Справа №487/4748/21
Провадження №1-кс/487/4211/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000063 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:
26.07.2021 року адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю.
Згідно клопотання захисник підозрюваного просить витребувати у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 " документи, які містять відомості про вхідні, вихідні дзвінки абонента ОСОБА_5 за належним йому номером мобільного телефону із зазначенням їх типу, дат, часу, тривалості, номерів учасників з`єднань, ІМЕІ мобільних терміналів, азимутів ретрансляційних антен та адрес розташування базових станцій у період з 01.01.2019 по час винесення ухвали.
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, перебуває кримінальне провадження № 0000063 за підозрою ОСОБА_4 . Заявником у вказаному кримінальному провадженні виступає ОСОБА_5 , який вже не вперше виступає заявником та хабародавцем у кримінальних провадженнях, зокрема у кримінальному провадженні: №0000519, №0000046.
Таким чином ОСОБА_5 прямо причетний до притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 спровоковане, штучно створене. В зв`язку з чим у сторони захисту виникла необхідність в отриманні інформації про телефонні дзвінки абонентського номера НОМЕР_1 яким користується ОСОБА_5 .
Вказана інформація може мати доказове значення у кримінальному провадженні, яка вплине на встановлення непричетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Так, в провадженні Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження № 0000063 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
10.07.2021 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Одним із механізмів витребування документів і даних, передбачених КПК, є процедура тимчасового доступу до речей і документів, передбачених главою 15 КПК України.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
2. У клопотанні зазначаються:1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Тимчасовий доступ є заходом забезпечення кримінального провадження, та з урахуванням п.2. ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч.4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів телекомунікацій про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, отримання послуг, їх тривалість, зміст, маршрутів передання тощо, відноситься до охоронюваної законом таємниці, порядок доступу до якої регулюється положеннями ч.5, 6 ст.163 КПК України.

У статті 91 КПК України викладено перелік обставин, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні, зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про інформацію» встановлено, що не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.
Згідно зі статтею 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1 липня 2003 року № 37801/97, пункт 36).
Слідчий суддя звертає увагу, що практикою Європейського Суду з прав людини встановлено, що збирання та зберігання інформації стосовно приватного життя особи, а також її розповсюдження охоплюються сферою застосування пункту 1 статті 8 Конвенції.

Зокрема, в рішенні Європейського Суду з прав людини (справа «Пантелеєнко проти України») вказано, що вираз «відповідно до закону» в пункті 2 статті 8 Конвенції значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм, а також встановлено, що при недоведеності того, що дане втручання в особисте життя певних осіб має достатнє законне обґрунтування, тягне за собою порушення статті 8 Європейської конвенції з прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (справа «Заїченко проти України») Суд також наголосив, що формулювання "згідно із законом" вимагає, щоб оскаржуваний захід не тільки мав підґрунтя у національному законодавстві, але й також був сумісний з принципом верховенства права, який прямо зазначається у преамбулі Конвенції і є невід`ємною частиною мети і завдання статті 8 Конвенції.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 використовує номер мобільного оператору зв`язку: НОМЕР_2 , що підтверджується зокрема протоколу допиту свідка.

Разом з цим стороною захисту не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 в період часу з січня 2019 року по теперішній час використовує мобільний оператор зв`язку НОМЕР_3 , доступ до інформації якого просить надати захисник підозрюваного.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що через недоведеність слідчим обставин, передбачених ст. 163 КПК України, доводи клопотання є непереконливими, а законні підстави для задоволення клопотання про тимчасовий доступ до інформації відсутні, з огляду на що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 159-166 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000063 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1