Провадження № 1-кс/947/7504/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000331 від 11.05.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.05.2021 до черговоі? частини ВП No4 ОРУП No1 ГУНП в Одеськіи? області надіи?шла заява від ОСОБА_5 , про те, що 11.05.2021 року приблизно в 09:30 годин, невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, біля будинку No80Б, відкрито, шляхом ривка, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрала з рук потерпілого мобільнии? телефон марки «Нефос», чорного кольору, всередині якого знаходилась сім-картка з мобільним номером НОМЕР_1 , чим завдала матеріальнии? збиток. Сума матеріального збитку встановлюється. ЖЕОNo7546

Слідчим відділом ВП №4 ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до реєстру досудових розслідувань за № 0000331 від 11.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

В ході допиту потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що 11.05.2021 приблизно в 09:30 годин, знаходячись за адресою: м. Одеса, пр-т Ак. Глушко, 17а біля торгівельного центру «Алсу»,до неї підбіжав невідомий громадянин, штовхнув її та шляхом ривка, відібрав з руки у останній належний їй мобільный телефон марки «Нефос», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , всередині кого знаходилась сім-карта оператора «лайфселл» НОМЕР_1 .

В ході проведення оперативно-розшукових заходів, було встановлено громадянина на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що користується мобільним телефоном марки «Нефос», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_5 .

Так, 07.06.2021 від ОСОБА_6 надійшла заява про видачу мобільного телефона марки «Нефос», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 для його вилучення.

07.06.2021 року слідчим СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовим доказом вищевказаного вилученого мобільного телефону, який було добровільно надано гр. ОСОБА_6 .

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою збереження речового доказу, встановлення осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, а також проведення ряду відповідних експертиз, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторін та приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 в місті Одесі в Одеській області обґрунтовано здійснюється досудове розслідування, в рамках кримінального провадження №0000331 від 11.05.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Так, матеріалами поданого клопотання підтверджується наявність підстав стверджувати про те, що вилучений предмет є доказом у кримінальному провадженні, оскільки відпостіться до речей, які зберегли на собі на собі сліди скоєння кримінального правопорушення, та є предметом вчиненого кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що речі, перелік яких міститься в клопотанні, можуть підтверджувати факт та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а відтак, з метою забезпечення збереження такого майна та в подальшому його використання як доказів, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в накладенні арешту на таке майно, з накладенням заборони відчуження такого майна.

В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилученого майна в рамках кримінального провадження, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання.

Таким чином, керуючись ст. ст. 98, 107, 132, 170 - 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000331 від 11.05.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України задовольнити.
Накласти арешт на - мобільний телефон марки «Нефос», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 , шляхом позбавлення права на розпорядження зазначеним майном.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1