Справа № 132/569/21
Ухвала
Іменем України

12.03.2021р. слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка Вінницької області скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Слідчого відділення Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 26 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 13 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2021р. до слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_5 із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Слідчого відділення Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 26 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 13 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. В обґрунтування цих вимог зазначив, що в провадженні СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області знаходилось кримінальне провадження № 0000030 від 13.11.2019р., відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Дане кримінальне провадження, в порушення вимог чинного закону, 26.09.2020р. слідчим СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні голови сільської ради с.Глинськ ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України. Натомість, органом досудового слідства не було вчинено всіх можливих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, зокрема недопитано його як захисника, проігноровано фактичні дані, не встановлено та не з`ясовано обставин, які мають істотне значення, не призначено та не проведено належних експертиз, а тому на думку скаржника постанова є передчасною, незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з чим просить задовольнити скаргу.

Заявник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у поданій ним скарзі, та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданої скарги, просила у її задоволенні скаржнику відмовити.

Слідчий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений в передбаченому законом порядку, із клопотанням про перенесення розгляду скарги до суду не звертався.

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши доводи скарги, дослідивши оскаржувану постанову, додані до скарги документи, а також матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків:

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до статті 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (пункт 2 частини 1 статті 284 КПК України).

Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Слідчим суддею з наданих матеріалів встановлено, що в провадженні СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області (бувшого Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області) знаходилось кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000030 від 13.11.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

26.09.2020р. слідчим СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000030 від 13.11.2019р., у зв`язку з відсутністю в діянні голови сільської ради с.Глинськ ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Дана постанова мотивована тим, що у даному кримінальному провадженні немає сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, котрі дали б можливість поза розумним сумнівом стверджувати про вчинення головою сільської ради с.Глинськ ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Слідчий суддя не погоджується з постановою слідчого про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною.

Так, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у частині 4 статті 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно статей 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами частини 1 статті 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень статті 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог статті 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у його вчиненні.

Згідно частини 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Як встановлено вище, підставою для закриття кримінального провадження слідчий зазначив відсутність складу кримінального правопорушення в діях голови сільської ради с.Глинськ ОСОБА_7 .

Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, із зазначенням конкретної частини статті КК України та юридичної кваліфікації злочину.

Як вбачається із письмової заяви, з якою ОСОБА_5 звернувся до уповноваженої особи органу прокуратури, він повідомляв про злочин, який вчинив голова сільської ради с.Глинськ, який зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, втягнувши в свої протиправні дії нотаріуса, незаконно передав земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , іншій особі, чим завдав матеріальну та моральну шкоду на суму один мільйон гривень.

За змістом ч.1 ст.364 КК України зловживанням владою та службовим становищем є умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам юридичних осіб.

Обов`язковими ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, є використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; мета одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи при вчиненні такого діяння; заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

В ході досудового розслідування, як свідчать витребувані матеріали кримінального провадження № 0000030 від 13.11.2019р., неодноразово порушувалось питання про допит в якості потерпілого ОСОБА_5 та вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої особи, а також витребування документів на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яку за його словами було в незаконний спосіб передано іншій особі, однак дана вимога слідчого не була виконана.

Матеріали досудового розслідування взагалі не містять пояснень та протоколу допиту заявника ОСОБА_5 щодо обставин скоєного злочину, про вчинення якого останній повідомив у своїй заяві від 13.11.2019р., прокурора Вінницької області.

Слідчим під час досудового розслідування, не вжито належних заходів щодо виклику та допиту заявника, не витребувано правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, не встановлено та не з`ясовано кола його законних володільців (власників, користувачів), не досліджено порядок переходу права власності цього нерухомого майна від попереднього володільця до його наступника, не з`ясовано порядок нотаріального посвідчення правочину та його подальшої державної реєстрації, непризначено та непроведено відповідних експертних досліджень, а відтак не виконано всіх процесуальних дій.

Дані доводи в судовому порядку належними та допустимими доказами слідчим не спростовані.

Таким чином, слідчим не проведено необхідних слідчих чи розшукових дій, необхідних для повного та всебічного розслідування кримінального провадження, з метою виявлення фактичних даних, на підставі яких встановлюються наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Отже, постанова слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 26.09.2020р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000030 від 13.11.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, не відповідає вимогам статті 110 КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування та мотивів її прийняття.

За вказаних обставин, вважаю, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною, не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження для проведення додаткового розслідування, в ході якого необхідно усунути зазначені недоліки та виконати слідчі дії, направлені на встановлення обставин події.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів щодо встановлення об`єктивної істини, провести необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Клопотання ОСОБА_5 про витребування доказів та визнання потерпілою особою, підлягає направленню за належністю до відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП Вінницької області, якому доручено провести досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000030 від 13.11.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, для розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Слідчого відділення Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 26 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 13 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України задовольнити.

Постанову слідчого Слідчого відділення Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 26 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 13 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України скасувати та провести додаткове розслідування, в ході проведення якого виконати всі вимоги, викладені в мотивувальній частині цієї ухвали.

Направити за належністю для розгляду письмове клопотання ОСОБА_5 про витребування доказів та визнання потерпілою особою, яке розглянути в ході додаткового розслідування, та за наслідками його розгляду прийняти в передбаченому законом порядку законне та обґрунтоване рішення.

Копію цієї ухвали, одночасно із витребуваними матеріалами кримінального провадження № 0000030 від 13 листопада 2019 року, невідкладно направити до відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, для виконання.

Дана ухвала згідно вимог ч.2 ст.21 КПК України, ч.ч.2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання ухвали має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя