Справа № 991/4953/21
Провадження 1-кс/991/5025/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання директора ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України,-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло вказане клопотання директора ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» ОСОБА_3 , в якому він просив скасувати арешт, накладений ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.10.2017 (справа № 760/22125/17), на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на рахунку Київської митниці ДФС () №0026 у Головному управлінні Державної казначейської служби України у місті Києві() та надійшли на даний рахунок від ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» () у сумі 53 318 725,11грн.
В обґрунтування поданого клопотання директор ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» зазначив, що арешт накладений безпідставно, без належного обґрунтування доцільності застосування арешту майна, крім того під час накладення арешту на майно не було враховано те, що у кримінальному провадженні №0000682, зареєстрованому 11.10.2017 досудове розслідування триває протягом тривалого часу, однак повідомлення про підозру будь-кому, в тому числі посадовим особам ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» не вручалося, детективом не доведена та не підтверджена доказами наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, а саме ненадходження до державного бюджету митних платежів, крім того матеріали не містять жодних доказів того, що майно, належне ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест», здобуте незаконним шляхом, в зв`язку з чим воно є предметом та доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, а тому правові підстави для накладення арешту на грошові кошти у безготівковій формі, що надійшли на рахунок Київської митниці ДФС від ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест»- відсутні. Також в ході досудового розслідування не встановлено та не доведено існування достатніх підстав вважати, що арештоване майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину.
Крім того директор товариства зазначив, що в результаті процедури оскарження рішень органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів, позовні вимоги ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» були задоволені у повному обсязі, визнані протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці ДФС. Вказане стверджує те, що у діях ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» відсутні будь-які порушення вимог чинного законодавства, що не може свідчити про перебування товариств у змові з працівниками митниць ДФС, на підставі чого директор ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» вважає, що відсутні будь-які правові підстави для арешту майна, крім того клопотання детектива про арешт майна не відповідає вимогам ст.171 КПК України, що не було взято до уваги слідчим суддею.
В письмових запереченнях на подане клопотання про скасування арешту, детектив ОСОБА_4 зазначив, що арешт на грошові кошти накладено обґрунтовано, матеріали провадження містять докази, що арештоване майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є набутим кримінально протиправним шляхом, вважає, що підстави для скасування арешту на грошові кошти відсутні, оскільки директором товариства не доведено те, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, доказів негативних наслідків від його застосування не надано, а тому вважає подане клопотання безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.
Окрім того детективом зазначено, що доводам ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» вже надавалася оцінка слідчими суддями Вищого антикорупційного суду в ухвалах від 29.11.2019 у справі № 910/297/19 та від 30.06.2021 у справі №991/4631/21, якими відмовлено у задоволенні аналогічних клопотань. Вказані рішення є остаточними та оскарженню не підлягають та не можуть ставитися під сумнів, з огляду на принцип res judicata, тобто остаточності рішення суду.
Детектив у задоволенні клопотання про скасування арешту майна просив відмовити, розгляд просив здійснювати без його участі.
До початку судового розгляду від директора ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому він повідомляв, що прибути в судове засідання не зможе, розгляд просив проводити без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити.
Зі змісту ст. 174 КПК України вбачається, що для розгляду клопотання про скасування арешту майна не є обов`язковою участь заявника клопотання та детектива, а тому враховуючи позицію сторін, наявність клопотань про здійснення розгляду за відсутності заявника та детектива, слідчий суддя приходить до висновку про можливість здійснення розгляду клопотання у їх відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та заперечення детектива, дійшов наступного висновку.
Встановлено, що Національним антикорупційним бюро України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000682, зареєстрованому в ЄРДР 11.10.2017, яке 26.11.2019 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000636, з присвоєнням об`єднаному кримінальному провадженню номеру № 0000636.
За версією досудового розслідування, упродовж 2016-2017 років службові особи Київської міської митниці ДФС та Київської митниці ДФС, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди рядом юридичних осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, сприяли злочинній діяльності по розмитненню товарів зі сплатою митних платежів, обчислених по суттєво заниженій митній вартості товарів, чим завдали істотної шкоди державним інтересам.
Діючи з вказаною метою, групою осіб упродовж 2016-2017 років зареєстровано у м.Одеса ряд підприємств, від імені яких здійснено ввезення на митну територію України товарів за номенклатурою: тканина, білизна, полотно, сумки, рюкзаки, одяг, мереживо, рукавиці, тощо, із декларуванням суттєво заниженої митної вартості під час митного оформлення цих товарів у Київській міській митниці ДФС та Київській митниці ДФС.
У такий спосіб від імені, зокрема, ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» здійснено розмитнення товарів у Київській міській митниці та Київській митниці НОМЕР_1 .
Також, органами досудового розслідування встановлено, що предметом злочинної діяльності є грошові кошти, які надійшли на рахунок Київської митниці ДФС №026 у Головному управлінні Державної казначейської служби України у місті Києві () від ряду підприємств, в тому числі, ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» () в сумі 53 318 725,11грн та внесені до Державного бюджету України на рахунки Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві №5010, №5010, №5010.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000682 від 11.10.2017, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, було накладено арешт на гроші у безготівковій формі, які надійшли на рахунок Київської митниці ДФС №026 у Головному управлінні Державної казначейської служби України у місті Києві () від ряду підприємств, в тому числі, ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» () в сумі 53 318 725,11грн та внесені до Державного бюджету України на рахунки Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві №5010, №5010, №5010, із забороною користування та розпорядження даним майном.
У клопотанні директора ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 ставиться питання про скасування арешту, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 20.10.2017 (справа № 760/22125/17), на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на рахунку Київської митниці ДФС () №0026 у Головному управлінні Державної казначейської служби України у місті Києві() та надійшли на даний рахунок від ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» () у сумі 53 318 725,11грн.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою: 1)забезпечення збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до абз. 2 ч.4 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1,2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Накладаючи арешт на зазначене в ухвалі від 20.10.2017 майно, слідчий суддя послався на те, що вказане у клопотанні детективом майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, постановою детектива Національного антикорупційного бюро України від 18.10.2017 зазначені грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000682 від 11.10.2017, оскільки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000682 від 11.10.2017 було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти у розмірі 53 318 725,11грн можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також набуті кримінально протиправним шляхом, а тому вказані грошові кошти мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Метою арешту зазначених грошових коштів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу, а також запобігання можливості їх приховування та відчуження.

Як вбачається з наданих матеріалів, вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та постановою детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 18.10.2017 вказані грошові кошти у безготівковій формі визнані речовими доказами.

Слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалою від 20.10.2017 обґрунтовано накладено арешт на вказане майно, за наявності правових підстав, визначених ст.170 КПК України.
Перевіряючи твердження директора товариства стосовно того, що вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.
Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому необхідно врахувати те, що грошові кошти у безготівковій формі залишають сліди надходження, руху коштів, джерела таких надходжень, час, що є вагомим для досудового розслідування та може містити інформацію, яка може бути використана як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.
Варто зауважити, що законодавцем закріплено в КПК України норми, згідно яких арешт може бути накладений в тому числі і на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
На підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що грошові кошти відповідають критеріям ст.98 КПК України.
Окрім того, відповідність вказаних в клопотанні детектива грошових коштів критеріям, встановленим ст.98 КПК України перевірялась слідчим суддею під час постановлення ухвали про арешт майна від 20.10.2017.
Посилання у клопотанні на те, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, в тому числі жодному із службових осіб ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» не являється підставою для скасування арешту майна, оскільки з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Тобто арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.
Не заслуговують на увагу і доводи директора товариства стосовно того, що у відповідності до судових рішень в діях ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» відсутні порушення Митного кодексу України, оскільки за наведених вище причин у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні детектива майно, незважаючи на скасовані рішення митного органу про коригування митної вартості товарів.
В той же час судові рішення, на які посилається директор товариства, якими визнані протиправними та скасовані рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів, а саме постанова Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/4520/17 від 27.10.2017 та постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2018 не містять вказівки щодо повернення коштів, а тому не враховуються слідчим суддею.
Слідчий суддя враховує те, що на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000682, яке 26.11.2019 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000636, з присвоєнням об`єднаному кримінальному провадженню номеру № 0000636, предметом дослідження якого є розмитнення товарів рядом підприємств із декларуванням суттєво заниженої митної вартості під час митного оформлення товарів у Київській міській митниці ДФС та Київській митниці ДФС та відповідно із сплатою митних платежів, обчислених по суттєво заниженій митній вартості товарів. Надані матеріали містять достатньо доказів на підтвердження того, що арештоване майно містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є всі підстави вважати, що воно є предметом та доказом зазначеного кримінального правопорушення.
Твердження директора товариства про те, що клопотання було подане детективом з порушенням вимог ст.171 КПК України не беруться до уваги слідчим суддею, оскільки під час розгляду клопотання в порядку ст.174 КПК України, слідчий суддя не перевіряє законність ухвали про накладення арешту на майно від 20.10.2017, оскільки це виключна компетенція апеляційного суду.
Натомість, в порядку ст.174 КПК України, слідчий суддя повноважний перевірити лише обґрунтованість накладення такого арешту.
Перевіривши надані сторонами матеріали, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання детектива про накладення арешту на майно слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання детектива та накладення арешту на вказані грошові кошти.
В ході розгляду клопотання директором товариства не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, крім того заявником не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.
Натомість, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.
До того ж є слушними твердження детектива стосовно того, що доводам директора ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» вже надавалася оцінка слідчими суддями Вищого антикорупційного суду в ухвалах від 29.11.2019 у справі № 910/297/19 та від 30.06.2021 у справі №991/4631/21, якими відмовлено у задоволенні аналогічних клопотань. При цьому обґрунтування клопотання про скасування арешту майна здійснюється з тих же підстав, що зазначалися в раніше поданих клопотаннях, без зазначення нових обставин, які б свідчили, що потреба в накладеному арешті відпала.
Нових аргументів, які б не перевірялись судом у клопотанні директора товариства не наведено.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав визначених ст.174 КПК України для скасування арешту майна, а тому клопотання директора ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 174, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання директора ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» () ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.10.2017 (справа № 760/22125/17), на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на рахунку Київської митниці ДФС () №0026 у Головному управлінні Державної казначейської служби України у місті Києві() та надійшли на даний рахунок від ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» () у сумі 53 318 725,11грн - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1