ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/225/21 Номер провадження 11-сс/814/357/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю заявника ОСОБА_6 ,
представника заявника ОСОБА_7 ,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» та Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 представника в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.
Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 від 27 січня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000603 від 28 серпня 2020 року.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження та вказав, що фактично доводи ОСОБА_6 зводяться до непогодження із діями працівників правоохоронних органів, зокрема, останній, заперечуючи певні обставини кримінальної справи, у якій його засуджено, після значного перебігу часу (понад 21 рік) ставить під сумнів результати проведеного у ній розслідування, посилаючись на можливу фальсифікацію доказів його винуватості у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які його було засуджено, і вирок у цій справі набрав законної сили, що не може слугувати беззаперечними підставами для задоволення такої скарги, виходячи з фактичних обставин справи.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 представник в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

На обґрунтування таких вимог адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що слідчий суддя при розгляді скарги вийшов за межі своїх повноважень, оцінюючи матеріали кримінальної справи, у якій ОСОБА_6 було засуджено до довічного позбавлення волі, а не його заяву про кримінальне правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Поміж тим вважає, що слідчий був зобов`язаний провести необхідні процесуальні (слідчі) дії на встановлення обставин, зокрема допитати осіб, на яких вказує ОСОБА_6 , як таких, що могли вчинити діяння, передбачене ч. 3 ст. 365 КК України, допитати адвоката, який у 1999 році надавав йому правову допомогу. Однак слідчим жодних таких дій не вчинялось, а слідчим суддею належної оцінки процесуальному рішенню слідчого не надано.

Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав у ній наведених. Прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Мотиви суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Частиною 3 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена.

Під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим не були дотримані, а викладені у скарзі ОСОБА_6 обставини не в повній мірі стали предметом судового контролю.

Як вбачається з матеріалів скарги, ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві 28.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603 внесено відомості про злочин, передбачений ч. 3 ст. 365 КК України, за заявами ОСОБА_6 від 22.07.2020 та 24.07.2020 щодо неправомірних дії працівників правоохоронних органів Дніпропетровської області.

27.01.2021 постановою слідчого другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 кримінальне провадження № 0000603 закрито, з підстав відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КПК України.

Заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді суду першої інстанції зі скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження, яка мотивована доводами аналогічним доводам апеляційної скарги захисника.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на вказане вище рішення слідчого, яка була подана в порядку ст.ст.303, 304 КПК України, слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави відмовлено у її задоволенні та зазначено, що слідчий провів всі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку всім наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів в межах предмету розслідування. Вказано, що під час досудового розслідування цього кримінального провадження слідчим неодноразово здійснено доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40, 41 КПК України з метою вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого та допит ОСОБА_6 щодо всіх повідомлених ним обставин кримінального правопорушення, а також витребування на підтвердження його показань документів, які підтверджують такі факти, а також надіслані запити в порядку ст .93 КПК України про витребування копій вироку та документів відносно ОСОБА_6 , який утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». 04 грудня 2020 року на виконання доручення слідчого про проведення слідчих дій ОСОБА_6 був допитаний як потерпілий, та надавав покази, в яких підтвердив обставини, повідомлені у його заявах про вчинення кримінальних правопорушень від 22 та 24 липня 2020 року, виклавши їх власноручно у відповідному протоколі. Правом надання будь-яких підтверджуючих документів не скористався, натомість, долучив до протоколу 8 (вісім) клопотань на адресу слідчого. Разом із тим, слідчим у передбаченому порядку було вирішено вищевказані клопотання ОСОБА_6 про проведення слідчих дій, та інші його звернення, які надійшли у даному кримінальному провадженні. Зокрема, постановами слідчого від 23 грудня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 від 04.12.2020, в якому він просив орган досудового розслідування визнати показання свідка ОСОБА_9 , які він надавав у травні 1999 року у кримінальній справі №1-175/1999 недостовірними і неправдивими; відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_6 від 04.12.2020, в яких він просив орган досудового розслідування допитати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 від 04.12.2020 про призначення йому захисника з наведенням у цих рішеннях відповідних підстав, мотивів та посилань на норми КПК України по кожному із порушених питань. Серед іншого, задоволено клопотання ОСОБА_6 щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні із застосуванням технічних засобів, що враховано під час досудового розслідування. Крім того, слідчим надано вичерпні відповіді на звернення ОСОБА_6 щодо його статусу в кримінальному провадженні як потерпілого та вручення відповідної пам`ятки.

