Справа № 645/4584/20
Провадження № 1-кп/645/362/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, заяву обвинуваченого про відвід прокурору,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2020 року в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000980 14.05.2020 року, відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 року вказане кримінальне провадження передано у провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.09.2020 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 , яка підтримує обвинувачення у даному кримінальному провадженні, обґрунтувавши свою позицію тим, що до початку судового засідання прокурор надавала консультації потерпілому ОСОБА_6 з приводу того, які покази надавати йому у судовому засіданні. Крім того, прокурор проігнорувала той факт, що підозру ОСОБА_4 була оголошена на підставі неправдивих свідчень потерпілого, свідка, який є батьком потерпілого, та працівників патрульної поліції. При цьому прокурор не помітив суперечностей в показах потерпілого та приховує протиправні дії слідчого, який здійснював досудове розслідування. На теперішній час він подав заяву про внесення відомостей про кримінальне правопорушення відносно прокурора ОСОБА_3 , яка перебуває в провадженні відповідного підрозділу ДБР.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заяву про відвід прокурору підтримав. Пояснив, що особисто спілкування прокурора та обвинуваченого до судового засідання не чув, про це йому відомо зі слів обвинуваченого.
Прокурор ОСОБА_3 заявила, що підстав для її відводу у відповідність до положень ст.77 КПК України не вбачається, про кримінальне провадження відносно прокурора ОСОБА_3 , яке перебуває в провадженні відповідного підрозділу ДБР, їй особисто нічого не відомо. Факт надання консультацій потерпілому з приводу того, які покази надавати йому в судовому засіданні, заперечувала.
Потерпілий ОСОБА_6 підстав для відводу прокурору не вбачав, факт надання консультацій з приводу того, які покази надавати йому в судовому засіданні, схиляння його до надання завідомо не правдивих свідчень, заперечував.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.
У відповідність до положень ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді.
Відповідно до положень ч. 1. ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування.
Згідно з правилами, передбаченими ч. 2 цієї статті прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
Крім того, часиною 2 ст.37 КПК України передбачено, якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Відповідно положень ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні в таких випадках: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав у якості у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Перелік обставин для відводу прокурора, який міститься у ст. 77 КПК України є вичерпним.
Твердження обвинуваченого прокурор надавала консультації потерпілому ОСОБА_6 з приводу того, які покази надавати йому у судовому засіданні, та щодо здійснення кримінального провадження ДБР відносно прокурора ОСОБА_3 , жодним чином не підтверджені та заперечуються вказаними особами.
У відповідність до положень ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді.
Отже, доводи про обвинувальний напрямок прокурору ОСОБА_3 відповідають повноваженням прокурора як сторони обвинувачення, та не можуть також слугувати підставами для відводу прокурора, приймаючи до уваги, що повноваження відносно оцінки здобутих під час досудового розслідування, встановлення наявності або відсутності вини обвинуваченого за інкримінованим йому обвинуваченням, відносяться до виключної компетенції суду під час постановлення вироку по справі.
Оскільки обвинуваченим не приведені обставини, які виключають участь прокурора в кримінальному провадженні, а заява про відвід фактично містить власні припущення особи, яка її подала, суд не вбачає підстав для відводу прокурора ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 36,37, 77, 80, 81, 372 КПК України,суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя -