Справа № 308/7426/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 05.05.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001487 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово раніше судимим та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0001521 від 09.05.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та у кримінальному провадженні № 0000536 від 27.02.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий умисний злочин про власності за наступних обставин:

04 травня 2018 року близько 22 години 30 хвилин громадянин ОСОБА_4 , знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, у групі з невстановленою досудовим розслідуванням особою, тобто попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину, повторно, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не було небезпечне для життя та здоров`я потерпілого в момент його заподіяння, яке виразилось в нанесенні потерпілому удару по голові в область потилиці та триманні ОСОБА_4 тіла потерпілого своїми руками, в ході чого невстановлена особа перебуваючи в змові з ОСОБА_4 із кишені потерпілого ОСОБА_6 , витягла гаманець вартістю 140 грн. (зі слів потерпілого) у якому в середині знаходилися грошові кошти в сумі 2000 грн., та зникла з місця події в невідомому напрямі, чим ОСОБА_4 та невстановлена особа спричинили ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2140 грн., а ОСОБА_4 був затриманий потерпілим ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав, щиросердечно розкаявся.

Захисник ОСОБА_5 , в судовому засіданні зазначив, що фактичні обставини інкримінованого злочину стороною захисту не оспорюються.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого він знає, так як він був його однокласником. В той вечір він йшов по вулиці та побачив що двоє осіб йшли позаду нього, один з них був ОСОБА_4 . Потім отримав удар ззаді, але хто вдарив не бачив. Казав, що ОСОБА_4 його тримав, а інший забрав у нього кошти в сумі близько двох тисяч гривень. Додав, що в подальшому ОСОБА_4 він затримав та передав поліції, а інша особа з грошима втекла.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що обвинувачений, прокурор, потерпілий, не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, а також дослідивши характеризуючи дані щодо обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до вимог ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При цьому суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, визнання вини.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 67 КК України відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, який будучи обвинуваченим у вчиненні умисних, корисливих злочинів, вчинив новий умисний злочин проти власності, що свідчить про його стійку кримінальну поведінку, фактичні обставини справи, а тому суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 остаточного покарання, суд враховує вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2020 р., яким ОСОБА_4 засуджено до чотирьох років і 1 день позбавлення волі, та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2020 р., яким ОСОБА_4 засуджено до чотирьох років і 2 дні позбавлення волі, та призначає покарання за правилами, визначеними ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.09.2020 року та за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.09.2020 року, до призначеного покарання за цим вироком та остаточно призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років і 2 /два/ місяці позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання тримання під вартою на досудовому розслідуванні та судовому розгляді, а саме з 28.03.2017 по 29.03.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»), та з 11.05.2018 року по 09.07.2018 року включно та з 27.11.2018 року згідно ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі:

-Розірвана майка синього кольору, яка упакована до паперового конверту на якому підписи учасників, який знаходиться в камері збереження речових доказів при Ужгородському ВП знищити;

-Змив речовини бурого кольору з виду схожу на кров, яку упаковано до паперового конверту на якому підписи учасників, який знаходиться в камері збереження речових доказів при Ужгородському ВП знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайоннго суду: ОСОБА_1