Справа № 456/1686/17
Провадження № 1-кп/456/88/2021
УХВАЛА

судового засідання

24 травня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України.

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої: ОСОБА_8 ,

в присутності обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

встановив:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України.

Адвокат ОСОБА_9 в інтересах заставодавця ОСОБА_10 подав суду клопотання про повернення застави.

В обґрунтування поданого клопотання вказав, що відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.03.2017 відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

26.09.2017 ухвалою Стрийського міськрайонного суду ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначено суму застави 80000 грн..

27.09.2017 ОСОБА_10 внесла суму застави, що підтверджується копією квитанції.

В подальшому ОСОБА_11 продовжувався строк дії покладених на нього обов?язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За час дії щодо ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалося, а відтак у зв`язку з тим, що внесена застава не була звернена в дохід держави вона, після припинення своєї дії підлягає поверненню заставодавцю.

Відповідно до вимог ст..194 КПК України строк покладених на обвинуваченого обов?язків закінчився.
З врахуванням вищенаведеного та закінчення строку дії ухвали щодо покладення на обвинуваченого обов?язків і саме закінчення дії обов?язків є обгрунтованою підставою для повернення застави особі, яка її внесла тому, просить клопотання задоволити.
В судовому засіданні прокурор заперечив вимоги клопотання та вказав, що згідно вимог КПК України застава є безстроковою і діє до моменту її скасування.
ОСОБА_3 не проживає за вказаним місцем проживання, що доводиться повідомленням працівників поліції, а відтак буде подано клопотання про звернення застави в дохід держави у зв?язку з порушенням покладених на обвинуваченого обов?язків.
Щодо покладення на обвинуваченого обов?язків то діє норма КПК України загальна де передбаченого обов?язки обвинуваченого і застава в даному випадку є гарантією виконання обов?язків.
Захист в своєму клопотанні не вказав, які ризики змінилися. Вважає, що обвинувачений у випадку повернення застави зможе покинути межі України, по справі не допитані свідки, а тому просить відмовити в задоволенні клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та вказав, що з?являвся на всі засідання, в останнє судове засідання не з?явився, оскільки адвокат повідомив, що судове засідання відкладається і він його чекав внизу, а відтак просить його задоволити.
Представник потерпілої ОСОБА_8 заперечила вимоги клопотання та пояснила, що застава є безстроковим запобіжним заходом, а варта має строк і покликання на закінчення її строку дії є безпідставним.
Ризики передбачені КПК України не перестали існувати, обвинувачений неодноразово не з?являвся в судові засідання тому, просить відмовити в задоволенні клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною першою та другою ст.331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Отже запобіжний захід у вигляді застави по своїй правовій суті є внесенням грошових коштів, а не виконанням певних обов`язків, які покладаються відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні відповідного запобіжного заходу.
Як вбачається зі змісту ч.6 ст.194 КПК України двохмісячний строк застосовується виключно до обов`язків, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого при застосуванні відповідного запобіжного заходу, а не до самого такого заходу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. Отже, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію лише в частині дії покладених обов`язків, а не стосовно застосування запобіжного заходу в цілому.
Судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.03.2017 відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

26.09.2017 ухвалою Стрийського міськрайонного суду ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначено суму застави 80000 грн..

27.09.2017 ОСОБА_10 внесла суму застави, що підтверджується копією квитанції.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_3 злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Отже, тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, а також та обставина, що розгляд кримінального провадження не завершений, дають підстави для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави.
Належне виконання обвинуваченим ОСОБА_3 своїх процесуальних обов`язків, зокрема участь у судових засіданнях та явка за викликом суду, на що посилається захисник, як на підставу для зміни запобіжного заходу, є по своїй суті метою застосування до обвинуваченого запобіжного заходу та свідчить про дієвість та достатність такого заходу, а тому не може бути самостійною підставою для зміни запобіжного заходу.
Також, нормами Кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст.182, не передбачено обмеження строку дії у часі ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави.
На підставі вищенаведеного, суд вважає що підстав для повернення застави не має, а відтак клопотання про повернення застави задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст..182 КПК України суд,
ухвалив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про повернення застави ОСОБА_10 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст.27, ч.2 ст.189 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1