом проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає, і він діє ніким не поміченим, взяв біля прибудови, що розташована на території двору 2 чавунні кришки каналізаційного люку та переніс до воріт, що огороджують територію домоволодіння. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, повернувшись на територію зазначеного домоволодіння, проник до сараю, який не замикався на дверний замок, де, побачивши на стіні чавунну батарею із десяти секцій, зрізав зі стіни полотном по металу, яке було при ньому, переніс цю батарею до воріт, де раніше залишив дві чавунні кришки люку. Далі обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля вказаних воріт домоволодіння, зрозумівши, що вказані речі важкі, і він сам не зможе їх перенести, з метою доведення своїх протиправних дій до кінця, зателефонував своєму знайомому, свідку ОСОБА_6 та попрохав його допомогти перевезти вказані вироби, повідомивши останньому неправдиву інформацію про те, що вищезазначені речі належать йому на праві власності. В період часу з 27.11.2020 року по 28.11.2020 року приблизно 02.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 разом зі свідком ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні дії та наміри обвинуваченого, погрузили до автомобіля марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , вищевказані металеві вироби загальною вагою 230 кг. Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 на вищевказаному автомобілі зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 1110.90 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та повідомив, що вночі з 27.11.2020 року по 28.11.2020 року він, проїжджаючи на велосипеді біля будинку АДРЕСА_1 , з задньої сторони двору зайшов до подвір`я, де побачив чавунні кришки, які вирішив викрасти. Для цього він переніс ці люки до воріт та повернувся до сараю вказаного домоволодіння, звідки викрав чавуну батарею, яку переніс до воріт. Потім зателефонував своєму знайомому ОСОБА_6 та попросив допомогти перевезти металеві люки та батарею на автомобілі. Останній не був обізнаний про його злочинні дії та наміри. Вдень він разом з ОСОБА_6 викрадені вироби здали до пункту металобрухту. Частково відшкодував збитки. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати та не позбавляти його волі. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що будинок АДРЕСА_1 належить їй, до цього протягом 5 років в будинку жили квартиранти. На день інкримінованих подій вона розпочала ремонт в оселі. На вихідні вона поїхала до сина в місто, повернувшись в суботу виявила, що з сараю викрали батарею, на подвір`ї були викрадені металеві люки. Вона викликала поліцію, під час досудового розслідування їй було повернуто все викрадене. Претензій до обвинуваченого не має, просить призначити покарання обвинуваченому, не пов`язане з позбавленням волі.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочині підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

До них відносяться:

- витяг з кримінального провадження №0001596, згідно якого 01.12.2020 року були внесені відомості до ЄРДР про таємне викрадення з 21.00 години 27.11.2020 року по 10.00 годину 28.11.2020 року невідомою особою шляхом проникнення на територію домоволодіння АДРЕСА_1 зі складського приміщення чавунної батареї та двох чавунних люків, які належить потерпілій ОСОБА_5 , чим спричинено матеріальну шкоду;

- постанова слідчого від 14.12.2020 року про визнання в якості речового доказу 2 чавунних люків, 1 чавунної батареї та передачу їх на відповідальне збереження потерпілій;

- розписка потерпілої ОСОБА_5 про отримання від працівників металевих виробів загальною вагою 230 кг;

- висновок судово-товарознавчої експертизи від 16.11.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість металобрухту чавуна за 230 кг на момент вчинення злочину станом на 01.12.2020 року могла складати 1110.90 гривень.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії тяжкого злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За сукупністю обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, пом`якшуючих його покарання обставин, думки потерпілої щодо можливого покарання, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень..

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, на проведення експертизи згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС було витрачено 653.80 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 653.80 гривень.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 653.80 гривень.

Речові докази:
- 2 чавунні люки, 1 чавунну батарею, які передані на зберігання потерпілій, - після набрання вироком законної сили залишити останній по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1