13.07.2021 Єдиний унікальний № 371/514/21
Провадження № 1-кп/371/128/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка кримінальне провадження №0000006, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Росава, Миронівського району Київської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 21 лютого 2021 року близько 17 години, вирішив відвідати свого знайомого ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у подвір`ї якого в цей час перебував ОСОБА_5 . У ході спілкування з останнім між ними виникла сварка, під час якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 21 лютого 2021 року близько 17 години обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, на грунті раптово виниклої особистої неприязні, з метою заподіння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, перебуваючи у подвір`ї ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, наніс один удар кулаком правої руки у праву частину обличчя ОСОБА_5 , у результаті чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_3 наніс йому ще близько п`яти ударів по тілу.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав фізичного болю та заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця повік правого ока, який утворився від дії тупого (их) предмету (ів), які згідно з висновком експерта № 9 від 24 лютого 2021 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В ухвалі суду від 26 травня 2021 року у кримінальному провадженні ЄУ№371/514/21 було визначено судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні з викликом учасників кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив, суду пояснив, що дійсно 21 лютого 2021 року близько 17 години, прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у подвір`ї якого в цей час перебував ОСОБА_5 . У ході спілкування з останнім між ними виникла сварка, під час якої наніс один удар кулаком правої руки у праву частину обличчя ОСОБА_5 , у результаті чого останній впав на землю, після чого наніс йому ще декілька ударів точної кількості не пам`ятає, з висновком експерта № 9 від 24 лютого 2021 року погоджується.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що не оспорює обставини справи та не заперечує проти розгляду кримінального провадження у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, з наслідками розгляду справи у такому порядку ознайомлений.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та вивчення доказів, які характеризують його особу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості та щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, на утриманні дітей не має, за даними наявної документації на обліку під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра перебуває з діагнозом: епілепсія з рідкісними генералізованими нападами в анамнезі, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №183 від 24 березня 2021 року: під час скоєння інкриміналізованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності; під час інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; під час проведення обстеження ознак психічного захворювання не виявлено; в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, ч. 1 ст. 125 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно
Суддя: ОСОБА_1