Провадження №1-кп/337/82/2021
ЄУН №337/3609/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2021 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не працевлаштованого , не одруженого , має неповнолітнього сина,місця реєстрації не має , раніше судимого:
- 09.11.2011 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 15.05.2012 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 частково приєднано до вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2011 року призначено покарання позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;
- 14.06.2012 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 частково приєднано до вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2012 року та призначено покарання позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці. Звільнився 04.05.2016 умовно достроково з невідбутою частиною покарання 7 місяців 1 день;
- 27.08.2020 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,суд -
В С Т А Н О В И В :
Так, 25 липня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 32 по вул. Василя Сергієнка в місті Запоріжжя, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, схопив з лавочки чоловічу шкіряною барсетку, вартістю 1000 грн., яка лежала поруч із потерпілим ОСОБА_8 та в якій знаходились документи на ім`я потерпілого, а саме: паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, посвідчення водія, посвідчення-пропуск працівника академії державної митної служби, довідка замість військового квитка, страховий поліс, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, 2 банківські картки АТ КБ «ПриватБанк», 2 банківські картки АТ «Таскомбанк» та ключі, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, а також грошові кошти у сумі 400 грн., пам`ятна монета Російської Федерації «Євро - 2016», вартістю 200 грн., золота підвіска вагою 10 гр., 585 проби, вартістю 2000 грн., 2 флешки пам`яті на 16 гб кожна, вартістю 200 грн. кожна та розкладний ніж, вартістю 600 грн. Після цього, ОСОБА_7 , не реагуючи на прохання потерпілого повернути майно, втік з місця злочину із викраденим майном, спричинивши потерпілому шкоду на загальну суму 4 тис. 600 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав, дав показання про те, що влітку 2020року знайшов барсетку на землі. Він бачив п`яного чоловіка, який сидів біля будинку АДРЕСА_1 . Чоловік сидів в клумбі. На землі вдалині від чоловіка лежала барсетка. Барсетка знаходилась на відстані 4-5 метрів від потерпілого. Він подумав, що барсетка належить потерпілому. Він взяв барсетку та поклав в рюкзак. Прийшов до ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 .Зайшов до нього, сказав, що знайшов барсетку. Взяв з барсетки банківські картки та пішов з ОСОБА_10 до банкомата. Намагався зняти гроші, але картка була заблокована. Барсетка залишилася в квартирі у ОСОБА_10 . Він взяв з барсетки банківські картки, документи на автомобілі,водійські посвідчення потерпілого та його дружини,паспорт, ідентифікаційний номер, посвідчення-пропуск працівника академії державної митної служби, військовий квиток. Документи взяв, щоб отримати за них винагороду. Потім він поїхав додому на АДРЕСА_3 . Через добу він приїхав на ОСОБА_11 , до нього підійшли співробітники поліції та запросили його пройти з ними. Документи залишилися в квартирі, де він мешкав. Документи потерпілого він віддав співробітникам поліції. В барсетці був пін-код картки. Пін-код був записаний на купюрі одна гривня. Він був вдягнений в шорти, синю майку та кросівки. Потерпілий за ним не біг, не кричав. Окрім документів був ніж, монета, грошові кошти у розмірі 150 гривень. Золотої прикраси не було. Він не пам`ятає чи були флеш-карти. Він вважає, що барсеткою заволодів законно, бо її знайшов. Каявся, що намагався зняти гроші з картки. Гроші намагався зняти приблизно о 22-23 годині. В дворі нікого не було. Клумба знаходилася на розі будинку АДРЕСА_4 .Потерпілий його бачити не міг, бо був п`яний.
У зв`язку із оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин провадження, суд визнав доцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які оспорюються обвинуваченим, і судом за клопотанням прокурора були досліджені докази, на які прокурор послався в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_7 , інкримінуємого злочину.
Незважаючи на не визнання вини з боку обвинуваченого, вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину, за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо в судовому засіданні, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 25.07.2020 він зустрічався з друзями, після зустрічі, приблизно о 19-00 пішов додому. По дорозі купив каву, присів на лаву біля будинку №32 по вул. Василя Сергієнка, поруч з правого боку поклав барсетку, в якій були паспорт , ідентифікаційний номер, посвідчення водія, посвідчення-пропуск працівника академії державної митної служби, довідка замість військового квитка, страховий поліс, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, 2 банківські картки АТ КБ «ПриватБанк», 2 банківські картки АТ «Таскомбанк» ,ключі, грошові кошти у сумі 400 грн., пам`ятна монета Російської Федерації «Євро - 2016», золота підвіска ,2 флешки, розкладний ніж. Він розмовляв по телефону і в цей момент людина, яка знаходилася поруч з ним, з правого боку схопив барсетку та побіг. Він закричав, щоб той залишив барсетку. Він був взутий в шльопанці,а не кросівки, тому не зміг догнати чоловіка. Чоловік зник у дворах. Він зателефонував на 102.Приїхали співробітники поліції, зробили об`їзд кварталу, але нікого не знайшли. Він поїхав до поліції, щоб написати заяву. Після цього вночі йому прийшло смс-повідомлення про те, що з його банківської картки намагалися зняти грошові кошти. Після цього він звернувся до поліції з цією інформацією. Тоді він боковим зором бачив руку почав кричати, щоб залишив барсетку, поки чоловік почав бігти. Йому повернули паспорт, посвідчення водія, банківський ключ. Не повернули гроші, флеш-картки, золоту прикрасу. В особі, яка схопила барсетку впізнає обвинуваченого.
- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що наприкінці липня, приблизно о 19-00 год. вона проходила повз буд АДРЕСА_1 , зупинилася, щоб прикурити цигарку, бачила, як сиділи два чоловіки на лаві. Потім один схопив барсерку та побіг, а другий кричить,біжить,не наздогнав іншого. Той, що біг, був одягнутий в майку, у нього було татуювання на плечі у вигляді павутиння. Барсетка лежала на лаві, чоловіки сиділи боком. Лава знаходиться біля 2 або 3 під`їзду буд. АДРЕСА_1 . Вона звернула увагу на чоловіків на лаві, бо хотіла прикурити цигарку у них. В обвинуваченому впізнала чоловіка який убігав. У нього була наліпка на носі.
Ці показання свідка,потерпілого даних під час судового розгляду, суд приймає до уваги, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та з наявними у матеріалах провадження доказами і будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність цих доказів судом не встановлено.
Також винність ОСОБА_7 у інкримінованому злочині за обставинами, які викладені у вироку, повністю доведена в ході розгляду справи та підтверджується наступними письмовими доказами, які були досліджені судом в судовому засіданні:
- заявою ОСОБА_7 на ім`я начальника Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області згідно якої ОСОБА_7 добровільно видав документи на ім`я ОСОБА_8 , а саме паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, військова довідка, посвідчення водія, технічний паспорт страхові банківські картки зв`язка ключів, якими він заволодів разом з барсеткою у даного чоловіка в вечірній час 25.07.2020 року знаходячись по вул. Задніпровській.( т.1 а.с.151) ;
- даними протоколу огляду предмету від 15.08.2020 року з фото таблицею, відповідно до якого дізнавачем-інспектором СД Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 проведено огляд паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ,д овідку ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення-пропуск працівника академії державної митної служби на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення працівника академії державної митної служби на ім`я ОСОБА_8 , довідку замість військового квитка на ім`я ОСОБА_8 , страховий поліс на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , ключ від банківської скриньки з ярликом № НОМЕР_2 , 2 ключів від квартири та ключ від домофона, 2 банківські картки АТ КБ «ПриватБанк», 2 банківські картки АТ «Таскомбанк» , квитанцію на сплату комунальних послуг. ( т.1 а.с.152-156);
- даними протоколу огляду предмету від 18.08.2020 року з фото таблицею, відповідно до якого слідчим СВ Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 а участю потерпілого ОСОБА_8 , в присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 проведено огляд паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ,довідку ідентифікаційний номер на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення-пропуск працівника академії державної митної служби на ім`я ОСОБА_8 , посвідчення працівника академії державної митної служби на ім`я ОСОБА_8 , довідку замість військового квитка на ім`я ОСОБА_8 , страховий поліс на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 ,ключ від банківської скриньки з ярликом № НОМЕР_2 , 2 ключів від квартири та ключ від домофона, 2 банківські картки АТ КБ «ПриватБанк», 2 банківські картки АТ «Таскомбанк» , квитанцію на сплату комунальних послуг. ( т.1 а.с.157-164);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2020 р. відповідно до якого слідчим СВ Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 за участю потерпілого ОСОБА_8 , в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу на фото № 4, яка викрала у нього 25.07.2020 барсетку з документами та речами. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками , на фото № 4 міститься фотознімок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т.1 а.с. 167-169);
- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2020р. відповідно до якого слідчим СВ Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_16 за участю свідка ОСОБА_12 , в присутності понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за якими свідок ОСОБА_12 впізнала особу на фото № 4, яка відкрито викрала 25.07.2020 барсетку та втікла біля будинку №32 по вул. Василя Сергієнка в м. Запоріжжі з лави у дворі за торгівельними кіосками. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ,на фото № 4 міститься фотознімок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т.1 а.с.184-186);
- відеозаписом на CD-R диску даних систем відео спостереження і фото фіксації зняття та спроб зняття грошових коштів з банківських терміналів при оформленні та одержані грошових коштів з рахунку № НОМЕР_3 з 17-00 год. 25.07.2020 року по 19-00 год. 15.08.2020 року.
Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України вважає їх допустимими.
Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.
Таким чином, вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_7 злочину.
Разом з тим, сторона обвинувачення надала суду заяву ОСОБА_23 про видачу співробітникам поліції дисконтних карток, які залишив у нього ОСОБА_7 від 20.08.2020р., протокол огляду предмету від 20.08.2020 з фототаблицею до нього за участю ОСОБА_23 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2020 свідку ОСОБА_23 , на яких маються чотири фотографії осіб чоловічої статі та в ході якого останній впізнав ОСОБА_7 (т.1 а.с.174-178,181-183).
При цьому, відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Як передбачено вимогами ст.95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу.
Враховуючи наведені положення, оскільки свідок ОСОБА_23 не був допитаний в судовому засіданні, суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_23 про видачу співробітникам поліції дисконтних карток від 20.08.2020р., протокол огляду предмету від 20.08.2020 р. з фототаблицею до нього за участю ОСОБА_23 ,протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2020 свідку ОСОБА_23 , та не кладе їх в основу вироку.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_7 доведена у повному обсязі сукупністю доказів, які логічні, послідовні і взаємоузгодженні, підстав сумніватися в їх достовірності судом не встановлено. Суд бере до уваги викладені докази при постановлені вироку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за 2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Суд перевіривши доводи обвинуваченого та його захисника про те, що ОСОБА_7 барсетку знайшов, тому у нього не було наміру її викрадати у потерпілого ОСОБА_8 є безпідставними та такими, що спростовуються вже наведеними у вироку доказами.
Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 про те, що під час судового розгляду не встановлено місце скоєння злочину, оскільки потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання про те , що ОСОБА_7 25.07.2020 року відкрито викрав у нього барсетку біля буд АДРЕСА_4 .
Суд не враховує незначні розбіжності в показаннях свідка ОСОБА_12 та показаннях потерпілого ОСОБА_8 , в частині номеру будинку біля якого було скоєно злочин, а саме будинок АДРЕСА_5 , чи будинку АДРЕСА_4 , оскільки з моменту події до допиту свідка пройшов значний проміжок часу, а отже показання можуть містити неточності, які обумовлюються особливостями пам`яті людини.
Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 підтвердила, що за її участі було проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2020 р., про що було складено протокол для впізнання за фотознімками від 20.08.2020 р., відповідно до якого, свідок ОСОБА_12 впізнала особу на фото № 4, яка відкрито викрала 25.07.2020 барсетку та втікла біля будинку №32 по вул. Василя Сергієнка в м. Запоріжжі з лави у дворі за торгівельними кіосками. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ,на фото № 4 міститься фотознімок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( т.1 а.с.184-186).
Також, зазначені розбіжності у показах свідка та потерпілого, не спростовують факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_8 .
У своїх доводах обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 не наводять інших мотивованих тверджень, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, та правильність кваліфікації його дій за вказаною частиною статті закону України про кримінальну відповідальність.
Невизнання вини обвинуваченим, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 барсетку потерпілого ОСОБА_8 знайшов, а не викрав , крім доводів самого обвинуваченого та захисника ОСОБА_6 , нічим не підтверджені, а тому, суд вказані доводи обвинуваченого відносить до способу захисту обвинуваченого з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин.
Доводи ОСОБА_7 про здійснення на нього психологічного тиску під час досудового розслідування для визнання вини, суд сприймає критично та відхиляє, оскільки ОСОБА_7 надав пояснення щодо не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення під час судового розгляду, тому відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд обґрунтовує свої висновки на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Крім того, під час судового розгляду стороною захисту не надано доказів щодо звернення до відповідних органів з заявою про застосування до ОСОБА_7 працівниками правоохоронних органів незаконних методів ведення досудового розслідування.
Також, під час судового розгляду обвинувачений та його захисник з клопотанням про проведення перевірки про застосування відносно ОСОБА_7 незаконних методів ведення досудового розслідування не зверталися.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо), тому, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість.
При цьому, при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності,офіційно не працевлаштований,неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під спостереженням у лікаря нарколога з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання каннабіоїдів ,психостимуляторів . Вживання зі шкідливими наслідками»
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України,судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 - є рецидив злочину.
При цьому, слід звернути увагу, що ОСОБА_7 призначалось покарання у вигляді позбавлення волі, однак ОСОБА_7 після його відбуття продовжував вчиняти злочини, що беззаперечно свідчить про суспільну небезпеку останнього.
Враховуючи вищевказане, особистість ОСОБА_7 , конкретні обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливо лише в умовах ізоляції її від суспільства - в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, згідно санкції ч.2 ст.186 КК України, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України.
Водночас суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Суд відхиляє доводи обвинуваченого щодо неможливості призначення покарання без досудової доповіді складеної представником уповноваженого органу з питань пробації,оскільки відповідно до п.6 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право постановити ухвалу, якою доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь .
Згідно з ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд, за власною ініціативою чи за клопотанням сторін вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує 5 років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, вирішення такого питання є правом суду, яке обмежується винятковими випадками, коли складання такої досудової доповіді є обов`язковим.
Водночас, складання досудової доповіді щодо обвинуваченого не є обов`язковим, при цьому учасниками судового провадження перед судом вказане питання не порушувалось.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначені їх за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Тому, вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2020 року у виді штрафу в розмірі 850 грн. слід виконувати самостійно.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2020 р., остаточно визначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 грн., яке згідно з ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання - з 21 серпня 2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_24

26.07.2021