Справа № 442/5857/21
Провадження № 1-кп/442/351/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі колегії :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження № 10000266 від 22.04.2021 відносно:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качканар Свердловської області Російської Федерації, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого на АДРЕСА_2 , не адвоката, не депутата, раніше судимого 23.10.2015 Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч.3 ст. 185 КК України з врахуванням ухвали апеляційного суду Волинської області від 06.03.2017 до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 09.10.2020 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням терміну,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України, -

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не адвоката, не депутата, раніше судимого 23.04.2014 Монастирським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років 6 місців позбавлення волі із застосуванням ст.71 КК україни, звільненого 26.10.2020 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням терміну;

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України

- з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

- обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:
Судом визнано доведеним, що 21.02.2021 ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік залізничної станції в м. Стебнику Львівської області з ОСОБА_4 запропонував останньому вчинити крадіжку металевих елементів із залізничної колії, на що останній погодився. З метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне протиправне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою в групі осіб із ОСОБА_6 , приблизно о 13 год. 20 хв підійшли до станційного переводу №1 станція м. Стебник Львівської області, в напрямку калійного заводу, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та те, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, за попередньою змовою в групі осіб, повторно викрали з недіючої колії підкладки Р-50 ДО в кількості 4 штуки вартістю 162 грн. 56 коп., костилі в кількості 113 штук вартістю 352 грн., шурупи в кількості 32 штуки вартістю 207 грн. 68 коп., всього на загальну суму 722 грн. 80 коп., які належать ВП «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізнтця» AT «Українська залізниця», однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, не закінчили його, через те, що були виявлені на вище вказаному станційному переводі шляховим майстром ВП «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» AT «Українська залізниця» ОСОБА_7 .

Таким чином умисні, протиправні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за даним фактом, які виразились у повторному та за попередньою змовою в групі осіб, незакінченому замаху на таємне викрадення належного ВП «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» AT «Українська залізниця» майна вартістю 722 грн. 80 коп., органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 - ч.2 ст.185 КК України - як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою в групі осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що 21.02.2021 проходив повз залізничну станцію в м. Стебник Львівської області. Побачив недіючу залізничну колію і вирішив взяти металеві елементи для здачі на металобрухт. ОСОБА_4 проходив неподалік і він запропонував йому допомогти, на що останній погодився. Викрасти металеві елементи не змогли, оскільки їх побачив працівник «Укрзалізниці». Просив суворо не карати, щиросердечно розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що 21.02.2021 перебував біля залізничної станції в м. Стебник Львівської області з ОСОБА_3 . Останній запропонував йому допомогти викрасти металеві елементи із залізничної колії, на що він погодився. Їх побачив працівник «Укрзалізниці» і викликав працівників поліції. Просив суворо не карати, щиросердечно розкаявся..

Представник потерпілого АТ «Укрзалізниця» - ОСОБА_9 подав заяву про розгляд кримінального провадження без їх участі. Матеріальних претензій до обвинувачених не мають, щодо призначення покарання, покладаються на думку суду.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України.

Їх дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою в групі осіб.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинувачених в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особи обвинувачених та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Також суд враховує те, що обвинувачені усвідомлюють про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу осіб винних як у загально-соціальному плані, так і в плані їх потенційної суспільної небезпеки, позитивну характеристику, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинувачених після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК Україниу виді позбавлення волі, та звільнити останніх від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченими нових злочинів у майбутньому.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши в силу п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши в силу п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: костилі в кількості 113 штук, шурупи в кількості 32 штуки та підкладки в кількості 4 штуки, які знаходяться на зберіганні у шляхового майстра ВП «Самбірська дистанція колії» Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_7 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1