Справа № 357/7421/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча - суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому в м. Біла Церква угоду про визнання винуватості, яка укладена 17 грудня 2020 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002732 внесеним до ЄРДР 14 липня 2020 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пардубіце, республіка Чехія, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор - ОСОБА_3
сторона захисту:
захисник ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_4 , установив наступне.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання вибухових пристроїв, наприкінці січня 2020 року, в лісосмузі поблизу будинку АДРЕСА_2 , придбав знайшов промислово виготовлену наступальну осколкову ручну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, яку в подальшому розібрав, від`єднавши ударно-дистанційний запал УДЗ від корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГН та незаконно переніс до місця свого проживання в кв. АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу.
03 березня 2020 року за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено промислово виготовлений корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН, що є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини до вибухових пристроїв та до бойових припасів не відноситься та промислово виготовлений ударно-дистанційний запал УДЗ, що є вибуховим пристроєм військового призначення і відноситься до бойових припасів, що при поєднанні в єдину конструкцію, що передбачено їх конструктивними властивостями, будуть представляти собою промислово виготовлену наступальну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, які зберігались у поліетиленових пакетах та знаходились на підлозі житлової кімнати, які ОСОБА_4 незаконно зберігав за вищевказаною адресою без, передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.
Згідно із угодою про визнання винуватості, укладеною 17 грудня 2020 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002732 внесеним до ЄРДР 14 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, сторони погодили таке.
Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види обєктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (обєкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види обєктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (обєкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.
Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських обєднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських обєднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку N 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими обєднаннямидозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.
Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992р. № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.
Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 293) завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі - холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.
Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння, зберігання вибухових пристроїв, наприкінці січня 2020 року, в лісосмузі поблизу будинку АДРЕСА_2 , придбав знайшов промислово виготовлену наступальну осколкову ручну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, яку в подальшому яку розібрав, від`єднавши ударно-дистанційний запал УДЗ від корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГН та незаконно переніс до місця свого проживання в кв. АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу.
03 березня 2020 року за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук, під час якого виявлено та вилучено промислово виготовлений корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН, що є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини до вибухових пристроїв та до бойових припасів не відноситься та промислово виготовлений ударно-дистанційний запал УДЗ, що є вибуховим пристроєм військового призначення і відноситься до бойових припасів, що при поєднанні в єдину конструкцію, що передбачено їх конструктивними властивостями, будуть представляти собою промислово виготовлену наступальну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, які зберігались у поліетиленових пакетах та знаходились на підлозі житлової кімнати, які ОСОБА_4 незаконно зберігав за вищевказаною адресою без, передбаченого законом дозволу.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.
Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому йому обвинувальному акті у вчиненні кримінального правопорушення.
При укладенні угоди сторони приймають до уваги обставини, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання.
Зокрема, ОСОБА_4 щиро розкаявся, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому злочині та активно сприяв його розкриттю.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
За таких обставин, наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_4 та з урахуванням тяжкості злочину, особи винного, можливості виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку з цим вбачаються підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 при укладенні угоди положення ст. 75 КК України, і звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання сторонами узгоджено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості, яка укладена 17 грудня 2020 року прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002732 внесеним до ЄРДР 14 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.
Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також засвідчив, що цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, яка укладена 17 грудня 2020 року прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002732 внесеним до ЄРДР 14 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, адже визначене в межах ч. 1 ст. 263 КК України та з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, який є інвалідом 2 групи з дитинства довічно.
Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджене покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Таким чином, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з покладенням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, яка укладена 17 грудня 2020 року прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002732 внесеним до ЄРДР 14 липня 2020 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Мотиви ухвалення інших рішень.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 124 КПК України, витрати на залучення експерта у розмірі 2512,16 грн., суд покладає на ОСОБА_4 .
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 немає.
Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 17 грудня 2020 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002732 внесеним до ЄРДР 14 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - один рік.
На підставі ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк рахувати з 04 березня 2021 року.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2512,16 грн.
Речові докази: фрагменти (залишки) корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГН та ударно дистанційного запалу УДЗ. Упаковані в спец пакет № 3643696, які знаходяться на зберіганні в камері схову Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області квитанція № 647 знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя
Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1
Київської області