Провадження № 1-кс/761/9120/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 15.03.2021 у кримінальному провадженні № 0009073, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019,

в с т а н о в и в:

у провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 15.03.2021 у кримінальному провадженні № 0009073, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019.

Скарга, мотивована тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009073 від 24.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

10.03.2021 до СУ ГУНП у м. Києві надійшла заява про залучення ОСОБА_3 у якості потерпілого, в порядку ст. 55 КПК України.

15.03.2021 слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 винесено незаконну і необґрунтовану постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0009073 від 24.09.2019.

Разом із тим, розглянувши заяву ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого, слідчий формально прийняв рішення, не перевіривши доводи викладені в самій заяві та не давши оцінку належним та допустимим доказам.
У зв`язку з чим, оскаржувана постанова суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України, у скарзі порушується питання про її скасування та зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0009073 від 24.09.2019 та надати пам?ятку про права та обов?язки потерпілого.
У судове засідання особа, якій відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 не з`явився, однак направив клопотання про розгляд скарги у його відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений завчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови слідчий в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 розглянувши заяву ОСОБА_3 , від 10.03.2021, у кримінальному провадженні № 0009073 від 24.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, постановив відмовити ОСОБА_3 , у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № № 0009073 від 24.09.2019.

Слідчий, відмовляючи у задоволенні клопотання, таке своє рішення мотивував, тим, що ОСОБА_3 був допитаний в даному кримінальному провадженні та має вже процесуальний статус свідка, а тому подвійного процесуального статусу останній мати не може.
Разом із тим, зі змісту клопотання про визнання потерпілим убачається, що ОСОБА_3 зазначає про заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди під час звільнення його з посади головного спеціаліста департаменту контролю за фінансово господарською діяльність підприємств учасників ДК «Укроборонпром».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
В той же час, із оскаржуваної постанови не вбачається, що слідчим у повному обсязі дотримано вимог ст. 110 КПК України, оскільки вказана постанова фактично містить лише посилання на положення КПК України, однак не містить належних мотивів та достатнього обґрунтування в частині підстав для винесення оскаржуваної постанови, з урахуванням відомостей, викладених у заяві ОСОБА_3 щодо заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди, тобто фактично оцінка таких ОСОБА_5 з боку слідчого у належному процесуальному вираженні не відбулась, а тому зазначене прямо вказує на невідповідність цієї постанови вимогам процесуального закону.
Що ж стосується прохання порушеного у скарзі перед слідчим суддею щодо зобов`язання слідчого виконати вимоги ст. 55 КПК України щодо ОСОБА_3 , то в цій частині слід в відмовити у задоволенні скарги, з огляду на те, що слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

Повноваження щодо визнання потерпілим у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування є виключними повноваження слідчого та прокурора, які зобов`язані вручити пам?ятку про процесуальні права та обов`язки при прийнятті заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки права і обов?язки потерпілого виникають в особи, з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження, як потерпілого.

А тому враховуючи, що постанова слідчого скасована, ОСОБА_3 являється потерпілим у кримінальному провадженні № 0009073 від 24.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, з моменту подання відповідної заяви про залучення потерпілим.

Керуючись ст.ст. 38, 40, 55, 93, 110, 303-307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

скаргу особи, якій відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 15.03.2021 у кримінальному провадженні № 0009073, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019, задовольнити частково.

Скасувати постанову від 15.03.2021 старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0009073, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

В іншій частині скаргу, залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя