Провадження № 11-кп/4820/297/21
Справа № 671/1826/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 29.09.2020 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Волочиського районного суду від 13 січня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Волочиського районного суду від 13 січня 2021 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в цей строк час його попереднього ув`язнення з 29.09.2020 до набрання вироком законної сили, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 залишено без змін тримання під вартою.

Речові докази: спортивні штани, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Волочиського ВП Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області повернуто обвинуваченому ОСОБА_8 ; дві ганчірки - знищено, жіночу кофту та одяг потерпілої ОСОБА_9 повернуто потерпілій ОСОБА_10 .

Скасовано арешт накладений ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 02.10.2020.

За вироком суду, 27.09.2020, близько 21 год. 00 хв., між ОСОБА_8 та його матір`ю ОСОБА_9 в житловому будинку АДРЕСА_2 через малозначний привід на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт. Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи агресивно налаштованим стосовно потерпілої ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та усвідомлюючи їх настання, наніс ОСОБА_9 не менше семи восьми ударів обома руками в ділянку обличчя та голови, а також близько п`яти ударів в ділянку тулуба, спричинивши при цьому тілесні ушкодження.

Внаслідок вказаних протиправних злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді субдурального крововиливу в лобно-скроневій ділянці справа, субарахноїдального крововиливу в правій лобній та скроневій ділянці, крововиливу під м`якими покривами голови в лобно-скроневій ділянці зліва, крововиливів під м`якими покривами голови в лобній ділянці справа та в скроневій ділянці справа, крововиливу із саднами на лобній ділянці справа, крововиливу на лобній ділянці зліва, припухлості м`яких тканин та крововиливів на обох повіках правого та лівого ока, крововиливу на спинці, крилі та кінчику носа, крововиливу на правій щічній ділянці, множинних крововиливів на верхній та нижній губі, які відповідно до висновку експерта № 107 від 30.10.2020 за своїм характером мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті, та тілесні ушкодження у вигляді переломів 6-8-го ребер по середній підпахвинній лінії зліва, крововиливу на грудній клітці зліва, по середній підпахвинній лінії, які за своїм характером, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді субдурального та субарахноїдального крововиливів в лобно-скроневій ділянці справа.

В результаті умисно спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 09 год. 00 хв., померла за місцем свого проживання у вказаному вище будинку.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок Волочиського районного суду від 13 січня 2021 року та закрити кримінальне провадження.

При цьому вказує, що суд першої інстанції послався на покази свідків, які фактично не були очевидцями нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Висунуте ОСОБА_8 обвинувачення свого підтвердження не знайшло.
Прокурором не надано доказів, які б підтвердили вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом, окрім як посилання на свідчення самого обвинуваченого, які за правилами ст.ст. 86, 87, 94 КПК України судом належним чином не оцінені з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності.
Надані стороною обвинувачення докази не дають можливість прийти до безсумнівного висновку про те, що умисел обвинуваченого був спрямований саме на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.
У своїх показах обвинувачений ОСОБА_8 вказав суду, що нічого не пам`ятає про обставини нанесення тілесних ушкоджень, при цьому слідчим було проведено слідчий експеримент з метою відтворення обстановки вчинення кримінального правопорушення.
Судом в основу вироку покладені сумнівні докази винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, чим порушено положення ч.3 ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України.
При допиті співмешканки обвинуваченого було встановлено, що ОСОБА_8 не пам`ятає про обставини спричиненя тілесних ушкоджень матері, проте припустив, що він міг «наробити біди», перебував в шоковому стані.
Також захисник обвинуваченого зазначає про пасивну поведінку захисника у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду, що може вважатися порушенням права на захист.
Захисником та судом не було вжито жодних заходів, спрямованих на встановлення істини у кримінальному провадженні, не перевірені докази про можливість самообмови обвинуваченого. Захисник не брав участі у допиті свідків в судовому засіданні, у встановленні механізму спричинення тілесних ушкоджень під час проведення слідчого експерименту.
У вироку суду не надано відповідей на ряд запитань, зокрема: який мотив переслідував обвинувачений, спричиняючи тілесні ушкодження, які саме тілесні ушкодження обвинувачений мав намір спричинити; хто спричинив тілесні ушкодження потерпілій у вигляді переломів 6-8 ребер по середній підпахвиній лінії зліва, крововиливу на грудній клітці зліва, по середній під пахвинній лінії, які за своїм характером, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості; чи пам`ятає ОСОБА_8 обставини подій, за яких потерпілій було спричинено тілесні ушкодження; чи спростовується факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілій внаслідок можливих необережний дій будь-кого із учасників події; чи спростовується можливість самообмови ОСОБА_8 , у тому й числі під тиском правоохоронних органів; які саме ліки ОСОБА_8 давав своїй матері з метою покращення її стану та чи не могли ці ліки спровокувати розвиток наслідків спричинення тілесних ушкоджень, які в подальшому призвели до смерті; чи вчиняв взагалі ОСОБА_8 будь-які неправомірні дії щодо потерпілої 27.09.2020.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав та розкаявся у вчиненому. Дав показання, згідно з яких 26 вересня 2020 року він вживав алкогольні напої. 27 вересня 2020 року він з кумом ОСОБА_11 за місцем свого проживання в обідній час святкували день села, вживаючи горілку. Вдома була його мама - ОСОБА_9 , а також співмешканка ОСОБА_12 . Остання приймала участь у святкуванні, також випила 50 грам горілки. Вони шуткували та він приревнував співмешканку, а тому вигнав товариша. Потім він вчепився до ОСОБА_13 і та втекла з будинку. Дома залишились вони з потерпілою вдвох. Після того, як він ліг відпочивати, мати, яка перебувала у сусідній кімнаті, почала сваритись, висловлювати свої невдоволення ним, та його стосунками з жінками, дітьми, «кляла його», обзивала. Ця розмова тривала довго, а він терпів. Потім він вже не витерпів, підійшов до матері в кімнату і декілька разів дав їй ляпаси долонями рук по обличчю. Потерпіла в цей час сиділа на ліжку. Більше він не пам`ятає нанесення будь-яких ударів, у тому числі, по ребрам потерпілої. Вранці мама його розбудила. Він побачив на ній синяки, однак вона закривала обличчя руками. Протягом 28.09.2020 він давав їй пити чай, ліки (ті що завжди вона приймає і від головного болю), міряв потерпілій пульс, що був завищений, порався по господарству, наглядаючи за матір`ю, яка відпочивала. Не тривожив її. Також він запитував чи викликати швидку, однак потерпіла казала, що не треба. Їсти вона не хотіла. Після обіду її тошнило, однак рвати не змогла. Він думав, що мати перебуває у сонному стані через прийняті нею таблетки. 29 вересня, близько 08:00 год., прийшла його співмешканка і сказала, що була у сестри. Він їй повідомив, що щось сталось, бо мати вчора заснула і досі спить. Думав викликати швидку. Подзвонив сімейному лікарю і під час розмови про мамине самопочуття побачив, що у неї не проглядається на шиї пульс. Близько 09 години ранку вона померла. Він викликав швидку і поліцію. Був у шоковому стані після вчиненого, а також йому було погано від випитої горілки. Обвинувачений вказав в ході допиту, що постійно доглядав за матір`ю, лікував її, возив на операції, займався хазяйством і ставився до неї добре. Хоча та постійно була невдоволена ним, та часто виражала своє негативне ставлення. Маму він раніше не бив.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 відмовився від показів наданих в суді першої інстанції, вказав, що покази давав під тиском поліції та нічого не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона є співмешканкою обвинуваченого з 2019 року. 27.09.2020 до ОСОБА_8 в гості прийшов друг ОСОБА_11 . Вони сиділи разом за столом та вживали горілку. Потерпіла, після того, як поїла, близько 19:30 год., лежала у своїй кімнаті. Тілесних ушкоджень на ній в той вечір не було. Потім друг пішов, а обвинувачений в стані алкогольного сп`яніння почав її (свідка) неодноразово питати чи погодувала вона свиней та собак, просив дивитися йому в очі. Їй це не сподобалось, а тому вона пішла з дому. Першу ніч ночувала у друзів, а другу у своєї сестри. ОСОБА_9 в цей час вже спала. 29 вересня 2020 року, десь о 7-8 годині ранку вона повернулась в домогосподарство ОСОБА_8 . Останній сказав, що мама ще спить. Вона побачила на потерпілій синяки під очима і на голові справа. На її запитання, що сталось, ОСОБА_8 відповів, що не пам`ятає і можливо він наробив біди. ОСОБА_8 хотів викликати швидку. Потерпіла тричі захропіла та після цього померла близько 08:45 год.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що вони з обвинуваченим куми. 26 чи 27 вересня 2020 року було релігійне свято. Він близько 14-ої години прийшов до ОСОБА_8 в гості: посиділи, трішки випили горілки. Крім них, вдома у обвинуваченого була його співмешканка ОСОБА_14 та мама. Все було добре. Ніхто не сварився. Чув, як мама говорила по телефону з донькою. Тілесних ушкоджень на потерпілій не бачив. Він пішов приблизно о 18:00 год. Пізніше, від ОСОБА_15 дізнався про смерть ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що її сестра ОСОБА_13 попросилась у неї переночувати 27 чи 28 вересня 2020 року, оскільки її співмешканець ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вранці 29.09.2020 сестра пішла від неї.

Зазначений свідок, як і допитані судом ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , що є односельчанами обвинуваченого, охарактеризували останнього виключно з позитивної сторони, як добру, працьовиту людину, яка не зловживає алкоголем і сварок між ним та матір`ю вони не спостерігали.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 29.09.2020 з таблицями ілюстрацій, згідно якого в житловому будинку АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями;

- протоколом огляду місця події - житлового будинку АДРЕСА_2 від 30.09.2020 з таблицями ілюстрацій;

- лікарським свідоцтвом про смерть № 737 від 29.09.2020, відповідно до якого ОСОБА_9 померла в с. Іванівці 29.09.2020;

- висновком судово-медичної експертизи № 107 від 30.10.2020 (початок 29.09.2020), згідно з яким у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді субдурального крововиливу в лобно-скроневій ділянці справа, субарахноїдального крововиливу в правій лобній та скроневій ділянці, крововиливу під м`якими покривами голови в лобно-скроневій ділянці зліва, крововиливів під м`якими покривами голови в лобній ділянці справа та в скроневій ділянці справа, переломів 6-8-го ребер по середній підпахвинній лінії зліва, крововиливу із саднами на лобній ділянці справа, крововиливу на лобній ділянці зліва, припухлості м`яких тканин та крововиливів на обох повіках правого та лівого ока, крововиливу на спинці, крилі та кінчику носа, крововиливу на правій щічній ділянці, множинних крововиливів на верхній та нижній губі, крововиливу в ділянці тіла нижньої щелепи справа, крововиливу на переднє-верхній поверхні лівого плечового суглобу, крововиливу на заднє-зовнішній поверхні лівого ліктьового згину, крововиливу на грудній клітці зліва, по середній підпахвинній лінії, крововиливу на зовнішній поверхні лівого стегна. Всі виявлені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії якогось тупого твердого предмету (предметів).

Судячи по кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень: садна та всі крововиливи на обличчі (крім крововиливу на нижній щелепі справа), крововиливів під м`якими покривами голови, субдуральний та субарахноїдальний крововиливи, крововилив на грудній клітці зліва та переломи ребер зліва, могли утворитися біля 1,5 доби до моменту проведення експертизи;

Тілесні ушкодження у вигляді субдурального та субарахноїдального крововиливу під м`якими покривами голови, крововиливів та саден на лобній ділянці, припухлості м`яких тканин та крововиливів в обох навколоочних ділянках, крововиливів в ділянці носа, правої щоки та обох губ за своїм характером, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер та крововиливу в ділянці грудної клітини зліва, за своїм характером, мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.

Причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді субдурального та субарахноїдального крововиливів в лобно-скроневій ділянці справа. Смерть могла настати близько 4-5 годин до проведення дослідження її трупа;

- згідно з висновком судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів з трупа ОСОБА_9 № 1629 від 22.10.2020 виявлено набряк головного мозку, субарахноїдальний крововилив в головний мозок. Морфологічні ознаки ішемічної хвороби серця. Крововиливи в м`які тканини з місця перелому 7-го ребра по СПХ зліва, з лобно-скровеневої ділянки зліва, лобної ділянки справа з помірною та вираженою клітинною реакцією;

- згідно з висновком судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів з трупа ОСОБА_9 № 1628 від 22.10.2020 виявлено крововилив із помірно вираженими реактивними змінами в твердій мозковій оболонці із згорком;

- висновком судово-медичної експертизи № 109 від 30.10.2020 згідно якого виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження на обличчі та голові могли утворитись внаслідок ударів якимись тупими твердими предметами, не виключено, основою кисті обох рук, кулаками чи іншими предметами зі схожими властивостями. По відношенню до неї могло мати місце не менше семи-восьми прикладень травмуючої дії в ділянку голови і обличчя та близько п`яти прикладень травмуючої дії в ділянку тулуба, верхніх та нижніх кінцівок;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.09.2020 з додатком. В ході даної слідчої дії ОСОБА_8 було відтворено обстановку та обставини нанесення тілесних ушкоджень його матері - ОСОБА_9 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 116 від 06.11.2020, відповідно до якого експерт вказує, що виявлені на голові та обличчі потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту;

- висновком судово-психіатричного експерта № 575 від 18.11.2020 підтверджується, що ОСОБА_8 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, синдром залежності, виявляв такі й на період вчинення інкримінованого йому злочину. Він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як на момент вчинення інкримінованого йому злочину, так і на теперішній час. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- витягом із акту огляду МСЕК № 297993 підтверджується, що ОСОБА_9 була особою з інвалідністю І групи загального захворювання (безтерміново);

- відповідно до ксерокопії паспорту НОМЕР_1 від 27.03.2002 ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України, які виразилися, в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої, є вірною.

Судом правильно встановленні обставини кримінального правопорушення і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Враховуючи викладене безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що прокурором не надано доказів, які б підтвердили вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом,

Не заслуговують на увагу твердження захисника обвинуваченого про те, що суд не дав належної оцінки відповідно до положень ст.ст. 86, 87, 94 КПК України показам обвинуваченого.

Судом першої інстанції покази овинуваченого оцінені відповідно до положень ст.ст. 85, 86, 94 КПК України у сукупності з іншими доказами, які доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав та розкаявся у вчиненому. Вказав, що 26 вересня 2020 року він вживав алкогольні напої. 27 вересня 2020 року він з кумом ОСОБА_11 за місцем свого проживання в обідній час святкували день села, вживаючи горілку. Після того як ОСОБА_11 та ОСОБА_19 пішли, вдома залишились ОСОБА_8 з потерпілою вдвох. ОСОБА_8 ліг відпочивати, мати, яка перебувала у сусідній кімнаті, почала сваритись, висловлювати свої невдоволення ним, та його стосунками з жінками, дітьми, «кляла його», обзивала. Ця розмова тривала довго, а він терпів. Потім він вже не витерпів, підійшов до матері в кімнату і декілька разів дав їй ляпаси долонями рук по обличчю. Потерпіла в цей час сиділа на ліжку. Більше він не пам`ятає нанесення будь-яких ударів, у тому числі, по ребрам потерпілої. Вранці мама його розбудила. Він побачив на ній синяки, однак вона закривала обличчя руками.

Відмова обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду від показів наданих ним в суді першої інстанції, та його пояснення, що він нічого не пам`ятає, колегією суддів розцінюється як намагання уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Не заслуговує на увагу твердження апеляційної скарги про те, що покази обвинувачений надавав під тиском поліції, оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_8 про такі обставини не заявляв, та такі обставини не підтверджені під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Не спростовують висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що суд першої інстанції послався на покази свідків, які фактично не були очевидцями нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
У ст.91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Згідно п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження.
Показами допитаних судом свідків характеризується особа обвинуваченого, а також вживання ним спиртних напоїв, тобо перебування в стані алкогольного спяніння, що є обтяжуючою покарання обставиною.

Крім того, свідок ОСОБА_13 у суді першої інстанції показала, що 29 вересня 2020 року, десь о 7-8 годині ранку вона повернулась в домогосподарство ОСОБА_8 . Останній сказав, що мама ще спить. Вона побачила на потерпілій синяки під очима і на голові справа. На її запитання, що сталось, ОСОБА_8 відповів, що не пам`ятає і можливо він наробив біди.

Покази свідків судом першої інстанції оцінені у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що надані стороною обвинувачення докази не дають можливість прийти до безсумнівного висновку про те, що умисел обвинуваченого був спрямований саме на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій.
Про умисел обвинуваченого ОСОБА_8 на заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень свідчить спосіб, кількість, характер та локалізація заподіяних потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 109 від 30.10.2020 виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження на обличчі та голові могли утворитись внаслідок ударів якимись тупими твердими предметами, не виключено, основою кисті обох рук, кулаками чи іншими предметами зі схожими властивостями. По відношенню до неї могло мати місце не менше семи-восьми прикладень травмуючої дії в ділянку голови і обличчя та близько п`яти прикладень травмуючої дії в ділянку тулуба, верхніх та нижніх кінцівок;

Причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді субдурального та субарахноїдального крововиливів в лобно-скроневій ділянці справа. Смерть могла настати близько 4-5 годин до проведення дослідження її трупа (висновкок судово-медичної експертизи № 107 від 30.10.2020).

Отже, заподіявши ОСОБА_9 не менше семи восьми ударів обома руками в ділянку обличчя та голови, а також близько п`яти ударів в ділянку тулуба, обвинувачений усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого настала смерть потерпілої.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.09.2020, за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_20 , спеціаліста, статиста та понятих, в ході даної слідчої дії ОСОБА_8 розповів, що 27.09.2020 у вечірній час після вживання алкогольних напоїв між ним та його матір`ю ОСОБА_9 через малозначний привід виник конфлікт, причиною якого стало те, що остання дорікнула та зробила зауваження ОСОБА_8 з приводу вживання ним алкогольних напоїв. В ході даного конфлікту ОСОБА_8 підійшов до потерпілої ОСОБА_9 , яка сиділа в кімнаті на дивані та наніс їй декілька ударів обома руками в обличча та голову. Тоді ОСОБА_8 імітуючи на статистові показав де саме на той момент сиділа ОСОБА_9 по відношенню до нього і яка між ними була відстань. Після чого він, імітуючи показав як саме і куди він наносив ОСОБА_9 удари обома руками в обличчя та голову. Також ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту розповідав за яких обставин він спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, внаслідок яких вона ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Крім цього під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 вказав де саме в будинку та прибудові до літньої кухні знаходяться речі, які містять на собі сліди вказаного злочину, а саме дві ганчірки, жіноча кофта та спортивні штани.

На запитання слідчого ОСОБА_8 відповів, що покази дає добровільно, без будь-якого тиску з боку працівників поліції, ніякого психологічного та фізичного тиску ніхто не застосовував та що говорить правду.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 116 від 06.11.2020 виявлені на голові та обличчі потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту.

З урахуванням викладеного не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що у своїх показах обвинувачений ОСОБА_8 вказав суду, що нічого не пам`ятає про обставини нанесення тілесних ушкоджень, при цьому слідчим було проведено слідчий експеримент з метою відтворення обстановки вчинення кримінального правопорушення.

Безпідставним є посилання захисника обвинуваченого про порушення права обвинуваченого на захист з посиланням на пасивну поведінку захисника у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду.
Під час досудового розслідування та під час судового провадження в суді першої інстанції ОСОБА_8 був забезпечений правом на захист. Захист його прав здійснювала захисник ОСОБА_21 .

Інші доводи апеляційної скарги на законність вироку суду не впливають.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини римінального правопорушення, надано належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні, які доводять вину ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи винного, характеру, суспільної небезпеки та ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покараня.

Так суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного, який не працює, не одружений, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, синдром залежності, раніше не судимий. За місцем проживання характеризується негативно згідно з наданої старостою характеристики, та позитивно свідками-односельчанами. Потерпіла ОСОБА_10 характеризувала на підготовчому засіданні обвинуваченого з позитивної сторони. В своїй письмовій заяві просила суд не позбавляти волі останнього.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку та з інвалідністю, вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, а також вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, та приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, тяжкість злочину, а також особу винного, його ставлення до вчиненого, як такого, що щиро кається, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої і прокурора, суд прийшов до правильного висновку, що виключно покарання у виді позбавлення волі строком на сім років і шість місяців, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами.
Вирок суду є законним та справедливим і підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Волочиського районного суду від 13 січня 2021 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а обвинуваченим який перебуває під вартою в цей же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: