Єдиний унікальний номер 725/5310/20
Номер провадження 1-в/725/135/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 у інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту нерухомого майна, - ВСТАНОВИВ:
Згідно мотивів даної заяви , ОСОБА_5 посилається на те , що у провадженні Першотравневого районного суду м. Чернівці перебувала кримінальна справа № 1-24/2007 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 307 ч. 3, ст. 311 ч.3, ст. 317 ч.2 Кримінального кодексу України .

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.07.2007 року № 1-24/2007, залишеного без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11.09.2007 року, ухвалою Верховного суду України від 08.07.2008 року, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.

Стверджує, що на виконання вироку від 06.07.2007р. Першотравневим районним судом м. Чернівці 17.09.2007 року видано виконавчий лист № 1-24/2007 про конфіскацію всього належного майна ОСОБА_7 на праві власності, який перебував на виконанні у Першотравневому відділі державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції .

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19 липня 1996 року квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

01.08.2018р. Першотравневий районний суд м. Чернівці розглянув подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про звернення стягнення на майно ОСОБА_7 .

Ухвалою у справі №725/4035/18 від 01.08.2018р. звернуто стягнення на нерухоме майно, право власності , на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 р

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер.

Вказує, що 14.04.2019 року головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_10 , при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-24, виданого 17.09.2007 року прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника ОСОБА_7 .

26 вересня 2018 року його донька, ОСОБА_6 , дошлюбне прізвище ОСОБА_11 звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_12 з заявою про прийняття спадщини в строки, передбачені законодавством.

Приватним нотаріусом ОСОБА_12 відкрито спадкову справу за №63049112 у Спадковому реєстрі № 19/2018 .

Після спливу шестимісячного строку спадкоємиця звернулась до приватного нотаріуса за отриманням свідоцтва на спадщину після смерті свого батька, проте при оформленні спадщини дізналася, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3041956 від 30.03.2006р. винесений Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження постанова, 4/ «03» Д-050077 від 29.03.2006, УМВС України в Чернівецькій області. Об`єкт обтяження АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_7 , заявник УМВС України в Чернівецькій області.

Додає, що на даний час вирок суду в частині конфіскації майна, що належить ОСОБА_7 не виконаний, сам засуджений помер, строки виконання вироку закінчились. Крім, того постановою УМВС України в Чернівецькій області, від 29.03.2006р. накладено арешт на всю квартиру за адресою АДРЕСА_1 , проте ОСОБА_7 , належало лише 1/3 частка квартири

Враховуючи наведене , просить суд скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3041956 від 30.03.2006р. внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження постанова 4/ «03» Д-050077 від 29.03.2006, УМВС України в Чернівецькій області. Об`єкт обтяження АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_7 , заявник УМВС України в Чернівецькій області.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заяву про скасування арешту підтримала.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту , мотивуючи тим , що у процесі виконання вироку суду відносно ОСОБА_7 , ухвалою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.08.2018 року звернуто стягнення на нерухоме майно, право власності , на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на 1/3 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тому , підстава, за якої накладався арешт майна ще не відпала. Просив відмовити у задоволенні заяви.

Дослідивши матеріали заяви , заслухавши думку учасників процесу , суд приходить до наступного висновку:

Як вбачається із заяви про скасування арешту та долучених до неї матеріалів, ОСОБА_7 засуджений вироком Першотравневого районног суду м.Чернівці від 06.07.2007 року за ст..ст. 307 ч.3, 311 ч.3,317 ч.2 КК України із призначенням покарання, у вигляді восьми років позбавлення волі із конфіскацією всього його особистого майна .

Зазначена кримінальна справа була розглянута в порядку, передбаченому КПК 1960 року.

Відповідно до п.9 розділу XI «Перехідні Положення» нового КПК України, який набрав чинності з 20 листопада 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а тому заява про скасування арешту з майна підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності цим КПК, тобто в порядку КПК України 1960 року

11.09.2007 року судом видано виконавчий лист про конфіскацію всього майна засудженого ОСОБА_7 , належного йому на праві особистої власності. (а.с. 53).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі № 461/233/17-ц викладена наступна правова позиція.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи керується тим, що вказані правовідносини виникли за дії КПК України від 1960 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , Єдиного реєстру заборон відчуження об» єктів нерухомого майна від 02.11.2020 року , накладено арешт

на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3041956 від 30.03.2006р,. внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Першою чернівецькою державною нотаріальною конторою Підстава обтяження постанова 4/ «03» Д-050077 від 29.03.2006, УМВС України в Чернівецькій області. Об`єкт обтяження АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_7 , заявник УМВС України в Чернівецькій області. ( а.с. 13).

Питання про конфіскацію майна вирішується у порядку, встановленому КПК України та Кримінально-виконавчим кодексом України (далі - КВК України).

Згідно з частиною другою статті 52 Кримінального кодексу України (далі - КК України) додатковим покараннями є, зокрема, конфіскація майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (частина перша статті 59 КК України).

Статтею 48 КВК України передбачено, суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання Державній виконавчій службі, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється Державною виконавчою службою за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Конфіскації підлягає майно, що є у власності засудженого. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом (частини перша, третя статті 49 КВК України).

Спеціальним законом, що регулював порядок вчинення виконавчих дій на час виконання вироку в частині конфіскації майна, є Закону України « Про виконавче провадження».

Згідно з частиною другою статті 40-1 Даного Закону -виконавчий документ, прийнятий державним прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; якщо у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу, або майно, визначене виконавчим документом, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (пункти 2-6 частини першої статті 40 Закону № 606-XIV).

Відповідно до вимог статті 404 КПК України 1960 року вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який постановив вирок, не пізніше як через три доби з дня набрання ним законної сили або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції. У разі якщо вирок або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який надсилається на виконання органам державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Органи, що виконують вирок, постанову або ухвалу, повідомляють суд, який їх постановив про їх виконання.

При цьому згідно з Пунктом 9 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Кримінальним процесуальним Кодексом України 1960 року був встановлений вичерпний перелік процесуальних рішень органу дізнання, слідчого чи прокурора, які могли бути самостійно оскаржені до суду на стадії досудового слідства, постанова про накладення арешту на майно до таких процесуальних рішень не відносилася.

Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

З огляду назазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту майна позивача, поширюються норми КПК України 1960 року.

Згідно положень частини четвертої статті 21 КПК України - здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 19 липня 1996 року квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

Частка кожного із співвласників виділена не була.

Згідно інформації про виконавче провадження № 22748322 від 09.11.2020 року, виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_7 , неодноразово зупинялись до виконання певних виконавчих дій. ( а.с. 4-6).

Згідно копій матеріалів виконавчого провадження (а.с.25-72) державними виконавцями вчинялося ряд дій , щодо конфіскації майна засудженого.

16.01.2008 року ухвалою суду була визначена частка ОСОБА_7 у спільній сумісній власності на спірну квартиру у розмірі 1/3.

Заявник посилаючись на вимоги ст. 80 КК України вважає , що строк виконання вироку суду відносно ОСОБА_7 сплинув , а тому арешт його майна підлягає скасуванню

Проте , суд не вбачає підстав для скасування арешту , оскільки у межах виконання виконавчого листа про конфіскацію майна ОСОБА_7 , що не зареєстроване у законному порядку , на частку у майні ОСОБА_7 , ухвалою суду від 01.08.2018 року звернуто стягнення. Ця ухвала є чинною.

Керуючись ст.ст. 21, 126, 234 КПК України від 1960 року, розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України 2012 року

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви про скасування арешту нерухомого майна- квартири АДРЕСА_2 , власником якої був ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1