Справа № 159/5695/20
Провадження № 1-кп/159/137/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001335 від 07.10.2020року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з повною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:
-13.05.2020 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (вирок набрав законної сили 27.10.2020 року);
-17.11.2020 року Турійським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з врахуванням покарання, визначеного Ковельським міськрайонний судом Волинської області від 13.05.2020 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (вирок набрав законної сили 18.12.2020 року),

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, відносно якої, станом на 04.10.2020 року, вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2020 року законної сили не набрав, та особою, відносно якої 14.07.2020 року до Турійського районного суду Волинської області було скеровано обвинувальний акт, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 04 жовтня 2020 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи кімнаті квартири, розміщеної по АДРЕСА_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи ціль незаконного збагачення, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з поверхні дивану мобільний телефон марки "ZTE A3 Blade 2020" в корпусі червоного кольору (імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 ), вартістю 1999 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_4 , яка не становить матеріальної цінності для потерпілого, чим завдав майнової шкоди ОСОБА_5 на суму 1999,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Суду показав, що в той день, точної дати не пам`ятає, він перебував в потерпілого вдома, з яким вживали алкогольні напої. В той час, коли потерпілий спав, він взяв його мобільний телефон та здав в ломбард. Виручені кошти витратив на власні потреби. В подальшому, після того, як потерпілий звернувся в поліцію, викупив телефон з ломбарду. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено нетяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності; вчинив новий умисний корисливий злочин в період, коли вирок щодо нього за вчинення аналогічного злочину законної сили не набрав, а обвинувальний акт в іншому кримінальному провадженні був скерований до суду, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів даної категорії та явне небажання ставати на шлях виправлення; на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій потерпілого до обвинуваченого та його позицію щодо несуворої міри покарання.

Враховуючи наведене та небезпеку ОСОБА_4 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише при призначенні реальної міри покарання і про відсутність підстав для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, з урахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, зважаючи на всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення, яке близьке до мінімального.

При цьому суд звертає увагу на наступні обставини.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнається винуватим, був вчинений 04.10.2020 року, тобто в період до набрання вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2020 року законної сили та до постановлення вироку Турійського районного суду Волинської області від 17.11.2020 року.

Покарання, визначене вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2020 року, вже враховано при визначенні остаточного покарання обвинуваченому вироком Турійського районного суду Волинської області від 17.11.2020 року.

Таким чином, зважаючи на покарання, яке призначається обвинуваченому за даним вироком, вирок Турійського районного суду Волинської області від 17.11.2020 року підлягає самостійному виконанню.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувався. Зважаючи на покарання, яке призначається за даним вироком, суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Арешт на майно не накладався.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Вирок Турійського районного суду Волинської області від 17.11.2020 року щодо ОСОБА_4 виконувати самостійно.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання та реєстрації без дозволу суду; повідомляти суд та інший державний орган, що відає виконанням вирокупро зміну свого місця проживання; з`являтися на виклик до суду та іншого державного органу, що відає виконанням вироку.

Речові докази:

-мобільний телефон марки "ZTE A3 Blade 2020" (імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 ), який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-договір № 463-20025126 від 04.10.2020 про надання ломбардом фінансового кредиту, товарний чек на придбання мобільного телефону, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;
-картонну коробку до належного ОСОБА_5 мобільного телефону марки "ZTE A3 Blade 2020"; гарантійний талон-посібник користувача з експлуатації мобільного телефону; сім-картку мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_4 , які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1