ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/1365/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/1191/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ДП «Балаклійське лісове господарство» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 травня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000102 від 14.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 травня 2021 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна.
Згідно оскаржуваної ухвали накладено арешт на:
- деревину 323 колоди довжиною по 4 метри, з яких 312 колод без бирок, у тому числі 13 колод належать до деревини промислового використання (дрова довгі), 28 колод належать до ділової деревини категорії «С», 271 колода належить до ділової деревини категорії «Д», 11 колод довжиною по 4 м з бирками, 6 штабелів деревини довжиною по 4 метри з бирками, 2 штабеля деревини довжиною по 2,5 метри без бирок. 37 колод деревини довжиною по 2,5 метри, з яких 22 колоди з бирками, 15 колод без бирок, у тому числі 12 колод належать до ділової деревини категорії «С» та 3 колоди - до ділової деревини категорії «Д». 1 колода довжиною 4,5 метри належить до ділової деревини категорії «Д». Загальною кількістю 361 колода деревини;

- деревину 52 колоди довжиною по 4 метри, з яких 50 колод належать до ділової деревини категорії «Д», 2 колоди - до ділової деревини категорії «С», 25 колод без бирок. 171 колода довжиною по 2,5 метри, з яких 60 колод належать до ділової деревини категорії «С», 111 колод до ділової деревини категорії «Д», 10 колод без бирок. Загальною кількістю 223 колоди деревини та 2 штабеля деревини, що становлять 56 колод деревини промислового використання (дрова довгі), з яких 41 з бирками, 15 без бирок,

власником яких є ДП «Балаклійське лісове господарство», позбавивши права на їх відчуження, розпорядження та користування.

Місце зберігання арештованого майна слідчий суддя вирішив покласти на слідчого.

Представник власника майна ДП «Балаклійське лісове господарство» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки рубка вилученої деревини здійснювалась на підставі лісорубного квитка ХА ЛРК № 002847 від 14.04.21, що підтверджує її законність та вказує на відсутність належних підстав для проведення досудового розслідування за таким фактом.

Вказує, що судом не прийняті до уваги відомості ДП «Балаклійське лісове господарство» про те, що деревина, яка вилучена, зрубана у законний спосіб та на момент її огляду та вилучення ознак самовільного порубу не було, про що свідчить наданий лісорубний квиток та пояснення свідка ОСОБА_9 , який підтвердив зазначені обставини.

Зазначає, що клопотання слідчого про накладення арешту взагалі не містить в собі належних обґрунтувань про те, що вилучена лісопродукція відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тобто є знаряддям вчинення злочину, зберегла на собі його сліди, є об`єктом кримінально протиправних дій, є набутою кримінально протиправним шляхом, або отриманою юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

В судове засідання апеляційного суду власник майна та його представник, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, не з`явились, причин неявки суду не повідомили.
Прокурор у кримінальному провадженні до початку судового розгляду подав заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.
Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора у кримінальному провадженні, власника майна та його представника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що СВ ВП№ 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено 14.05.2021.

Частиною 1 статті 246 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

З матеріалів клопотання вбачається, що 13.05.2021 до відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення Управління Служби безпеки України в Харківській області щодо протиправної діяльності, яка містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, а саме здійснення 13.05.2021 незаконної порубки деревини на території виділу 26 ділянки 8 Андріївського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство».

13.05.2021 під час проведення огляду місця події за участю працівників ДП «Вовчанське лісове господарство» на території виділу 26 ділянки 8 Андріївського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство» у лісовому масиві Андріївського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство» виявлено складені колоди деревини породи сосна. При детальному огляді колод встановлено таке:

323 колоди довжиною по 4 метри з яких 312 колод без бирок, серед яких 13 колод відносяться до деревини промислового використання (дрова довгі), 28 колод - до ділової деревини категорії «С», 271 колода - до ділової деревини категорії «Д».

11 колод довжиною по 4 метри з бирками.

6 штабелів деревини довжиною по 4 метри з бирками, 2 штабеля деревини довжиною по 2,5 мети без бирок.

Також виявлено 37 колод деревини довжиною по 2,5 метри, з яких 22 колоди з бирками, 15 колод без бирок, серед яких 12 колод відносяться до ділової деревини категорії «С» та 3 колоди - до ділової деревини категорії «Д».

1 колода довжиною 4,5 метри, що відноситься до ділової деревини категорії «Д».

Загальна кількість колод становить 361. Також 6 штабелів деревини колодами по 4 метри з бирками, та 2 штабеля деревини по 4 метри без бирок. Деревина у зазначеному об`ємі була вилучена.

13.05.2021 під час проведення огляду місця за участю працівників ДП «Вовчанське лісове господарство» на території виділу 26 ділянки 8 Андріївського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство» у лісовому масиві Андріївського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство» виявлено складені колоди деревини породи сосна. При детальному огляді колод встановлено таке:

52 колоди довжиною по 4 метри, з яких 50 колод відносяться до ділової деревини категорії «Д», 2 колоди - до ділової деревини категорії «С», 25 колод без бирок.

171 колода довжиною по 2,5 метри, з яких 60 колод відносяться до ділової деревини категорії «С», 111 колод - до ділової деревини категорії «Д», 10 колод без бирок. Загальною кількістю 223 колоди.

