Справа №690/531/19
Провадження №1-кп/690/21/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності в кримінальному провадженні №0000519, внесеному 20.05.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобиляки, Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, працює в ФОП « ОСОБА_7 », на утриманні має непрацездатну матір ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою х інвалідністю ІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Ватутінського міського суду Черкаської області 03.12.2019 р. із Звенигородської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000519 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі, ОСОБА_5 , 20.05.2016 р., близько 11 год. 00 хв., керуючи автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кривошеї в м. Ватутіне Черкаської області, зі сторони автодороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань у напрямку центру м. Ватутіне Черкаської області, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 10.1 та 14.2 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 р. №1306, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував дорожню обстановку та, відповідно, не реагував на її зміну, а тому знаходячись неподалік автомобільного мосту через річку Шполка по вул. Кривошеї в м. Ватутіне Черкаської області, перед початком зміни напрямку руху, виконанням маневру обгону, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Citroen-Jampy» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався назустріч, по зустрічній смузі руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу «Citroen-Jampy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , отримав тілесне ушкодження у вигляді компресійного уламкового перелому тіла грудного 12-го хребця, без порушення функцій спинного мозку, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-9-01/375 від 14.09.2016 року, відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , а саме вимог пунктів 2.3 б), 10.1 та 14.2 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 №1306, згідно висновку судової авто технічної експертизи №4/544 від 03.10.2019 року, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_4 , тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Зазначені дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду було допитано обвинуваченого, потерпілого, свідків, досліджено матеріали кримінального провадження.

Захисник, після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, заявив усне клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення минуло три роки.

Обвинувачений свою винуватість в інкримінованому йому злочині і встановлені фактичні обставини його вчинення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, не визнав, підтримав заявлене захисником клопотання, не заперечив проти його задоволення та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявленого клопотання, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення 20.05.2016 р. минуло більше трьох років.

Потерпілий, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, не з`явився, поважність причини неявки суду не повідомив, клопотань від нього не надходило.

В порядку ст. 325 КПК України судом, з урахуванням думки учасників судового провадження, які зазначили про можливість закінчення судового розгляду за відсутності потерпілого, який належним чином повідомлений, був допитаний та приймав участь під час з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, вирішено можливість проведення судового розгляду без його участі.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, які з`явились у судове засідання, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання захисника, підтримане обвинуваченим, про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у редакції станом на 20.05.2016 року, передбачено, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом ч. 3 ст. 12 КК України, у редакції станом на 16.01.2017 року, злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості, оскільки його санкція, у редакції станом на 20.05.2016 року, передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а на даний час - карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, з 20.05.2016 р. - дати вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке кримінальним законодавством віднесено до категорії нетяжких злочинів (злочинів невеликої тяжкості), фактично минуло більше 3 років.

Відповідно до змісту ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_5 , перебуваючи у статусі підозрюваного та обвинуваченого, у період часу з 20.05.2016 р. по 03.08.2021 р., не ухилявся від досудового розслідування або суду, відомості про вчинення ним нових злочинів відсутні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 цієї статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 , що вказана підстава для закриття кримінального провадження звільняє його від кримінальної відповідальності, йому зрозумілі суть і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, просив клопотання захисника, підтримане ним, задовольнити та закрити кримінальне провадження.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, не свідчить про неможливість застосування до нього звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Тому визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Дотримання умов, передбачених частинами 1 - 3 ст. 49 КК України та ст.ст. 284-288 КПК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11.11.2020 р. в справі №455/229/17 та враховується судом.

З огляду на вказане, судом встановлено, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання захисника, підтриманого обвинуваченим, та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 20.05.2016 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а також закриття кримінального провадження №0000519, розпочатого 20.05.2016 р., на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Під час закриття даного кримінального провадження суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертизи. При цьому суд відповідно до вимог ч. 6 ст. 368КПК України враховує правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, згідно якого КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання ухвалою законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49, 106, 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 284-286, 288, 369-372, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення 20.05.2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження №0000519, розпочате 20.05.2016 р., закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 3897 (три тисячі вісімсот дев`яносто сім) грн. 28 коп.

Речові докази:

-автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання, повернути власнику ОСОБА_5 .

-автомобіль марки Citroen-Jumpy державний номерний знак НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання, повернути власнику ОСОБА_9 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали суду надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1