Провадження № 1-кп/761/1497/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 27.05.2020, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, щодо якого встановлено інвалідність ІІІ групи, працюючого провідним спеціалістом Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.1 ст.111 КК України, за клопотанням прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.111 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту управління нагляду та інформаційно-аналітичної роботи у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях у Донецькій і Луганській областях та в умовах збройного конфлікту, Департаменту нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.14, ч. 1 ст. 111 КК України, на підставі ч.2 ст. 111 КК України.

Згідно клопотання, 28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України Конституцію України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно з частиною 1 статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, у порушення вищевказаних вимог законодавства, громадянин України ОСОБА_4 , працюючи на посадах старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та провідного спеціаліста відділу контролю за діяльністю органів та осіб, що здійснюють примусове виконання рішень Управління контролю за діяльністю органів та осіб, що здійснюють примусове виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, всупереч конституційному обов`язку захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, вчинив готування до державної зради (особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України) за наступних обставин.

Так, упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил Російської Федерації (далі ЗС РФ), досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Починаючи з 20 лютого 2014 року, реалізуючи вищезазначений умисел, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території Автономної Республіки Крим (далі АР Крим) і м. Севастополь, на виконання наказів представників влади РФ та ЗС РФ, на територію півострову Крим військовим морським та повітряним транспортом здійснено вторгнення окремих підрозділів ЗС РФ, перебування яких на території України заборонено міжнародними договорами, у результаті чого територія АР Крим та м. Севастополь тимчасово окупована РФ.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та службових осіб ЗС РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України, ведення підривної діяльності, з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополь, та спецслужб РФ у тому числі Федеральної служби безпеки РФ (далі ФСБ РФ), співробітники якої ведуть підривну діяльність проти України, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 липня 2015 року, при виїзді через контрольний пункт в`їзду-виїзду (далі КПВВ) «Каланчак» (Херсонська область) в напрямку АР Крим, ОСОБА_4 був затриманий та опитаний співробітниками ФСБ РФ. Під час опитування співробітники ФСБ РФ встановили, що ОСОБА_4 є співробітником Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. В ході огляду мобільного телефону ОСОБА_4 останніми було звернуто увагу на номер мобільного стільникового зв`язку НОМЕР_1 , який належить громадянину РФ Особа 1 (щодо якої здійснюється досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України). В ході подальшого опитування ОСОБА_4 співробітники ФСБ РФ встановили, що Особа 1, уродженець АР Крим, громадянин РФ, працює судовим приставом-виконавцем відділу судових приставів у Київському районі м. Сімферополь Управління Федеральної служби судових приставів по Республіці Крим, є колишнім однокурсником ОСОБА_4 по Одеському регіональному інституту державного управління Національної академії державного управління при Президентові України, з яким останній підтримує дружні стосунки зі студентських років.

Після уточнюючих запитань про Особа 1, співробітники ФСБ РФ, в обмін на співробітництво з ними, запропонували ОСОБА_4 сприяння в отриманні громадянства РФ, з подальшим призначенням останнього на керівну посаду одного з районних відділів судових приставів м. Сімферополь.

Після цього, по приїзду в АДРЕСА_2 , у липні 2015 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, де проживають батьки ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_4 , останній зустрівся з Особа 1 та розповів йому обставини його опитування співробітниками ФСБ РФ на КПВВ «Каланчак». Особа 1 повідомив, що йому відомі дані обставини від представників спецслужб РФ та він допоможе ОСОБА_4 вирішити дане питання.

В подальшому, під час виїздів до АР Крим, у період 2015-2019 років ОСОБА_4 неодноразово зустрічався з Особа 1 у АДРЕСА_2 . Так, під час останньої зустрічі в смт. Роздольне, у серпні 2018 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, Особа 1 повідомив, що має намір працевлаштовуватися в органи ФСБ РФ, цікавився суспільно-політичною ситуацією в Херсонській області та питав чи міг би ОСОБА_4 зібрати інформацію про місця дислокації (з чіткою прив`язкою до географічних координат) особового складу, озброєння та військової техніки Служби безпеки України (далі СБ України), Збройних Сил України (далі ЗС України), Державної прикордонної служби України (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), громадської організації «Правого сектора» в Херсонській області на адміністративному кордоні з АР Крим та в зоні проведення операції Об`єднаних сил (далі ООС), у зв`язку з тим, що він, ОСОБА_4 , має хобі пошук цінних металевих предметів за допомогою спеціального пристрою «металодетектору» і за допомогою картографічного сервісу супутникових гугл-карт, тобто має необхідні навички для збору такої інформації.

При цьому, Особа 1 обіцяв ОСОБА_4 , що у разі надання йому такої інформації, він буде сприяти останньому у безперешкодному перетині КПВВ з АР Крим, допоможе з отриманням російського громадянства та у працевлаштуванні.

Під час наступного прибуття до АР Крим у травні 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в ході зустрічі у смт. Роздольне, Роздольненського району, АР Крим ОСОБА_4 повідомив Особа 1, що запитуваною інформацією не володіє.

У подальшому, 28 липня 2019 року при виїзді через КПВВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (Херсонська область) в напрямку АР Крим ОСОБА_4 було затримано прикордонниками РФ до прибуття співробітників ФСБ РФ.

Далі, на території КПВВ «Каланчак» шляхом психологічного тиску та погроз щодо заборони в`їзду на територію АР Крим, а також фізичної розправи, ОСОБА_4 був залучений співробітниками ФСБ РФ до конфіденційного співробітництва, яке було закріплене шляхом підписки про нерозголошення факту співробітництва з ними, з обранням собі псевдоніму «Снєжний барс».

Після цього співробітниками ФСБ РФ було відпрацьовано ОСОБА_4 завдання щодо збору інформації про місця дислокації (з чіткою прив`язкою до географічних координат) особового складу, озброєння та військової техніки СБ України, ЗС України, ДПС України, громадської організації «Правого сектора» в Херсонській області на адміністративному кордоні з АР Крим та в зоні проведення ООС.

Згідно з домовленістю, зібрану для представників спецслужб РФ інформацію ОСОБА_4 повинен передати під час наступного відвідування АР Крим, однак усвідомлюючи, що надав свою згоду на співпрацю з представниками спецслужб РФ та виконання вище зазначених завдань, можливість доведення особливо тяжкого злочину до кінця та маючи можливість це зробити, з особистих мотивів ОСОБА_4 не став учиняти жодних дій, направлених на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, та 13 березня 2020 року добровільно заявив органам державної влади (надав відповідну заяву до Департаменту контррозвідки Служби безпеки України) про свій зв`язок з представниками спецслужб РФ.

За викладених вище обставин, у період з липня 2015 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, по 13 березня 2020 року громадянин України ОСОБА_4 , працюючи на посадах старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та провідного спеціаліста відділу контролю за діяльністю органів та осіб, що здійснюють примусове виконання рішень Управління контролю за діяльністю органів та осіб, що здійснюють примусове виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, на виконання завдання представників іноземної організації ФСБ РФ щодо збору інформації про місця дислокації (з чіткою прив`язкою до географічних координат) особового складу, озброєння та військової техніки СБ України, ЗС України, ДПС України, громадської організації «Правого сектора» в Херсонській області на адміністративному кордоні з АР Крим та в зоні проведення ООС, вчинив готування до надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст.111 КК України як готування до державної зради - готування до діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 111 КК України, та закрити вказане кримінальне провадження, у зв`язку з тим, що ОСОБА_10 на виконання злочинного завдання іноземної держави, іноземної організації або їх представників ніяких дій не вчинив і добровільно заявив органам державної влади про свій зв`язок з ними та про отримане завдання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав усі зазначені в клопотанні фактичні обставини, просив задовольнити клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтримав свою письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 111 КК України, на підставі ч. 2 ст. 111 КК України. Крім того пояснив суду, що йому роз`яснено та зрозуміло суть підозри, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Захисник ОСОБА_7 просив задовольнити клопотання прокурора та звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст.111 КК України, на підставі ч.2 ст. 111 КК України, закрити кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст.285, ч. 3 ст.288 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК (зокрема, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 212, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 258, ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 263, ч. 4 ст. 289, ч. 4 ст.307, ч. 4 ст. 309, ч. 4 ст. 311, ч. 3 ст. 369,ч. 4 ст. 401) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 111 КК України звільняється від кримінальної відповідальності громадянин України, якщо він на виконання злочинного завдання іноземної держави, іноземної організації або їх представників ніяких дій не вчинив і добровільно заявив органам державної влади про свій зв`язок з ними та про отримане завдання.

Судом встановлено, що не дивлячись на існуючі домовленості щодо співробітництва із представниками ФСБ РФ, ОСОБА_4 , усвідомлюючи можливість доведення особливо тяжкого злочину до кінця та маючи можливість це зробити, з особистих мотивів не став учиняти жодних дій, направлених на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України і ігнорував завдання, які були надані йому представниками ФСБ РФ.

13 березня 2020 року добровільно заявив органам державної влади, а саме надав відповідну заяву до Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, про свій зв`язок з представниками спецслужб Російської Федерації в ході якого він був залучений до конфіденційного співробітництва, отримавши відповідні завдання щодо збирання та передачі інформації у сфері оборони України, обумовивши способи підтримання зв`язку із застосуванням засобів конспірації.

Згідно відповіді ДКР СБ України ОСОБА_4 та інших матеріалів кримінального провадження № №0000108 від 27.05.2020 в 1-му тому, які були надані суду для огляду, не було вчинено жодних дій на виконання завдань, які надавались йому співробітниками спецслужб Російської Федерації.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.14 ч. 1 ст.111 КК України, та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 27 травня 2020 року на підставі ч. 2 ст. 111 КК України.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов в рамках провадження не заявлено, запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, так само, як не застосовувались і інші заходи забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 44, ч.2 ст.111 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 285- 288, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.1 ст.111 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.111 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.14 ч.1 ст.111 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 27.05.2020, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оголосити повний текст ухвали 30 червня 2021 року о 16 год. 55 хв.

Судді