Справа № 522/7029/21
Провадження № 1-в/522/261/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Качканар, Свердловської області, РФ, громадянина України, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
за участю:
засудженого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси, надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_4 , засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
В судовому засіданні засуджений підтримав вищевказане подання.
Прокурор та представник органу пробації в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, заслухавши думку засудженого, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
Згідно із частиною 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Так судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок набрав законної сили 19.04.2019 року.
З матеріалів особової справи засудженого судом встановлено наступне.
02.11.2020 року вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_4 надійшов для подальшого виконання за територіальністю до Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області від Малиновського РВ філії ДУ «Центр пробації в Одеській області».
Засудженого ОСОБА_4 02.11.2020 року було поставлено на облік Приморського районного відділу згідно чинного законодавства.
Під час перебування на обліку в Приморському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області громадянин ОСОБА_4 , обов`язки покладені на нього судом не порушував, заходи передбачені індивідуальним планом виконав у повному обсязі, нових кримінальних правопорушень не скоїв. До адміністративної відповідальності не притягувався.
Іспитовий строк згідно вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області стосовно ОСОБА_4 закінчився 19.04.2021 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.
В судовому засіданні засуджений пояснив, що покладені на нього вироком обов`язки він виконував без зауважень та порушень з боку органу пробації, та запевняв, що більше не вчиняв правопорушень, та на час розгляду подання не притягується ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності. Усвідомив свій вчинок та став на шлях виправлення, наразі неофіційно працевлаштований.
З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що Приморським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області були направлені запити до УІАП ГУНП України в Одеській області та Відділенню поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області щодо притягнення ОСОБА_4 протягом іспитового строку до адміністративної і кримінальної відповідальності, однак відповіді не надійшло.
Судом надано представнику органу пробації час для надання відповідної інформації, однак останній в судове засідання не з`явився та відомостей не надав. Отже, встановити чи притягався ОСОБА_4 протягом іспитового строку до адміністративної і кримінальної відповідальності суду не надалося можливим.
Аналізуючи положення ч. 2 ст. 78 КК України, суд доходить висновку, що особа звільняється судом від призначеного покарання за умови закінчення іспитового строку, виконання покладених на засудженого обов`язків та не вчинення нового злочину.
Приймаючи до уваги дані, які містяться в матеріалах подання, суд вважає, що за відсутності підтвердженої інформації щодо невчинення засудженим нового злочину, на даний час особа не може бути звільнена від призначеного покарання, у зв`язку із закінчення іспитового строку, визначеного вироком суду.
Крім того, суд вважає, що матеріали особової справи стосовно ОСОБА_4 містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» N 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а засуджений не може бути звільнений від відбування покарання, призначеного йому вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року, оскільки не встановлено, чи притягався засуджений протягом іспитового строку до адміністративної і кримінальної відповідальності.
Разом з тим уповноважений орган не позбавлений права повторно звернутися із відповідним поданням повторно до суду, в порядку та у спосіб передбачений КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. ст. 372, 376, п. 9 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року за ч. 1 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1