Справа № 645/7426/19
Провадження № 1-кп/645/485/21
В И Р О К
25 березня 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-
ОСОБА_3 09 вересня 2019 року близько 04 год. 00 хв., знаходилась поблизу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з малознайомим їй ОСОБА_4 , у якого при собі мався мобільний телефон ТМ «Iphone 7 Black 128Gb». В цей час, у ОСОБА_5 виник неправомірний намір на заволодіння вказаним мобільним телефоном належним ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою.
Так, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, реалізуючи свій неправомірний намір, під приводом здійснення дзвінку, попросила у потерпілого ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон ТМ «Iphone 7 Black 128Gb». ОСОБА_6 не підозрюючи про неправомірний намір ОСОБА_3 передав їй мобільний телефон TM «Iphone 7 Black 128Gb» вартістю 8980 гривень 00 копійок, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи. ОСОБА_5 отримавши мобільний телефон та роблячи вигляд, що здійснює дзвінок, з місця події зникла, а незаконно отримане нею майно обернула на свою користь, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачена ОСОБА_3 подала заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_1 , згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацююча, впродовж останніх п`яти років до лікаря-психіатра КНП «МПНД №16» ХМР не зверталася, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій покарання у виді обмеження волі.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При цьому, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнала, раніше не судима, розкаялася, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, суд приходить до висновку, що виправлення можливе без відбування нею покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.
Судові витрати відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373, 374, 382 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Речовий доказ мобільний телефон «Iphone 7» переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково дослідного експертно-криміналістичного центру судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/2771СЕ-19 від 14.11.2019 в сумі 471 грн. 03 коп.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком суду законної сили - немає.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1