Провадження № 1-кс/761/7149/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання
слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 ,
про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ізмаїл Одеської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у кримінальному провадженні №0000080, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.02.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.369 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
25 березня 2021 року до Шевченківського районного суду міста Києва звернувся слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_7 з клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий зазначив, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 04.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив задовольнити.
Захисники у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилалися на недоведеність та необґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також на відсутність обставин на підтвердження ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для продовження діючого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_4 просив слідчого суддю врахувати, що підозрюваний ОСОБА_6 неофіційно працює таксистом та має постійне джерело доходу. Крім того, зазначив що дружині підозрюваного встановлено діагноз «Хвороба Стілла у дорослих, хронічний перебіг, 1 ступеня активності з ураженням шкіри, слизових оболонок, опорно-рухового апарату, ретикулоендотеліальної системи», що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста від 11 листопада 2020 року, у зв`язку з чим остання потребує постійного догляду та систематичних лікарських оглядів. Крім того, підозрюваний має на утриманні малолітню дочку. Просив долучити до матеріалів справи копії медичної документації та інших характеризуючих матеріалів.
Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію захисника ОСОБА_4 та просив застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід.
За таких обставин, захисники просять змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який, на їх думку, забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні підозрюваний підтримав позицію захисників та просив у задоволенні клопотання відмовити.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисників та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 04.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 307 КК України.

04.02.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05.02.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 307 КК України.

06.02.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 04.03.2021включно, без визначення розміру застави.

17.02.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва постановлено ухвали про надання дозволу на проведення обшуку в: т.з. Honda Civic, р.н. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , від 04.02.2021; гаражі № НОМЕР_2 , що розташований за адресою: м. Київ, вул. Челябінська, 2, від 05.02.2021, квартирі АДРЕСА_4 , від 04.02.2021.

03.03.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва задоволено клопотання сторони обвинувачення та продовжено застосування щодо підозрюваногоОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.04.2021включно, без визначення розміру застави.

19.03.2021 постановою заступника керівника Київської міської прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному 04.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080, за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 307 КК України, до трьох місяців.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У свою чергу, відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та встановлена слідчим суддею в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2021.
Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Зазначаючи про наявність ризиків та необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор зазначає:
-переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, розуміючи санкцію статті яка передбачена за вчинення вказаних злочинів може чинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та суду;
-вплив на потерпілого, свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що будучи зупинений працівниками поліції та з метою приховування факту незаконного перевезення особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_6 запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду, щоб не бути викритим, та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом впливу на свідків. Крім того, на даний час не встановлені всі особи причетні до вчинення даних кримінальних правопорушень та перебування підозрюваного на волі може призвести до впливу на вказаних осіб. Також існує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення чи спотворення доказів, оскільки на даний час невідоме джерело отримання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, що виявлена та вилучена, а також приховування наявної інформації чи речей, що можуть бути використані як доказ у даному провадження;
Крім того, вказує на те, що необхідність продовження досудового розслідування зумовлена складністю даного кримінального провадження та необхідністю виконання процесуальних, слідчих (розшукових) дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема необхідно:
-Отримати висновки призначених експертних досліджень, в тому числі і комплексних;

-Отримати в порядку ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів, що зберігаються у операторів мобільного зв`язку України та здійснити їх аналіз;

-Отримати судову ухвалу про примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_6 , провести їх відібрання.

-Провести експертизу на співпадіння профілю ДНК;

-Звернутись із клопотання до Шевченківського районного суду м. Києва про продовження строку досудового розслідування;

-Провести огляди вилучених у ході обшуків та огляду місця події речей та документів;

-Встановити інших осіб причетних до вчиненого злочину та встановити місце виготовлення виявленої та вилученої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP;

-З урахуванням висновків вищевказаних експертних досліджень та проаналізованої інформації, що буде здобута в ході тимчасового доступу до речей і документів, сформулювати остаточну підозру ОСОБА_6 , про що повідомити останнього за участі адвокатів та допитати підозрюваного з даного приводу;

-Завершити збирання характеризуючих матеріалів на підозрювану особу;

-Скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Однак, наразі прокурор не навів достатніх підстав для існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду, без надання відповідних доказів, відтак підстав вважати вказаний ризик обґрунтованим, слідчий суддя не вбачає, а відтак відсутні підстави враховувати його при продовженні запобіжного заходу.
Не доведеним є і існування ризику щодо наявності перешкод підозрюваним кримінальному провадженню шляхом знищення чи спотворення доказів, оскільки вилучена під час обушку та затримання підозрюваного психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, вилучена та передана для проведення експертизи.

Не доведеним є також і ризик наведений прокурором щодо впливу підозрюваного на свідків та потерпілик у кримінальному провадженні, оскільки свідками у даному кримінальному провадженні є співробітники поліції та яким чином підозрюваний може на них впливати, прокурором не зазначено.
Так, необґрунтовані ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підтвердження чого Європейський суд з прав людини у справі «Мхітарян проти Російської Федерації», зазначив, що «на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильне скасуванню правила ст. 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах».
Водночас слідчий суддя вважає доведеними прокурором наявність ризику відносно можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на те, що ОСОБА_6 запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду, щоб не бути викритим.

Також, слідчим суддею береться до уваги те, що строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.
У той же час, слідчий суддя вважає доводи захисників, такими, що заслуговують на увагу, оскільки необхідність знаходження підозрюваного під вартою не виправдано з точки зору дієвості даного кримінального провадження, враховуючи також, що підозрюваний не зловживає своїми правами та обов`язками.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Згідно постанови Європейського суду з прав людини від 13.03.2007 у справі «Кастравець проти Молдови», особа звинувачена в скоєні злочину повинна завжди звільнятися з під варти, якщо держава-відповідач не продемонструє, що є вагомі та достатні причини які виправдовують особу тримання її під вартою.
У ході судового розгляду даного клопотання слідчим суддею враховуються обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, наявність хвороби, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст. 177 КПК України. На думку слідчого судді, обраний запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо неправомірним для нього.
Зважаючи на те, що захисниками надано слідчому судді достатні докази, які свідчать про те, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 зменшилися, що свідчить про можливість запобігання зазначеним в КПК України ризикам шляхом зміни підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із забороною йому залишати місце проживання. Оскільки саме такий запобіжний захід щодо підозрюваного зможе забезпечити належне виконання своїх обов`язків та поведінки підозрюваного.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, міціні соціальні зв`язки, хворобу дружини, наявність на утриманні малолітньої дитини, характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , який буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від суду.
У свою чергу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про домашній арешт ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 травня 2021 року включно, та покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 115, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 :
прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду (в залежності від стадії кримінального провадження) за першою вимогою;
не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;
утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні;
здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Виконання ухвали покласти на орган внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_6 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м.Києві - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 .
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити строком 40 (сорок) днів, у межах строку досудового розслідування, тобто до 04 травня 2021 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , про те, що працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.
Повний текст ухвали оголошено 30 березня 2021 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1