Провадження № 1-кп/643/1097/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2021
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Московського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
В обґрунтування свого клопотання прокурор посилався на те, що в провадженні СД Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001482 від 25.03.2014, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Слідчим СВ Московського РВ ГУМВС України в Харківській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором прокуратури Московського району м. Харкова юристом 3 класу ОСОБА_6 , 25.06.2014 повідомлено ОСОБА_4 про те, що він підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 24.03.2014 року близько о 11 годині 00 хвилин проходячи біля автомобіля «VW Sharan» д. н. НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_7 та був розташований біля будинку АДРЕСА_1 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов до лівого заднього вікна вищевказаного автомобіля, де на сидінні автомобіля знаходилось майно потерпілого, а саме планшет ТМ Samsung Galaxy TAB 2, на який були направлені противоправні дії і перевіривши, що за його діями ніхто не спостерігає, ліктем правої руки, розбив вікно автомобіля, після чого з салону викрав планшет ТМ Samsung Galaxy TAB 2, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 96 від 07.04.2014 року, складає 1517,00 гривень. Після чого ОСОБА_4 відійшов від вказаного автомобіля з викраденим майном, тобто з місця скоєння злочину зник, однак розпорядитися викраденим майном не зміг, тобто злочин не довів до кінця, з причин які не залежали, від його волі, так як в подальшому був затриманий співробітниками міліції. Таким чином, протиправними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 намагався спричинити матеріальну шкоду на загальну суму 1517,00 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.І ст.185 КК України підтверджується наступними доказами: допитом потерпілого ОСОБА_7 від 25.03.2014; фактом вилучення у ОСОБА_4 викраденого планшету; показаннями свідка ОСОБА_8 від 28.03.2014; показаннями свідка ОСОБА_9 від 24.04.2014; показаннями свідка ОСОБА_10 від 23.04.2014; показаннями свідка ОСОБА_4 від 20.06.2014; висновком судово-товарознавчої експертизи № 96 від 7.04.2014.
Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України на підставі ст. 291 КПК України 26.06.2014 направлено до Московського районного суду м. Харкова для розгляду.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2014 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001482 стосовно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України повернуто прокурору Московського району м. Харкова.
Постановою Слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 31.03.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001482 зупинено.
У зв`язку із набранням чинності змінами до Кримінально процесуального кодексу України з 01.07.2020, постановою прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова від 08.04.2021 визначено СД ХРУП №2 ГУНП в Харківській області органом, який здійснює подальше досудове розслідування у формі дізнання у вказаному кримінальному провадженні.
У зв`язку з тим, що підозрюваний переховувався від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності постановою старшого дізнавача СД ХРУП №2 ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_11 досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001482 від 25.03.2014, зупинено.
Відповідно до положень ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку.
Разом з тим, згідно з ч.2 ст.49 КК України - перебіг давності зупиняється, якщо :соба, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового гозслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення гсоби із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.
Згідно положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища Кумарітові Автанділа порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно останнього є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Тому, за умови відсутності факту ухилення підозрюваного від слідства або суду, строк давності для звільнення його від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч. 1 ст. 49 КК становить три роки з дня вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК, і до дня набрання вироком законної сили.
Проте, оскільки підтверджено факт умисного вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, що зупиняє диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 КК такий строк для нього становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого кримінального проступку. При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку, оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.
За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.
Зазначена правова позиція щодо застосування положень ст. 49 КК України у випадку ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду, міститься в Постанові Верховного суду України від 05.04.2021 (справа №328/1109/19).
Встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинене 26.02.2014 року з попередньою правовою кваліфікацією - ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, яке на час складання клопотання є кримінальним проступком.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вперше скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінального проступку, а також з дня вчинення ним проступку минуло понад 7 років, тобто згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, з урахуванням ч. 2 ст.49 КК України, минув строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, що є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_7 , якого відповідно до ч. 3 ст. 286 КПК України повідомлено про направлення до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, з`ясовано думку щодо можливості такого звільнення, а також надано можливість ознайомлення з клопотанням про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 було завдано матеріальну шкоду у розмірі 1517 гривень 00 копійок, яку йому було відшкодовано шляхом повернення викраденого майна в ході досудового розслідування.
Під час досудового розслідування потерпілим цивільний позов не заявлено.
Потерпілий ОСОБА_7 з клопотанням ознайомлений та не заперечує про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Крім того, потерпілий ОСОБА_7 надав прокурору письмову заяву про ознайомлення з клопотанням прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та про те, що він не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного на такій підставі.
З урахуванням викладеного прокурор просив звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань з/№0001482 від 25.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити та долучив до справи матеріали кримінального провадження, а також вимогу про судимість
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Судом було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності інших учасників, з огляду на імперативність вимоги ст. 49 КК України.
Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України є кримінальним проступком, за який санкцією статті передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.
Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що наявні умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Пунктом 8 вищезазначеної постанови чітко визначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий.
Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, що він скоїв кримінальний проступок у 2014 році, строк притягнення до відповідальності за який відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України складає три роки, а тому, вважає за можливе закрити провадження у справі, звільнивши ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.
Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 314, 372, 376 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001482 від 25.03.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту проголошення через Московський районний суд м. Харкова
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя - ОСОБА_1