Єдиний унікальний номер 205/5721/21
Провадження №1-в/205/365/21
У Х В А Л А
Іменем України
12 липня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89» відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.10.2018 року вироком Баглійського районного суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі про застосування покарання за наявності кількох вироків,

ВСТАНОВИВ:

8 липня 2021 року до Ленінського районного суд суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89» відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.10.2018 року вироком Баглійського районного суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі про застосування покарання за наявності кількох вироків, в якому адміністрація установи виконання покарання просить вирішити питання про застосування відносно засудженого покарання за наявності двох вироків, а саме, вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30.10.2018 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 1, ст. 190 ч. 2, ст. 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі та вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.10.2018 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ст. 407 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від призначення покарання, на підставі ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку в 3 роки.

Прокурор та представник установи виконання покарання в судове засідання за повідомленням не з`явилися. Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши доводи подання та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20 червня 2017 року у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі та остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Разом з цим, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленому йому іспитовий строк в 3 роки.

При цьому, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року не був врахований Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська при ухвалені вироку від 30 жовтня 2018 року.

Згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Натомість, суд вважає неможливим застосування ч. 4 ст. 70 КК України та визначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за вироками Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року та Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 , оскільки за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_3 був звільнений від призначеного покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком в 3 роки, отже, зазначеним покаранням неможливо поглинути покарання, призначене йому за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 жовтня 2018 року у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі, адже визначення за правилами ч. 4 ст. 70 КК України остаточного покарання буде погіршувати правове становище засудженого ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що призначені ОСОБА_3 покарання за вироками Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 жовтня 2018 року та Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року підлягають виконанню самостійно.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Покарання ОСОБА_3 за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання з випробуванням, на підстав ст. 75 КК України, з іспитовим строком в три роки та за вироком Баглейського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 жовтня 2018 року у вигляді трьох років трьох місяців позбавлення волі - виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1