ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/35/21 Справа № 707/1549/16-к Категорія: ч. 1 ст. 263 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, працюючого-ФОП ОСОБА_7 , перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання визначивши йому іспитовий строк два роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися в органи пробації по місцю проживання для реєстрації, не змінювати без відому цих органів місце постійного проживання.

Судові витрати по справі пов`язані із залученням експерта в розмірі 1055,52 грн. стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Доля речових доказів вирішена в порядку, встановленому ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він, 12.03.2016, маючи прямий умисел на протиправне діяння, всупереч передбаченому законом порядку, без передбаченого законом дозволу, використовуючи власний автомобіль ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 незаконно носив, а саме вчиняв дії по транспортуванню безпосередньо у транспортному засобі ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , 11 одиниць боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї - мисливські патрони калібру .30-06 Springfild, які спорядженні експансивними кулями та незаконно зберігав у визначеному ним місці, а саме між передніми сидіннями у автомобілі ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , 11 одиниць боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї - мисливські патрони калібру .30-06 Springfild, які споряджені експансивними кулями.

Так, 12.03.2016, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел на носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, рухався на автомобілі ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Шевченка в с.Хутори, Черкаського району, Черкаської області та близько 12 години 12.03.2016 автомобіль ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 зупинений працівниками поліції неподалік будинку № 1 по вулиці Шевченка в с.Хутори, Черкаського району, Черкаської області. В період часу з 12 год. 45 хв. по 12 год. 55 хв. 12.03.2016, в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіля ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси від 11.03.2016, в присутності понятих, в салоні зазначеного вище транспортного засобу, між передніми сидіннями, виявлено та вилучено пакунок, в середині якого знаходились одинадцять предметів, зовні схожих на патрони, які згідно висновку експерта № 1/438 від 22.03.2016 - являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - мисливськими патронами калібру .30-06 Springfild, які споряджені експансивними кулями. Дані патрони придатні для стрільби.

Він же, в період часу з 20.05.2015 по 29.09.2015 мав зареєстровану в законному порядку мисливську нарізну зброю «ZKM 452 LUX», калібру 5,6 мм, № НОМЕР_2 , 2003 року випуску, а 29.09.2015 ОСОБА_7 переоформив вказану вище зброю на іншого власника, та як наслідок, був позбавлений права на носіння та зберігання мисливської нарізної зброї «ZKM 452 LUX», калібру 5.6 мм, № НОМЕР_2 та патронів калібру 5.6 мм. Проте, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, знаючи та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, маючи прямий умисел на вчинення протиправного діяння, без передбаченого законом дозволу, незаконно продовжив зберігати тринадцять одиниць боєприпасів калібру 5.6 мм до нарізної вогнепальної зброї за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 .

Так, 12.03.2016 в період часу з 14 години по 15 годину, на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.03.2016, в присутності понятих та ОСОБА_7 , проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , в ході якого в кімнаті № 1 на сейфі виявлено та вилучено 2 предмети схожі на патрони, в сейфі виявлено та вилучено коробку із 11 предметами схожими на патрони та в спальній кімнаті, в шухляді шафи, виявлено та вилучено 1 предмет схожий на патрон, які згідно висновку експерта № 1/436 від 24.03.2016 являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї: два патрони - 5,6 мм спортивно - мисливськими патронами кільцевого запалювання, заводського виробництва; одинадцять патронів - 5,6 мм мисливські патрони кільцевого запалювання, з яких три споряджені експансивними кулями, заводського виробництва. Гільза, куля та порох являються частинами боєприпасів - кулею, гільзою та порохом 5,6 мм мисливських патронів кільцевого запалювання, заводського виробництва компанії «Ремінгтон» США. Тринадцять патронів придатні для стрільби.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України - носіння, зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Не погодившись з указаним вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 , подали спільну апеляційну скаргу, в якій просили вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22.01.2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвалити у справі новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Під час апеляційного розгляду просили дослідити письмові докази: ухвалу про проведення обшуку від 11.03.2016p., протокол обшуку від 12.03.2016p., висновок експерта №1/438 від 22.03.2016p., ухвалу про дозвіл на обшук житла від 11.03.2016p., протокол обшуку від 12.03.2016p., висновок експерта №1/436 від 24.03.2016p., протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29.06.2016p., опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 29.06.2016 p., протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29.06.2016p., опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 29.06.2016p., прослухати аудіо запис судового засідання від 15.02.2017р.

Апеляційні вимоги мотивують тим, що серед обставин, які судом оцінені як обставини, що підтверджують винуватість ОСОБА_7 , не вказано конкретні нормативно-правові акти, які ним були чи могли бути порушені. Крім того, взагалі не зазначено, на підставі якого закону сторона обвинувачення та суд першої інстанції дійшли висновку про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Оскільки, з аналізу чинного законодавства вбачається, що спеціального закону, який би забороняв ОСОБА_7 чи будь-якій іншій особі володіти зброєю та/або боєприпасами, не існує. Зазначають, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 КК України, може бути вчинено лише з прямим умислом. Однак, зі змісту оскаржуваного вироку не можливо встановити, якими саме дослідженими доказами може підтверджуватися наявність у ОСОБА_7 прямого умислу на зберігання боєприпасів, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_7 не було відомо про наявність у нього вилучених патронів. Разом з тим, стверджують, що докази, покладені судом першої інстанції в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, отримані стороною обвинувачення з порушенням вимог КПК України до внесення відомостей в ЄРДР та по іншому кримінальному провадженню (зокрема висновок експерта №1/438 від 22.03.2016 р. та висновок експерта №1/436 від 24.03.2016 p.). Також, вважають, що не є належними та допустимими доказами отримані в ході досудового розслідування відомості, що стосуються досудового розслідування кримінального провадження по епізоду виявлення патронів за місцем проживання ОСОБА_7 , оскільки зазначені відомості були внесені до ЄРДР з порушенням правил підслідності, всі слідчі дії проведені не уповноваженим органом досудового розслідування.

Вказують, що в обґрунтування обвинувального вироку судом першої інстанції покладено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи. Так, зокрема, покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надані ними в судовому засіданні можуть бути підтвердженням відсутності умислу у ОСОБА_7 на вчинення інкримінованого йому злочину. Натомість суд першої інстанції розцінив такі покази як доказ, який підтверджує винуватість ОСОБА_7 . Також суд першої інстанції не надав належної правової оцінки показам свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , покази яких різнились між собою.

В спільних змінах до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 просили під час апеляційного розгляду дослідити такі письмові докази:

- ухвалу про проведення обшуку від 11.03.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 1);

- протокол обшуку від 12.03.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 3 -7);

- висновок експерта № 1/438 від 22.03.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 11-13);

- ухвалу про дозвіл на обшук житла від 11.03.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 29);

- протокол обшуку від 12.03.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 31-35);

- висновок експерта № 1/436 від 24.03.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 42-45);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29.06.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 16-18);

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 29.06.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 19);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29.06.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 20-22);

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 29.06.2016 (Т. 2, а.м.к.п. 23).

Допитати у якості свідків:

- ОСОБА_11 (прож.: АДРЕСА_3 );

- ОСОБА_14 (прож.: АДРЕСА_4 )

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2018 року відносно ОСОБА_7 - скасувати.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування змін до апеляційної скарги вказали, що відповідно до ч. 3 ст. 403 КПК України до початку апеляційного розгляду особа, яка подала апеляційну скаргу, має право змінити та/або доповнити її. У такому разі суд апеляційної інстанції за клопотанням осіб, які беруть участь в апеляційному розгляді, надає їм час, необхідний для вивчення зміненої апеляційної скарги і подання заперечень на неї.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Статтею 417 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати.

З наведеного вбачаються підстави стверджувати, що вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2018 року відносно ОСОБА_7 підлягає до скасування із закриттям кримінального провадження щодо нього.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка просила скасувати вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із його смертю, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до актового запису про смерть № 2294, виданого відділом ДРАЦС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_7 помер, а в матеріалах провадження є заява захисника ОСОБА_15 , згідно якої у матері померлого ОСОБА_7 відсутні підстави продовжувати апеляційний розгляд з метою реабілітації обвинуваченого, то колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що необхідно ухвалене щодо нього судове рішення скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 417 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2018 року, яким ОСОБА_7 , визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України закрити у зв`язку із його смертю.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: