Єдиний унікальний номер 448/858/21
Провадження № 1-кп/448/177/21
В И Р О К
Іменем України

26.08.2021 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська (81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Львівської області) кримінальне провадження №0000084 від 01 липня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Миропілля Краснопільського району Сумської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, одруженої, судимої вироком Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання 120 (сто двадцять) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. 28.06.2021 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту із чоловіком ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_5 один удар металевою лопаткою по лобі зліва, від чого ОСОБА_5 опустився на коліна. В подальшому, підійшовши ззаду, ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_5 два удари правою ногою по спині, два удари рукою по спині та два удари правою ногою по правій нозі ОСОБА_5 , своїми діями спричинила потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рани на голові, двох синців на спині, садна на правій нозі, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

ІІ. Позиція обвинуваченої.
2. В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , вину у інкримінованому їй кримінальному проступку визнала повністю та підтвердила обставини, що наведені у обвинувальному акті. Пояснила, що дійсно зазначеного дня та часу, при наведених в обвинувальному акті обставинах, перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту із чоловіком ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла ОСОБА_5 один удар металевою лопаткою по лобі зліва, від чого ОСОБА_5 опустився на коліна. В подальшому, нанесла йому два удари правою ногою по спині, два удари рукою по спині та два удари правою ногою по правій нозі ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаялася, просила не застосовувати суворої міри покарання. Згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без дослідження доказів, якими підтверджуються встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згідна із встановленими обмеженнями оскарження вироку за результатами розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні.

ІІІ. Позиція потерпілого.
3. Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи та пояснила, що 28.06.2021 року обвинувачена, яка є його дружиною, з якою у нього виник конфлікт, умисно завдала йому удар металевою лопаткою по лобі зліва, два удари правою ногою по спині, два удари рукою по спині та два удари правою ногою по правій нозі, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження. Вказав, що пробачив обвинуваченій вчинене діяння.

ІV. Оцінка Суду.
4. Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому кримінальному проступку визнала повністю, вона та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, та, роз`яснивши їм положення КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

5. Суд обмежився допитом обвинуваченої ОСОБА_3 , та дослідженням документів, які характеризують обвинувачену, як особу.

6. Показання обвинуваченої ОСОБА_3 , в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння нею змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності її позиції.

7. Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального проступку у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу обвинуваченою не заявлялося.

8. Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення.
9. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

10. Враховуючи показання обвинуваченої, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 125 КК, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

11. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

V. Призначення покарання.
12. При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

13.Обвинувачена ОСОБА_3 , вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

14. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, а також повне та беззастережне визнання вини обвинуваченою.

15. Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

16. Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

17. Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

18. Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом враховується те, що така раніше судима, непрацююча, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаялася у вчиненому, її стан здоров`я на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, роль у скоєному кримінальному проступку та поведінку до і після вчинення кримінального проступку.

19. З огляду на викладене, та, враховуючи позицію прокурора, яка просила призначати покарання для обвинуваченої у вигляді громадських робі, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку та погоджується з думкою державного обвинувача про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання саме у вигляді громадських робіт, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

20.Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

21.Оскільки ОСОБА_3 , згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 року, засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 120 годин громадських робіт, а інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено останньою до ухвалення вказаного вироку, остаточне покарання обвинуваченій необхідно призначити, згідно з ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип часткового складання покарань.

22.Саме такий вид покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

23. Підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 , ст.69 КК України, суд не вбачає.

24. Суд приходить до переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

25. Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
26. Цивільний позов по справі не заявлявся.

27. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

28. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

у х в а л и в :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

2.На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання призначеного вироком Мостиського районного суду Львівської області від 21.07.2021 року призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

3. Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

4. Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

5. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

6. Процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

7. Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирати.

8. Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

9. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

11. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

12. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду виготовлено та підписано суддею в нарадчій кімнаті 26.08.2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1