УХВАЛА
Іменем України

02.06.2021 Справа №607/9080/21 Провадження № 1-кс/607/2943/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , на постанову прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 22.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000340 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України,

УСТАНОВИВ:

25.05.2021 адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 22.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000340 від 12.06.2018.

Скарга мотивована тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000340 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України. ОСОБА_5 визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Адвокат зазначає, що про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повідомлено ОСОБА_6 та 14.02.2019 відносно останнього направлений обвинувальний акт до Тернопільського міськрайонного суду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25.02.2020, залишеною без змін ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 20.05.2020, відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КПК України, а обвинувальний акт стосовно працівника патрульної поліції ОСОБА_7 повернутий прокурору.

Після повернення обвинувального акту постановою від 22.07.2020 прокурором ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000340 від 12.06.2018 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та на підставі п. 9-1 ч. 2 ст. 284 КПК України з тих підстав, що існує нескасована постанова слідчого про закриття кримінального провадження щодо того самого діяння.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 03.12.2020 постанову прокурора від 22.07.2020 скасовано з тих підстав, що постанова про закриття кримінального провадження винесена в порушення вимог ч. 4 ст. 38, 40 КПК України та органом досудового розслідування/прокурором не вжито всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Адвокат зазначає, що в подальшому прокурором, органом досудового розслідування не було вчинено жодних слідчих та процесуальних дій. При цьому 22.04.2021 прокурор повторно виніс оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Скаржник вважає, що така постанова є передчасною та винесена без належного дослідження всіх обставин справи, оскільки досудове розслідування проведено поверхнево та необ`єктивно.

За таких підстав скаржник просить скасувати постанову прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 22.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000340 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, та просив скаргу задовольнити. Додатково зазначив, що на його думку, прокурору необхідно було перекваліфікувати пред`явлену ОСОБА_6 підозру з ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України на ч. 2 ст. 365 КК України, а також виконати вимоги ст. 283 КПК України, зокрема або закрити кримінальне провадження, або скерувати обвинувальний акт до суду. Не заперечував, що обізнаний про наявність кримінального провадження № 0000048 від 02.03.2018, однак вважає, що прокурор міг об`єднати ці два провадження. Вказав, що постанова про закриття провадження є необґрунтованою, невмотивованою і винесена всупереч ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 22.07.2020.

У судовому засіданні прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги з підстав, викладених у письмовому запереченні. Вказала, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 02.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, де учасниками є ті ж особи, а також з приводу того ж діяння, що розслідувалось і у кримінальному провадженні № 0000340, а тому вважає, що закон не передбачає можливості здійснення двох кримінальних проваджень відносно одного і того ж діяння однієї і тієї ж особи. Зауважила, що зміна повідомлення про підозру, об`єднання кримінальних проваджень, здійснення перекваліфікації кримінального провадження належить до повноважень прокурора, які останній здійснює на власний розсуд, виходячи з обставин кримінального правопорушення та доказів, зібраних під час досудового розслідування.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000340 від 12.06.2018, слідчий суддя дійшов висновку, що у скарзі слід відмовити з таких підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Так, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000340 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру (абз. 2 ч. 4 ст. 284 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 22.04.2021 прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000340 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України.

У матеріалах кримінального провадження, які були дослідженні слідчим суддею у судовому засіданні, також наявна постанова від 26.01.2021 про закриття кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_6 у зв`язку із відсутністю у його діяннях ознак кримінальних правопорушень. Вказана постанова не була оскаржена та відповідно не скасована, а відтак з 26.01.2021 дане кримінальне провадження розслідувалось не відносно конкретної особи, а за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України. Виходячи із викладеного, слідчий суддя зауважує, що зміна підозри у цьому кримінальному провадженні не є можливою, оскільки така підозра у межах кримінального провадження № 0000340 від 12.06.2018 жодній особі не повідомлена.

Більше того, відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відтак при прийнятті рішень прокурор як процесуальний керівник під час досудового розслідування у кримінальному провадженні є самостійним у своїй процесуальній діяльності, що надає прокурору право приймати процесуальні рішення, якими у тому числі є зміна повідомлення про підозру чи перекваліфікація кримінального правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вказане спростовує посилання адвоката щодо того, що прокурор після повідомлення нової підозри ОСОБА_6 повинен був об`єднати кримінальні провадження № 0000340 від 12.06.2018 та № 0000048 від 02.03.2018.

Крім цього, з приводу посилання адвоката на необхідність здійснити перекваліфікацію кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає таке.

У судовому засіданні встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 02.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Також встановлено, що відомості щодо вчинення даного кримінального правопорушення внесені за фактом вчинення того ж діяння та відносно тих самих осіб, що і у кримінальному провадженні № 0000340 від 12.06.2018. Крім цього, у судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 не заперечував, що був обізнаний про наявність такого кримінального провадження, разом з тим у поданій скарзі не зазначав про такі обставини.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 19 КПК України ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Здійснивши аналіз зазначених вище норм закону, слідчий суддя приходить до переконання, що відповідно і досудове розслідування відносно вчинення одного і того ж кримінального правопорушення, тією самою особою, не може одночасно здійснюватись у межах двох кримінальних проваджень.

Також положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою. Її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження в справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Перевіряючи законність оскаржуваної постанови, слідчий суддя враховує й те, що постанова прокурора ОСОБА_4 від 22.04.2021 відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є мотивованою, в ній зазначені обставини, які є підставами для прийняття такої постанови, обґрунтування та посилання на положення КПК України.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що оскаржувана постанова від 22.04.2021 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є законною, обґрунтованою, винесеною в межах повноважень, з дотриманням вимог, встановлених ст. 110 КПК України, а тому не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 2, 110, 284, 294, 303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах потерпілого ОСОБА_5 , на постанову прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 22.04.2021 про закриття кримінального провадження № 0000340 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1