Справа №463/7070/21
Провадження №1-кс/463/4155/21
У Х В А Л А

24 червня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Львівського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Львівського РУП ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль СКС PGO-42ПП «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 в цілому без права відчуження, ремонту та експлуатації. Також, просить визначити місцем зберігання транспортного засобу майданчик тимчасового утримання що за адресою м. Львів, вул. Конюшинна, 24.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Львівського РУП у ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001224 від 21.06.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КПК України.

Зокрема, за даними слідства 21.06.2021 року о 00:15 на регульованому перехресті на вул. Торгова пр. Свободи відбулася ДТП за участі автомобіля СКС PGO-42ПП «Peugeot 301» та автомобіля JEEP COMPAS, д.н.з. НОМЕР_2 ., внаслідок чого двоє пішоходів отримали тілесні ушкодження. Вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, має доказове значення для встановлення обставин кримінального провадження і тому просить накласти арешт на таке майно.

В судове засідання слідчий та власник майна не з`явились. Причин неявки не повідомили. В силу вимог ч. 1 ст. 172 КПК України їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою слідчого від 22.06.2021 вказане майно визнано речовим доказом.

Відповідно до встановлених в ході досудового розслідування обставин, виявлені та вилучені речі, відповідають ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України, вони були вилучені безпосередньо після вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину, а відтак можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

З метою унеможливлення їх подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, клопотання слідчого слід задовольнити.

Що ж стосується вимоги про визначення місця зберігання вказаного автомобіля, то приписи КПК України не наділяються слідчого суддю обов`язком вирішувати таке питання. Більше того, в силу вимог статті 175 КПК України не слідчий суддя, а слідчий чи прокурор зобов`язані виконувати ухвалу про арешт майна, в тумо числі вирішувати питання про зберігання речових доказів.

Тому, слідчий суддя не буде вирішувати питання про місце зберігання автомобіля, звертаючи одночасно увагу, що саме слідчий чи прокурор зобов`язаний вирішити це питання самостійно.

Керуючись вимогами ст. ст. 9, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Львівського РУП ГУНП у Львівській області про арешт майна задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні за №0001224 від 21.06.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КПК України арешт на майно, а саме:

автомобіль СКС PGO-42ПП «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_1 в цілому без права відчуження, ремонту та експлуатації.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, після чого про арешт майна слідчий та прокурор зобов`язані повідомити всіх заінтересованих осіб.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1