Справа № 750/7525/21
Провадження № 1-кс/750/2052/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 2020 рокупро закриття кримінального провадження за 0007508 від 27.11.2018, -
В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 2020 року про закриття кримінального провадження за №0007508 від 27.11.2018 за ч.1 ст. 190 КК України.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 26.11.2019 він звернувся до ЧВП ГУНП в Чернігівській області із заявою про скоєння відносно нього злочину, зазначивши особу, яка цей злочин скоїла. Відомості про вказану подію 27.11.2019 були внесені до ЄРДР за №0007508 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. Не дивлячись на те, що в ході досудового слідства слідчий не з`ясував всіх обставин справи, у 2020 році (дата в оскаржуваній постанові відсутню) він виніс незаконну та необґрунтовану постанову про закриття провадження, яка була ним отримано лише 06 липня 2021 року. Тому, просив поновити строки оскарження та скасувати постанову слідчого про закриття провадження.

У судове засідання заявник не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Слідчий, будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, проти скарги не заперечує.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 27.11.2018 до ЄРДР за №0007508 були внесені відомості про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

2020 року (без вказівки на дату) слідчим Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0007508 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК Українина підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Постанова про закриття кримінального провадження обґрунтована тим, що в ході досудового розслідування було здійснено ряд слідчих (розшуковий) дій, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та свідків даної події, але встановити останніх не представилось можливим.

Заявник вказує, що постанова про закриття кримінального провадження була отримана ним 06 липня 2021 року, зворотнє дізнавачем не спростовано, а тому на думку слідчого судді строки оскарження вказаної постанови слід поновити.

Слідчий суддя не може погодитися з процесуальним рішенням дізнавача та приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.п. 1-2 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а згідно частини другої даної статті доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Вступна частина постанови слідчого, яка оскаржується, зазначеним вимогам не відповідає, оскільки в ній відсутній час (конкретна дата) прийняття постанови.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановлені відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.

Проте, закриваючи кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України слідчий не спростував відомості, викладені у заяві про злочин.

Слідчий не провів всебічне та повне дослідження всіх обставин кримінального провадження, не допитав особу, на яку безпосередньо вказав потерпілий, передчасно закрив провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, постанова слідчого про закриття кримінального провадження належним чином не вмотивована і не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора може бути, в тому числі про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Враховуючи все вищевикладене, слідчий суддя дійшов переконання, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням вимог ст.ст. 92, 94 КПК України, а її зміст не відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Усунути вказані істотні порушення можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог кримінального процесуального закону щодо проведення повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження.

У даному випадку слідчому необхідно проаналізувати кожен здобутий ним доказ у кримінальному провадженні у контексті доведеності чи не доведеності складу кримінального правопорушення, щодо якого проводиться досудове розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначене вказує на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому або дізнавачу у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.303,305,306,307,309,376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк на оскарження постанови слідчого СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 2020 року про закриття кримінального провадження за 0007508 від 27.11.2018.
Скасувати постанову слідчого СВ ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 2020 року про закриття кримінального провадження за 0007508 від 27.11.2018.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1