Слідчий суддя відзначив, що всі зазначені заяви та клопотання ОСОБА_6 були у встановленому порядку розглянуті, за результатами яких у передбачених законом випадках прийнято відповідні процесуальні рішення, та про їх розгляд у кожному випадку повідомлявся потерпілий, відтак ці звернення не були залишені без процесуального реагування, чим не було порушено гарантій реалізації його процесуальних прав, передбачених КПК України. В межах кримінального провадження слідчим також отримано копії судових рішень щодо засудженого.

Однак, на переконання колегії суддів такі висновки слідчого судді є помилковими з огляду на таке.

Як вбачається із постанови слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 28.08.2020 за № 0000603, слідчим було проаналізовано лише показання ОСОБА_6 щодо того, що в вечірній час 23.03.1999 його було затримано працівниками правоохоронних органів Дніпропетровської області в м. Підгородньому Дніпропетровської області за підозрою у вчиненні злочину, та під час затримання, з боку працівників міліції до нього були застосовані недозволені методи, а саме нанесені численні удари руками та ногами по різним частинам голови та тулубу, направлені на так зване «вибиття» зізнавальних показань у вчиненні злочину. Поміж тим, слідчим зроблено висновок, що допитаний ОСОБА_6 у своїх показаннях, а також численних клопотаннях до органу досудового розслідування, просив провести слідчі дії, направлені на перевірку законності та допустимості зібраних в межах кримінальної справи № 1-175/1999 доказів.

Зважаючи на положення статей 9, 40 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, на підставі яких кримінальне провадження підлягає закриттю, надати належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Даних вимог закону слідчим у досудовому розслідуванні не дотримано. Рішення з приводу змісту заяви ОСОБА_6 слідчим фактично прийнято не було, як і не було вжито належних заходів для повного та об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується, що заяви та клопотання ОСОБА_6 поміж іншого містять вимоги щодо фактичної переоцінки доказів у справі де він засуджений до довічного позбавлення волі.

Проте, слідчим залишилося поза увагою те, що ОСОБА_6 наполягав на вчиненні відносно нього кримінального правопорушення, вказував осіб, які могли бути причетні до цього або бути свідками.

Попри це, жодна особа, окрім самого ОСОБА_6 , з приводу зазначених останнім у заявах про кримінальне правопорушення подій, допитана не була, та колегією суддів не встановлено даних, які б свідчили про вжиття заходів слідчим на встановлення осіб причетних до вчинення злочину, або які могли бути свідками цього.

ОСОБА_6 вказував, що саме працівники міліції перевищили службові повноваження під час його затримання та першого допиту, вказує прізвища вказаних працівників поліції. Окрім цього зазначає, що понятими під час проведення слідчих дій були також працівники поліції. Наведені обставини не перевірені, а саме: не зроблено запити до відповідних органів, чи дійсно особи, прізвища, які зазначає ОСОБА_6 працювали у правоохоронних органах у 1999 році та приймали участь у слідчих діях, які посади обіймали, чи проводили попереднє слідство у криімальній справі щодо ОСОБА_6 , не вжито заходів до встановлення можливих свідків спричинення останньому тілесних ушкоджень, катування, не долучено та не проаналізовано вироку суду першої інстанції та судові рішення апеляційної та касаційної інстанцій (якщо такі наявні) щодо ОСОБА_6 про перевірку під час судового розгляду доводів ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених методів досудового слідства.

З огляду на наведене, постанова органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження є передчасною, оскільки слідчим не в повному обсязі встановлені всі обставини кримінального провадження, а розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя не дав належну оцінку її доводам та не врахував вимоги кримінального процесуального закону.

Тому, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 з підстав законності та обґрунтованості постанови про закриття кримінального провадження, слідчим суддею не були враховані допущені порушення досудовим слідством кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим колегією суддів встановлено неповноту судового розгляду, що у відповідності до ст. 409, 410 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Отже, враховуючи, що ухвала слідчого судді винесена з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, висновки постанови про закриття кримінального провадження є передчасними, тому ухвала слідчого судді та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню для організації досудового розслідування, та за результатами досудового розслідування прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 представника в інтересах ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05 березня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_8 від 27.01.2021 про закриття кримінального провадження № 0000603, а кримінальне провадження направити до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві для організації досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4