Справа № 504/624/19
Провадження № 1-кп/504/221/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2021 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000466 від 18 листопада 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця призваного у зв`язку із мобілізацією номер обслуги розрахунку мінометника військової частини польова пошта НОМЕР_1 нині ( НОМЕР_2 ), солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,
сторони та учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

31.07.2014 року ОСОБА_3 призвано на військову службу по частковій мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та в цей же день наказом командира № НОМЕР_3 військової частини польова пошта НОМЕР_1 нині ( НОМЕР_2 ) зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги розрахунку мінометника військової частини польова пошта нині НОМЕР_1 нині ( НОМЕР_2 ).

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, є день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 31.07.2014, тобто з дня відправлення ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_2 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за частковою мобілізацією та проходячи військову службу на посаді номера обслуги розрахунку мінометника військової частини польова пошта нині ( НОМЕР_2 ), у військовому званні «солдата», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, о 08 год.00 хв. 22 березня 2015 року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинив дезертирство, тобто не з`явився на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 нині НОМЕР_2 яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від військової служби до 21.08.2018, не повідомляючи про себе органам військового управління, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до розташування вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст.408 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді номера обслуги розрахунку мінометника військової частини польова пошта нині НОМЕР_1 нині ( НОМЕР_2 ) у військовому званні, умисно, діючи з метою ухилитися від проходження військової служби, о 08 год.00 хв. 22 березня 2015 року, не з`явився на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 нині НОМЕР_2 яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від військової служби до 21.08.2018, не повідомляючи про себе органам військового управління, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до розташування вказаної військової частини, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Судом при визначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно .

Згідно ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин віднесений законодавцем до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся.

Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.408 КК України із застосуванням положень ст.ст.75,76 КПК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

До обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору

Суддя ОСОБА_1