56 колод деревини промислового використання (дрова довгі), з яких 41 з бирками, 15 без бирок, складені у двох штабелях.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Жушман проти України» № 13223/05 від 28.05.2009 р. зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання про арешт майна, прокурором зазначено попередню кваліфікацію у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.246 КК України, що вбачає незаконне перевезення, зберігання або збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду. З метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, а також особи, яка може бути причетна до вчинення вказаного злочину колегія суддів зазначає, що майно, вилучене в ході огляду місця події, має значення для забезпечення цього кримінального провадження. А тому, є підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що вилучена деревина, яка зазначена у клопотанні прокурора відповідає ознакам ст.98 КПК України, як предмети, які можуть зберігати на собі сліди правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягають перевірці під час досудового розслідування за допомогою низки слідчих (розшукових) дій, у тому числі проведенні відповідних експертиз, з метою забезпечення доказової бази у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, накладення арешту на майно з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, не вимагає обов`язкової наявності у кримінальному провадженні підозри чи цивільного позову. Арешт майна з вказаної підстави по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Постановами ст. слідчого СВ відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 14.05.2021 деревину, вилучену 13.05.2021 під час проведення оглядів місця події на території виділу 26 кварталу 8 Андріївського лісництва ДП «Балаклійське лісове господарство», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000102.

Таким чином, вилучена деревина відповідає критеріям ст.98 КПК України та може бути використаною як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за версією органу досудового розслідування, може бути об`єктом протиправних дій, передбачених особливою частиною КК України.

Постанова слідчого про визнання речовими доказами вилучене майно на час апеляційного перегляду не скасована, що має істотне процесуальне значення.

При цьому, накладення арешту на майно з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, не вимагає обов`язкової наявності у кримінальному провадженні підозри чи цивільного позову. Арешт майна з вказаної підстави по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

Посилання апелянта на законність вирубки деревини і незаконне вилучення майна не спростовує висновків ухвали слідчого судді, оскільки на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати вказані питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень та пред`явлення підозри. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чимістить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому належить врахувати, що арешт майна має тимчасовий характер в межах строку досудового розслідування, який спрямований на ефективне забезпечення його проведення у розумний

Разом з тим, ч.4 ст.173 КПК України, передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді в частині покладення обов`язку на слідчого визначити місце зберігання арештованого майна, оскільки це в значній мірі обмежує законні права та інтереси власника майна ДП «Балаклійське лісове господарство» та не забезпечить належного зберігання деревини.
Вказане свідчить про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги і необхідності часткового задоволення його апеляційних вимог та скасування ухвали слідчого судді в частині не визначення місця зберігання деревини.
За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст. 170, 173 КПК України, колегія суддів вважає за можливе передати вилучену деревину на відповідальне зберігання власнику ДП «Балаклійське лісове господарство» з забороною її відчуження, користування та розпорядження до закінчення досудового розслідування.
Таким чином, у органу досудового розслідування виникає необхідність попередження директора ДП «Балаклійське лісове господарство» ОСОБА_10 або посадових осіб ДП «Балаклійське лісове господарство», які будуть відповідати за дотримання виконання ухвали про арешт майна, про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Колегія суддів також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді в частині визначення місця зберігання майнапідлягає скасуванню з постановленням в цій частині нової про передачу вилученої деревини на відповідальне зберігання власнику ДП «Балаклійське лісове господарство».
Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 376, 392, 404, 405, 407 ч.3 п.2, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу представника власника майна ДП «Балаклійське лісове господарство» - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 травня 2021 року в частині визначення місця зберігання майна- скасувати та постановити нову ухвалу в цій частині.
Передати деревину 323 колоди довжиною по 4 метри, з яких 312 колод без бирок, у тому числі 13 колод належать до деревини промислового використання (дрова довгі), 28 колод належать до ділової деревини категорії «С», 271 колода належить до ділової деревини категорії «Д», 11 колод довжиною по 4 м з бирками, 6 штабелів деревини довжиною по 4 метри з бирками, 2 штабеля деревини довжиною по 2,5 метри без бирок. 37 колод деревини довжиною по 2,5 метри, з яких 22 колоди з бирками, 15 колод без бирок, у тому числі 12 колод належать до ділової деревини категорії «С» та 3 колоди - до ділової деревини категорії «Д». 1 колода довжиною 4,5 метри належить до ділової деревини категорії «Д». Загальною кількістю 361 колода деревини;

- деревину 52 колоди довжиною по 4 метри, з яких 50 колод належать до ділової деревини категорії «Д», 2 колоди - до ділової деревини категорії «С», 25 колод без бирок. 171 колода довжиною по 2,5 метри, з яких 60 колод належать до ділової деревини категорії «С», 111 колод до ділової деревини категорії «Д», 10 колод без бирок. Загальною кількістю 223 колоди деревини та 2 штабеля деревини, що становлять 56 колод деревини промислового використання (дрова довгі), з яких 41 з бирками, 15 без бирок,

на відповідальне зберігання власнику ДП «Балаклійське лісове господарство»(, юридична адреса: Харківська область, Балаклійський район, с-ще Раківка, вул.Лісна, буд.49)

Попередити директора (посадових осіб) ДП «Балаклійське лісове господарство» про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

В решті ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 18 травня 2021 року залишити без змін.
Контроль за виконанням ухвали про арешт майна покласти на прокурора.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: