Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

17 червня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції, в залі суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 травня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000090,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 травня 2021 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, до 15 липня 2021 року (включно).
Мотивував своє рішення суд тим, що ризики наявні в клопотанні прокурора, а саме: переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не зменшились та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить суд вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на менш суворий - нічний домашній арешт (з 22 години по 6 годину ранку) за місцем його постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .
На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що вважає вказану ухвалу суду протиправною, необґрунтованою такою, що ухвалена з істотними порушеннями основоположних прав людини та норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та спрямована виключно на задоволення потреб сторони обвинувачення.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, змінити обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання з визначенням обов`язку прибувати за першим викликом суду, прокурора; здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон; повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи; заборонити спілкуватися обвинуваченому зі свідками, потерпілими поза судовим процесом.
На обґрунтування цих вимог зазначив, що судом в порушення вимог ст.178 КПК належним чином не враховано, що ОСОБА_5 вину у вчиненому визнає, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, високооплачувану роботу, працевлаштований, сім`ю (двоє малолітніх дітей, дружину та матір-інваліда, які перебувають на його утриманні), бездоганну ділову репутацію, заохочення у роботі, добровільно частково відшкодував завдану злочином шкоду, виключно позитивно характеристеризується, не притягувався до кримінальної відповідальності та активно сприяв розкриттю і розслідуванню злочину.
Також послався, що судом залишено без уваги ту обставину, що мав місце неумисний злочин, а ДТП вчинена ОСОБА_5 у хворобливому стані (епілептичний припадок), оскільки обвинувачений страждає на тяжку невиліковну хворобу - епілепсію. Вказаний хворобливий стан був спричинений збігом тяжких особистих і сімейних обставин, що спричинені тяжкою хворобою рідної людини ОСОБА_5 (рідного дядька - ОСОБА_8 , який після події ДТП помер за три тижні), сімейною напругою, проблемами на роботі.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора ОСОБА_4 про законність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно враховано те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, та в якості максимальної міри покарання передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню обвинуваченого від суду. Також судом враховано той факт, що ризики, визначені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК, не зменшились і виправдовують обраний запобіжний захід.

Як вбачається з клопотання про продовження строку тримання під вартою, обґрунтуванням ризику:

- переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду - є те, що санкцією ч.2 ст.286 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років, а тому ОСОБА_5 усвідомлюючи летальні наслідки вчиненого правопорушення, може переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та застосування покарання у виді позбавлення волі. При цьому, колегією суддів не було встановлено наявності у ОСОБА_5 факторів, які б беззаперечно гарантували його належну процесуальну поведінку.

- незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні - є те, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає в м.Рівне, де мешкають потерпілі та свідки, тому він, перебуваючи на волі, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, може незаконно впливати на них з метою їх відмови від дачі показань або дачі завідомо неправдивих показань.

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - є те, що 29.01.2021 на адресу ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» було скеровано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відповідно працівником установи вручено обвинуваченому, однак ОСОБА_5 відмовився від отримання будь-яких процесуальних документів, про що складено відповідний акт, яким засвідчено таку відмову. Вказане свідчить про те, що навіть перебуваючи в умовах утримання в СІЗО, останній ухиляється від виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Окрім того, не виключається можливість, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики суду, що в подальшому може позбавити суд можливості забезпечити судове провадження у розумні строки.

За наведеного суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження строку виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.
Доказів на спростування висновків судді в апеляційних скаргах не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Наведені в апеляційних скаргах та у судовому засіданні апеляційної інстанції захисником ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 дані стосовно наявності постійного місця проживання, соціальних зв`язків враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 травня 2021 року відносно ОСОБА_5 - залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3