Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2021 р. Справа № 608/239/21

Номер провадження1-кп/608/122/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, відомості про яке 12 серпня 2020 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000211, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буданів Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , в злочинах, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 368 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 згідно з наказом начальника Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України № 162/ОС-19 від 08.10.2019 перебуває на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» та має спеціальне звання молодший сержант внутрішньої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Кримінально-виконавчого кодексу України органами виконання покарань є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи управління, уповноважені органи з питань пробації.

Отже, будучи службовою особою органів виконання покарань, ОСОБА_4 постійно обіймав посаду у державному органі та здійснював функції представника влади, а тому відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» був працівником правоохоронного органу.

Згідно посадової інструкції молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», затвердженої 20.03.2020 начальником ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» ОСОБА_6 , в посадові обов`язки ОСОБА_4 , зокрема входить: п.п. 2. - очолення групи резерву; п.п. 2.33 - стеження за виконанням ув`язненими (засудженими) порядку, встановленого чинним законодавством; п.п. 2.48 - проведення планових обшуків камер та ув`язнених (засуджених), з метою виявлення заборонених для зберігання речей та предметів; п.п 2.77 - не допускати проникнення в камери продуктів і предметів, користування якими ув`язненим заборонено, тощо.

Таким чином, ОСОБА_4 , як молодший інспектор 2 категорії відділу режиму і хорони ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», є особою, яка постійно здійснює функції представника влади та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до п. п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб`єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно із ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» особам рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби безпосередньо або через інших осіб забороняється вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Так, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Згідно ст. 13 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Водночас, ОСОБА_4 як молодший інспектор 2 категорії відділу режиму і хорони ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, зокрема Закону України «Про попереднє ув`язнення», Кримінально-виконавчого кодексу України, наказів Міністерства юстиції України з питань попереднього ув`язнення, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, за наступних обставин.

Так, 05 жовтня 2020 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч інтересам служби, з метою власного незаконного збагачення, знаючи, що Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823 від 28.08.2018, засудженими заборонено вживати наркотичні засоби, перебуваючи в приміщенні відділення № 1 «Нова пошта» за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, м. Копичинці, вул. Чайковського, 2А, придбав шляхом отримання від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з метою збуту та передачі у місця позбавлення волі - ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який у подальшому зберігав за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 .

Надалі, 07.10.2020 приблизно о 08 год. 00 год. ОСОБА_4 вказаний наркотичний засіб на автомобілі марки «Ореl Каdett» р.н. НОМЕР_1 , перевіз його з метою подальшого збуту та передачі у місця позбавлення волі, а саме до будівлі ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3.

У подальшому, 07.10.2020 в період з 12 год. 50 хв. до 14 год 14 хв. під час проведення обшуку автомобіля марки «Ореl Каdett» р.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4 , під водійським сидінням виявлено схований наркотичний засіб, поміщений в поліетиленову упаковку, яка в свою чергу поміщена в металеву банку та паперову обгортку і обмотана плівкою-скотчем. Встановлено, що виявлений та вилучений наркотичний засіб є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 56,379 грам.

Крім цього, ОСОБА_4 , як молодший інспектор 2 категорії відділу режиму і хорони ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, і будучи, відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства, і маючи умисел на отримання неправомірної вигоди, одержав неправомірну вигоду для себе та інших осіб за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, за наступних обставин.

Так, у вересні 2020 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків в приміщенні ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3, здійснюючи нагляд за ув`язненими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які утримувалися у ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)», використовуючи своє службове становище та надану владу, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, маючи умисел на отримання неправомірної вигоди, знаючи, що «Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 2823 від 28.08.2018, заборонено використання засудженими мобільних телефонів та SIМ-карт, прийняв пропозицію вказаних осіб в одержанні неправомірної вигоди в сумі 2000 грн. за незаконне перенесення ним з використанням свого службового становища, мобільного телефону, SІМ-картки, та інших невстановлених досудовим розслідуванням предметів у місця позбавлення волі та передачу їх останнім.

Для реалізації свого злочинного умислу спрямованого на одержання неправомірної вигоди з метою власного збагачення ОСОБА_4 надав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 номер своєї банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 для перерахування йому на неї неправомірної вигоди за незаконне перенесення мобільного телефону, SІМ-картки та інших невстановлених досудовим розслідуванням предметів у ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)».

В подальшому, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного плану, отримав від невстановлених осіб мобільний телефон, SІМ-картку та інші невстановлені досудовим розслідуванням предмети з метою їх подальшого перенесення в ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3, та передачу їх ув`язненим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Після чого, 23 вересня 2020 року ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення о 10 год. 12 хв. одержав на свою банківську картку АТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2000 грн. як неправомірну вигоду за незаконне перенесення мобільного телефону, SІМ-картки та інших невстановлених досудовим розслідуванням предметів у ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3, та передачу їх ув`язненим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та цього ж дня близько 21 год. 00 хв. переніс вказані предмети у ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26)» за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3, де передав ув`язненим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинених за попередньою змовою групою осіб та обвинувачується в прийнятті пропозиції та одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

08.10.2020ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

29.01.2020ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_10 від 12.10.2020 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. 29.01.2021 продовжено запобіжний захід до 29 березня 2021 року.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом обшуку автомобіля марки «Ореl Каdett» р.н. НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (дослідження рослин (їх частин) №2/1-1092/20 від 08.10.2020; протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 04.11.2020; іншими матеріалами кримінального провадження.

У ході досудового розслідування обґрунтовано встановлена та доведена наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_4 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, що стимулюватиме обвинуваченого переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Крім цього, ОСОБА_4 може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, у тому числі тих, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню та вчиняючи інші кримінальні правопорушення.

Наведені ризики за час досудового розслідування не зменшилися, а тому є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період доби з 22:00 по 07:00 год. щодо ОСОБА_4 , з покладенням на нього обов`язків визначених ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29.01.2021. Посилаючись на наведене, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період доби з 22 :00 до 07:00 на два місяці.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечнь щодо клопотання не мають, погоджуються на продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу в виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

Суд зазначає, що кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Murray v. the United Kingdom» і «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»). Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими КПК України для судового розгляду (ч. 2 ст. 314 КПК України). У ході судового розгляду кримінального провадження вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, якою, зокрема, врегульовано порядок застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на стадії досудового розслідування (ч. 2 ст. 331 КПК України).

За змістом ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України (порядок продовження строку тримання під вартою).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що (1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, (2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою (ч.3, 5 ст. 199 КПК).

Розглядаючи клопотання прокурора щодо застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, суд перевіряє чи продовжують існувати ризики, які були заявлені прокурором, їх обґрунтованість та чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому суд враховував наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; 3) продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Сторона обвинувачення у клопотанні посилалась на наявність трьох ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на ризик переховування обвинуваченого від суду, ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд погоджується з доводами, наведеними в клопотанні прокурора про продовження існування ризику переховування від суду.

Вказаний ризик суд оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявного ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, суд враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 і зможе запобігти цим ризикам.

Дотримання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та відсутність з його боку будь-яких порушень чи створення перешкод свідчать лише про належне виконання обвинуваченим обов`язків, визначених КПК України та дієвість обраного щодо нього запобіжного заходу.

Завершення досудового розслідування та скерування провадження до суду не свідчать про те, що ризики, які були встановлені слідчим суддею автоматично перестали існувати.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк домашнього арешту на два місяці, тобто до 22 травня 2021 року.

Також, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому до 22 травня 2021 року строк дії обов`язків, зазначених у клопотанні прокурора, виклавши їх зміст з урахуванням того, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 205, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту -- задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Буданів Теребовлянського району Тернопільської області, жителю АДРЕСА_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, заборонивши залишати житло за місцем проживання з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на нього такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, у разі наявності такого.
Строк дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 22 травня 2021 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуватиме, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали направити для виконання Чортківському РВП ГУНП в Тернопільській області.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду.
На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено о 17-й годині 26 березня 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1