Провадження № 1-в/755/21/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області М. Биковецьпро заміну ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несплаченої суми штрафу за вироком суду покаранням відповідно до закону, установив :

інспектор районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області подав до суду дане подання про заміну засудженому несплаченої суми штрафу за вироком суду покаранням у виді громадських робіт, у зв`язку із наявністю обставин регламентованих ч. 3 ст. 26 КВК України та ст. 53 КК України.

У судове засідання сторони будучи повідомленим про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явився, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення ст.ст. 7, 22, 26, ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Установлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01.09.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покаранняу виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень на користь держави.

28.10.2020 вирок направлено на виконання заявнику.

У ході виконання вироку засуджений не виконав вимоги ст. 26 КВК щодо сплати штрафу.

Згідно ст. 26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.
У разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Згідно ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до трьох років. У разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку: десять годин громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за чотири встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.
При цьому, відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Тобто, указуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

З цього питанню підлягає установленню те, чи дійсно особа була засуджена до покарання у виді штрафу та не сплатила його.

Разом з тим, за наслідками розгляду подання не можливо говорити «поза розумним сумнівом», що, для прикладу, з часу звернення судом вироку до виконання до моменту розгляду цього подання засуджений не сплатив штраф.

Матеріали особової справи засудженого не місять запитів до отримувача коштів на рахунок якого власне мали надійти грошові кошти від засудженого за вироком суду.

Також у поданні указано, що заявник направляв повідомлення на адресу засудженого АДРЕСА_2 , але його копію до цього звернення не додано, як і доказів, що адресат отримав звернення (довідку оператора поштового зв`язку про вручення).

Крім того, судом зауважується на тому, що повідомлення за адресою: АДРЕСА_1 , засудженому не направлялось хоча про дану адресо указано у вироку відповідно заявник був поінформований про неї.
Тим самим, відсутня сукупність ознак чи неспростовних презумпцій пов`язаних між собою достатньо вагомими, чіткими і узгоджених ознак стосовно факту дійсної несплати.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене Суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, та як не є установленими за наслідками його розгляду «поза розумним сумнівом» обставин регламентовані ч. 3 ст. 26 КВК України та ст. 53 КК України (факт не сплати штрафу).

На підставі викладеного та керуючись ст. 53 КК України, ст. 23 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, Суд постановив :

відмовити у задоволенні подання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

С у д д я Оксана БІРСА