Справа № 215/3444/15-к
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001037 від 18.06.2015 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, працює монтажником у ФОП ОСОБА_8 , у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліках не перебуває, зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; судимого 08.12.2011 Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений 31.07.2013 з Нікитинської ВК №87 Донецької області умовно-достроково на не відбутий строк 9 місяців 24 дні;

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:

18.06.2015 приблизно о 15.55 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із раніше знайомою йому особою, відомості щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_9 , які також знаходилися у стані алкогольного сп`яніння, проходячи по парковій алеї в парку «Комсомолу України» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_10 , який прямував їм назустріч по вказаній парковій алеї в напрямку АДРЕСА_3 .

В цей час та місці у ОСОБА_4 та раніше знайомої йому особи, відомості щодо якої виділено в окреме провадження, за попередньою змовою між ними виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_10 ..

ОСОБА_4 разом із знайомою йому особою, відомості щодо якої виділено в окреме провадження, переслідуючи мету незаконного заволодіння майном ОСОБА_10 , підійшли до нього та з метою спонукання останнього показати належне у нього майно попросили у нього гроші в сумі 5 гривень.

ОСОБА_10 , бажаючи уникнути можливого конфлікту, оскільки розумів, що вказані особи знаходяться у стані алкогольного сп`яніння та мають перевагу в силі, дістав із кишені своїх брюк грошові кошти в сумі 18 гривень, щоб передати ОСОБА_4 5 гривень.

В цей час особа, відомості щодо якої виділено в окреме провадження, реалізуючи раптовий свій намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, вирвав із рук потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 18 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 разом із знайомою йому особою, відомості щодо якої виділено в окреме провадження, продовжуючи діяти з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення майна ОСОБА_10 , обшукали кишені останнього та відкрито викрали у нього мобільний телефон «Нокіа 1600» вартістю 200 гривень із чохлом, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень, пачку цигарок «Столичні» та одноразову запальничку.

Після чого, ОСОБА_4 разом із раніше знайомою йому особою, відомості щодо якої виділено в окреме провадження, залишили місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 368 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому розгляді свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Пояснив суду, що дійсно 18.06.2015 разом із ОСОБА_11 перебували в стані алкогольного сп`яніння та знаходились у парку, де побачили потерпілого. Підійшовши до нього попросили цигарок та 5 гривень. Потім ОСОБА_11 забрав у потерпілого телефон, цигарки та 18 гривень, після чого вони пішли далі по парку. У цей же день його разом із ОСОБА_11 затримала поліція, при цьому в нього була пачка цигарок, яку вони забрали у потерпілого, а в ОСОБА_11 мобільний телефон та гроші. Вказане майно у них було вилучене та передано потерпілому. У скоєному щиро кається, шкодує про вчинене, просить суворо не карати.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту потерпілого, свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до довідки від 23.06.2015, вартість мобільного телефону «Nokia-1600», бувшого у використанні станом на 18.06.2015 складає 200 гривень.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги досліджені надані суду докази, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному, відсутність претензій від потерпілого.

Передбаченою ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Як вбачається з наданих суду довідок ОСОБА_4 постійно жив і працював у м. Кривому Розі, 30.09.2019 отримав ID картку, до кримінальної відповідальності з 2015 року не притягався, тобто вів звичайний спосіб життя.

Отже, докази умисного вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду відсутні.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, роботу, сім`ю та двох малолітніх дітей, він задовільно характеризується за місцем проживання, претензії від потерпілого до нього відсутні, оскільки майно повернуто останньому у повному обсязі та він пробачив обвинувачених шляхом відкликання апеляційної скарги, про що зазначено в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.09.2015, більше апеляційних чи касаційний скарг не подавав.

Зазначене у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та пом`якшує покарання. Тому, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк, при цьому покласти на нього обов`язки передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, призначення зазначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2015 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та 28.07.2015 його звільнено з-під варти у залі суду.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: - чохол, мобільний телефон марки «Нокиа 1600», купюру номіналом 50 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_10 і передані йому під розписку залишити йому ж;

-пачку цигарок «Столичні», одноразову запальничку чорного кольору, що зберігаються у ВП №5 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області і належать потерпілому ОСОБА_10 повернути останньому;

-кепку світло-блакитного кольору, бриджі спортивні чорного кольору та футболку сірого кольору із смугами чорного і білого кольорів, що належать обвинуваченому ОСОБА_4 та передані на зберігання до ВП №5 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією №317 повернути власнику ОСОБА_4 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду через районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