Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5928/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 липня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 діб, тобто до 30.08.2021 року, з забороною цілодобово залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що стороною обвинувачення в повному обсязі надані докази, які свідчать, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а також про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 в обґрунтування якого зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000173 від 25.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений точно досудовим розслідуванням день та час, проте не пізніше 01.07.2021 року ОСОБА_8 з корисливих мотивів, направлених на отримання неконтрольованого державою прибутку від дій, пов`язаних із незаконним обігом психотропної речовини, у порушення вимог Законів України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними", "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" вступив у попередню змову із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з метою незаконного виготовлення, зберігання та збуту психотропних речовин.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, у невстановлений досудовим слідством день та час, але не пізніше 01.07.2021 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебуваючи у буд. АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту незаконно виготовили та зберігали до 10 год. 11 хв. 01.07.2021 року психотропну речовину обіг якої обмежено - амфетамін.

Під час вчинення вказаного злочину ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 затримано на місці його вчинення працівниками правоохоронних органів.

02.07.2021 року слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, шо ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також про те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати, чи спотворити речові докази по справі, незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Обґрунтованість підозри не оскаржується стороною захисту.

Також, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та вважав доведеним існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання; незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження; знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 є необхідним.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання встановлених ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде достатнім.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У відповідності до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у виді домашнього арешту.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.
Таким чином, враховуючи п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 є раніше несудимою особою, має постійне місце проживання, проживає з сім`єю та має на утриманні двох малолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Вказання апелянта на існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, є лише припущенням та не підтверджується матеріалами клопотання. Крім того, слідчим суддею не було встановлено наявності вказаного ризику, а апелянтом не надано додаткових доказів його існування, які б не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що з моменту обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, останній його умови не порушує, що підтвердив і прокурор в засіданні апеляційного суду.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують висновків слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02 липня 2021 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 діб, тобто до 30.08.2021 року, з забороною цілодобово залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: