КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 05 липня 2021 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу директора ТОВ «Рітейлер 20» - ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , накладено арешт, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку АТ «ОТП Банк» (МФО 300528, код ЄДРПО 21685166), адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43 № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Рітейлер 20» (КОД 43648078).
Не погоджуючись з таким рішенням, директор ТОВ «Рітейлер 20»- ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року, скасувати її в частині накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку АТ» ОТП Банк» (МФО 300528, код ЄДРПО 21685166). Адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43 № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Рітейлер 20» (КОД 43648078), постановити нову ухвалу, якою в цій частині відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що 14 квітня 2021 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора без виклику ТОВ «Рітейлер 20», копію ухвали не надіслано, про її існування стало відомо 26 квітня 2021 року з інформації АТ «ОТП Банк», а також з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційну скаргу надіслано 28 квітня 2021 року.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що органом досудового розслідування не доведено, що на вказаний банківський рахунок в період діяльності ТОВ «Рітейлер20» незаконно надходили кошти від суб`єктів господарювання, перерахованих в оскаржуваній ухвалі суду або ж що саме кошти, котрі перебувають на банківському рахунку в AT «ОТП Банк» є предметом злочинної діяльності.
Як стверджує апелянт, ТОВ «Рітейлер20» є підприємством реального сектору економіки, здійснює господарську діяльність за основним КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, метою якої є отримання прибутку.
Фактично підприємство здійснює реалізацію продуктів харчування, тютюнових та горілчаних виробів через мережу магазинів в місті Харкові та Харківській області. З цією метою підприємством сформовано штат працівників в кількості 23 осіб з місячним фондом оплати праці 138 950 гри.
Для здійснення діяльності з реалізації тютюнових та горілчаних виробів підприємством отримано відповідні ліцензії в Головному управління ДПС у Харківській області, а також зареєстровані 22 реєстратора розрахункових операцій.
Про реальність здійснення господарської діяльності свідчать також договори поставки продуктів харчування, тютюнових та горілчаних виробів, укладені ТОВ Рітейлер20».
Також, податкова звітність підприємства, зокрема декларації з податку на додану вартість за січень, лютий, березень 2021 року, свідчить, що серед контрагентів ТOB «Рітейлер20» відсутні як постачальники так і покупці з переліку підприємств, що зазначені в оскаржуваній ухвалі і входять до так званого «конвертаційного центру», що також свідчить про безпідставність арешту коштів на банківському рахунку підприємства.
Окрім того, апелянт зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні на момент застосування арешту не повідомлено про підозру службовим особам ТОВ «Рітейлер20» та не заявлено цивільного позову, жодну посадову осібу підприємства не допитано, як свідка в цьому кримінальному провадженні. Також, органом досудового розслідування не надано даних про що кошти котрі перебувають на банківському рахунку № НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк», є предметом злочинної діяльності.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, хоча про час та місце судового засідання їм завчасно повідомлено в передбаченому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора та адвоката ОСОБА_7 , що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних висновків.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 14 квітня 2021 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора без виклику ТОВ «Рітейлер 20», копію ухвали не надіслано, про її існування стало відомо 26 квітня 2021 року з інформації АТ «ОТП Банк», а також з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційну скаргу надіслано 28 квітня 2021 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 28 травня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000067, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, встановлено, що ОСОБА_8 за сприяння інших осіб, які входять до складу організованої групи та посадових осіб органів Державної влади на території України впроваджено незаконну схему ухилення від сплати податків, а також привласнення та розтрати коштів державного бюджету, з подальшим виведенням таких коштів у тіньовий неконтрольований державою обіг та легалізацію (відмивання) майна одержаного злочинним шляхом, що призводить до ненадходження до податків та інших обов`язкових платежів до державного бюджету України у особливо великих розмірах.
Також встановлено, що інструментом вчинення протиправної діяльності є підприємства «транзитно-конвертаційних» груп, які забезпечують безперервне функціонування на території України «конвертаційного центру», зокрема ТОВ «Рітейлер 20» та інші «ризикові» підприємства, протиправна господарська діяльність яких контролюється власником групи компаній «Digma Business Group» громадянином ОСОБА_8 , який спільно з іншими учасниками організованої злочинної групи, за попередньою змовою зі службовими особами суб`єктів приватного права реального сектору економіки «замовниками» протиправних послуг, за сприянням посадових осіб органів державної влади, впровадили на території України незаконну схему ухилення від сплати податків, а також привласнення та розкрадання коштів державного бюджету, з подальшим виведенням капіталів у тіньовий, неконтрольований державою сектор економіки та легалізацією (відмивання) коштів, отриманих злочинним шляхом, чим впливають на соціально-економічну та криміногенну ситуацію в регіонах та державі в цілому, що призводить до ненадходження податків та інших обов`язкових платежів до державного бюджету України в особливо великих розмірах.
13 квітня 2021 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту, в тому числі на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку АТ «ОТП Банк» (МФО 300528, код ЄДРПО 21685166), адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43 № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Рітейлер 20» (КОД 43648078).
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000067 про накладення арешту на грошові кошти які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Рітейлер 20», слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 29 березня 2021 року визнано речовим доказом (а.с. 238-248 т. 1).
Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Рітейлер 20» з потребами кримінального провадження.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вказане майно, не приймаються до уваги, оскільки арешт на майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведені обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, доводи, на які посилається директор ТОВ «Рітейлер 20» - ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони спростовуються матеріалами судового провадження.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга директора ТОВ «Рітейлер 20» - ОСОБА_5 , навіть з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити директору ТОВ «Рітейлер 20»- ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року, в частині задоволення клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладення арешту нагрошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку АТ «ОТП Банк» (МФО 300528, код ЄДРПО 21685166), адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43 № НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Рітейлер 20» (КОД 43648078), - залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Рітейлер 20»- ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 755/11371/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Провадження № 11сс/824/3257/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК