У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.02.2021 року,

якою затверджено угоду про примирення укладену 28 січня 2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Учасники судового провадження

прокурор: ОСОБА_7

потерпіла: ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений просить скасувати вирок та постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.02.2021 року було затверджено угоду про примирення від 28.01.2021 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному 10.11.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273.

_______________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/414//21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія: оскарження ухвали, якою доповідач у апел. інст.: ОСОБА_1
затверджено угоду про примирення

ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначене узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваного мінімуму доходу громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп..

Узагальнені доводи апелянта.
Вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Наголошує, що у підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, яке оформила угодою про примирення у кримінальному провадженні. Зазначає, що у даній угоді потерпіла просила суд закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України, оскільки сторони досягли згоди про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_6 .

Вказує, що саме суд ініціював внесення в угоду про примирення міри покарання у виді штрафу.

Апелянт вважає, що покарання, яке призначив суд є не тільки занадто суворим, а і таким, що абсолютно не відповідає укладеній між обвинуваченим та потерпілою угодою про примирення.

Вказує, що позиція суду не узгоджується з положеннями закону України про кримінальну відповідальність, згідно з якими примирення винного з потерпілим означає досягнення між ними угоди, в якій зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього не заперечує проти звільнення винного від кримінальної відповідальності.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На початку жовтня 2020 року, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі своєї співмешканки ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , вирішив вчинити крадіжку ювелірних виробів, належних останній. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, ОСОБА_5 , діючи умисно та непомітно від потерпілої чи сторонніх осіб, завідомо знаючи де знаходяться ювелірні вироби, здійснив крадіжку зі шкатулки, яка зберігалась на полиці шафи вказаної квартири золотого ланцюжка вагою 2.55г; золотого кулону у вигляді хреста вагою 0.54г; золотої обручки вагою 2.73г; однієї золотої сережки вагою приблизно 1.25г. В подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 11 312.00 грн..
Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
28.01.2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000273.
Відповідно до умов вищевказаної угоди потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000273, за спільною ініціативою та добровільно, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, завданої кримінальним проступком 11 312.00 гривень, яка відшкодована в повному обсязі. У зв`язку із беззастережним визнанням обвинуваченим своєї вини потерпіла та обвинувачений узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу розміром 17 000.00 грн.. Обставинами, які пом`якшують покарання визначено повне визнання вини, відшкодування матеріальної шкоди. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Також в угоді зазначено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Затверджуючи угоду про примирення, суд першої інстанції зазначив, що вона
повністю відповідає вимогам чинного законодавства, так як містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, тобто зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата укладення угоди та підписи сторін.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, думку прокурора, який вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого просив залишити без задоволення, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Із змісту ст.370 КПК України, якою визначено, вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує про необґрунтованість вироку суду першої інстанції. Зазначає про те, що суд безпідставно не звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження,25 листопада 2020 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000273, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.11.2020р.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла надала суду угоду про примирення від 16.01.2021 року, в якій просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України (а.п 138-141).

З аудіозапису вбачається, що в судовому засідання 16.01.2021 року, як обвинувачений так і потерпіла підтримали зазначену угоду та наголошували саме на звільненні ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_6 зазначила в судовому засіданні про те, що обвинувачений відшкодував їй завдані збитки та вона до нього немає претензій.

Однак, головуючий по справі висловив думку щодо не відповідності зазначеної угоди ст.472 КПК України, вказавши, що в угоді має бути зазначена міра покарання, узгоджена потерпілою та обвинуваченим. В зв`язку з чим судом була оголошена перерва в судовому засіданні.

В судовому засіданні 01.02.2021 року потерпілою надана суду угода від 28 січня 2021 року, в якій зазначене узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., а також вказівка про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілої (а.п. 147-153).

Матеріали провадження свідчать про те, що вироком від 02 лютого 2021 року було затверджено угоду про примирення укладену 28.01.2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 10.11.2020 року до ЄРДР за № 0000273. Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначене узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваного мінімуму доходу громадян, що складає 17 000 грн.(а.п.154).

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Зазначена стаття передбачає обов`язкове та безумовне звільнення особи від кримінальної відповідальності за наявності зазначеної вище передумови та підстави такого звільнення.
Відповідно ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Встановивши обставини, передбачені п.1 ч.2 ст.284 КПК України суд першої інстанції закриває кримінальне провадження.

Згідно зі ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угоди: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Юридична природа зазначених угод відрізняється від примирення особи, яка вчинила певний злочин, з потерпілим, яке передбачене ст.46 КК України.
Згідно зі статтями 468,469,471,473-476 КПК України угода про примирення має своїм наслідком винесення обвинувального вироку та призначення судом покарання певного виду та розміру, а відповідно до ст.46 КК України суд на підставі примирення звільняє особу, яка вчинила злочин, взагалі від кримінальної відповідальності, тобто від винесення їй обвинувального вироку.

Позиція суду першої інстанції не узгоджується з положеннями закону України про кримінальну відповідальність, згідно з якими примирення винного з потерпілим означає досягнення між ними угоди, в якій зафіксовано, що потерпілий примирився з винним, задоволений вжитими останнім заходами з відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди і внаслідок цього просить звільнити винного від кримінальної відповідальності (чи просить про таке звільнення).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції сам ініціював укладення угоди про примирення саме на підставі ст. ст.468, 471 КК України та безпідставно не звернув увагу, що сторони провадження наголошували саме на звільненні ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, а не про затвердження угоди про примирення, передбаченого Главою 35 КК України.
Підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції згідно п. п. 3,4 ч.1 ст.409 КК України є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею 413 КПК визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, яке тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є:
1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;
2) застосування закону, який не підлягає застосуванню;
3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;
4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 412 КПК істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено з порушеннями, зазначеними в ч. 2 вказаної статті.
Згідно п.1 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито.
Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальний проступок, повністю відшкодував шкоду потерпілій, обвинувачений і потерпіла як в суді першої так і апеляційної інстанції однозначно заявили та неодноразово підтвердили ( у тому числі і в угоді про примирення), що вони примирилися і просили закрити кримінальне провадження на підставі ст..46 КК України.
Зазначене вказує на те, що були наявними в суді першої інстанції і залишаються такими під час розгляду в апеляційному суді усі підстави та умови для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України.

Положеннями ч.2 ст.284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та з огляду на встановлені судом обставини про те, що винний примирився з потерпілою, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити, вирок суду скасувати, на підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою та закрити кримінальне провадження.

Керуючись ст. ст. 376 ч.2, 405, 407, 412, 415,417-419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Скасувати вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.02.2021 року, якою затверджено угоду про примирення укладену 28 січня 2021 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

На підставі ст. 46 КК звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: