Справа № 344/9141/21
Провадження № 1-кс/344/3636/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю:

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

представників скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ПАТ «Івано-Франківськторф» на постанову від 09.04.2021 слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 00001562 від 29.12.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Генеральний директор ПАТ «Івано-Франківськторф» ОСОБА_3 09.06.2021 р. звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду зі скаргою на постанову від 09.04.2021 р. слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 00001562 від 29.12.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 365 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що 07.10.2020 р. близько 15.20. год. слідчі ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розуміючи, що ухвала слідчого судді на проникнення до приватного приміщення відсутня, розуміючи, що відсутні підстави проникнення, визначені ч. З ст. 233 КПК, діючи всупереч ст. 30 КУ, ст. 13 КПК, увірвалися в приватне приміщення, що належить на праві приватної власності ПрАТ «Івано-Франківськторф». При цьому вказані особи не представились черговому, проігнорували заборонні написи, проникли в приміщення всупереч категоричній забороні директора ОСОБА_3 , котрий зіткнувся з слідчими на вході. Зазначені особи мотивували свої незаконні дії, нібито, необхідністю вручення повістки про виклик до прокуратури. Перебуваючи у будівлі, яка належить на праві приватної власності ПрАТ «Івано-Франківськторф» слідчі намагалися також виривати двері кабінетів, пошкодили ручку дверей, налякали працівників підприємства. Зазначені дії зафіксувала камера відеоспостереження.

17.05.2021р. ПрАТ Івано-Франківськторф» отримано поштовим відправленням постанову слідчого від 09 квітня 2021 про відмову у визнанні ПрАТ «Івано-Франківськторф» потерпілим у кримінальному провадженні № 00001562, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 КК, ч.2 ст.365 КК України. 24.05.2021 року вони звернулися із скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим до Личаківського районного суду м. Львова. 07.06.2021 року отримали ухвалу Личаківського районного суду від 27.05.2021 року про повернення скарги , відповідно до якої роз`яснено право звернення із цією скаргою до Івано-Франківського міського суду.

Вважають, що зазначена постанова містить неправдиву інформацію щодо неспричинення шкоди ПрАТ «Івано-Франківськторф», тому є такою, що спрямована на перешкоджання потерпілому у реалізації своїх прав, та підлягає скасуванню. Просили скаргу задовольнити та постанову слідчого скасувати.

Представники заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали скаргу, просили задовольнити повністю. Додатково зазначили, що майнова шкода полягає у пошкодженні ручки дверей діями слідчих. З цього приводу на підприємстві не складалося жодних актів пошкодження майна. До справи доданий диск з відео файлами, на якому підтверджено протиправні дії слідчих Проте, на цьому відео, не зафіксовано факту завдання матеріальної шкоди. З цих підстав просять подані відеодокази не досліджувати.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Шкоди у даному випадку завдано не було. Охоронець не забороняв слідчим вхід на територію підприємства. Вхід був відкритий, так само як і двері на саме підприємство. Жодних співробітників на території не було, слідчі шукали директора, щоб вручити повістку. Факту спричинення матеріальної шкоди зафіксовано не має. Вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представників скаржника, думку слідчого, дослідивши матеріали скарги та доданих до неї документів, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Встановлено, що постановою від 09.04.2021 р. слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 відмовлено ПрАТ «Івано-Франківськторф» у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 00001562 від 29.12.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 та ч. 2 ст. 365 КК України (а.с.6-7). У постанові зазначено, що у заяві ОСОБА_3 про злочин від 24.11.2020 р. не вказано обставин і не наведено достатніх доказів, які б свідчили про факт спричинення майнової шкоди ПрАТ «Івано-Франківськторф», чи майнової або фізичної шкоди працівникам вказаного суб`єкта господарювання вищеописаними діями слідчих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Слідчий суддя зазначає, що скаржником не надано а ні органу досудового розслідування, а ні слідчому судді, жодних доказів на підтвердження факту завдання майнової шкоди. З цих підстав вважаю, що слідчим правильно застосовано вимоги ч. 1 ст. 55 КПК України, та відмовлено у визнанні потерпілим ПрАТ «Івано-Франківськторф».

З вищенаведених підстав приходжу до висновку, що у задоволенні скарги ПАТ «Івано-Франківськторф» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ПАТ «Івано-Франківськторф» на постанову від 09.04.2021 слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню № 00001562 від 29.12.2020 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162 та ч.2 ст.365 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текс ухвали виготовлено та підписано 14.06.2021 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1