12.07.2021 Справа № 756/9523/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9523/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.07.2021 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001378 від 19.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
22.06.2021 провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді, надійшло клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна.
22.06.2021 ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001378 від 19.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
01.07.2021 в межах строку, встановленою ухвалою слідчого судді про повернення клопотання на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України, до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене 19.06.2021 в ході проведення огляду місця події за адресою м. Київ, пр-т С.Бандери, виїзд на шляхопровід вул. Богатирської, а саме: транспортний засіб марки «DAEWOO NEXIA» (д.н.з. НОМЕР_1 ), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , шляхом заборони користування та розпоряджання.
Обгрунтовуючи подане клопотання прокурор зазначає, що 18.06.2021 близько 21:40 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки «DAEWOO NEXIA» (д.н.з. НОМЕР_1 ), порушуючи ПДР України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно руху автомобіля. Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікарні.
19.06.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «DAEWOO NEXIA» (д.н.з. НОМЕР_1 ) був оглянутий та вилучений працівниками поліції і поміщений на майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
З огляду на викладене, на переконання прокурора, з урахуванням того, що вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні внаслідок його відповідності критеріям, визначеним статтями 98, 167, 170 КПК України, натомість незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а тому з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду існують достатні підстави для накладення арешту на вказане майно.
В судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_8 , в якій остання просить розглядати клопотання за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання власник майна не з`явився, про дату час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки прокурора та власника майна обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0001378 від 19.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
22.06.2021 постановою старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 транспортний засіб марки «DAEWOO NEXIA» (д.н.з. НОМЕР_1 ) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001378 у зв`язку із збереженням на транспортному засобі слідів кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень автомобіля.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому, внаслідок доведеності існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту з тимчасовим позбавленням права на розпорядження майном будь-кому і будь-яким чином з метою збереження речових доказів задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Втручання держави в право ОСОБА_5 на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що слідчий у клопотанні не обґрунтував належним чином необхідність накладення арешту на майно з тимчасовим позбавленням права власника ( ОСОБА_5 ) на користування належним їй майном, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001378 від 19.06.2021 на тимчасово вилучене майно, вилучене 19.06.2021 в ході проведення огляду місця події за адресою м. Київ, просп. С. Бандери, виїзд на шляхопровід вул. Богатирської, а саме: транспортний засіб марки «DAEWOO NEXIA» (д.н.з. НОМЕР_1 ), який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження будь-кому і будь-яким чином.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1