Справа № 167/978/20
Номер провадження 1-кп/167/14/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000220, щодо ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Навіз Рожищенського району Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого, проживає в
АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в :

16 липня 2020 року приблизно о 17:00 у будинку
АДРЕСА_1
ОСОБА_4 під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , спричинивши цим потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи зліва.
17 липня 2020 року приблизно о 20:00 у будинку
АДРЕСА_1
ОСОБА_4 під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в ділянку грудної клітки зліва, спричинивши цим потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому 8-го ребра зліва.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав повністю та пояснив суду, що потерпіла ОСОБА_5 є його колишньою дружиною. Влітку 2020 року ОСОБА_5 приїхала в с. Навіз для сезонного збирання ягід і в цей час проживала разом із обвинуваченим в його будинку АДРЕСА_1 . 16 липня 2020 року обвинувачений прийшов додому і побачив як ОСОБА_5 разом зі своєю знайомою на ім`я ОСОБА_6 вживали спиртні напої. На цій підставі між ним та потерпілою відбувся словесний конфлікт, після якого обвинувачений випровадив ОСОБА_6 додому, а потерпілу ОСОБА_5 до родичів, які проживають у цьому ж селі. Наступного дня, тобто 17 липня 2020 року, приблизно о 23 год. потерпіла ОСОБА_5 повернулася до його будинку і на її обличчі була гематома. Обвинувачений переодягав потерпілу і бачив в останньої гематоми на колінах, нижче колін, в районі грудної клітки та лівій щоці. Далі
ОСОБА_5 пішла в кухню, а ОСОБА_7 залишився дивитися телевізор і чув як вона там впала. Після цього обвинувачений підняв потерпілу, посадив в крісло, зупинив кровотечу і поклав на ліжко спати. 19 липня 2020 року приблизно о 10 год., коли обвинувачений повернувся з магазину, то побачив, що ОСОБА_5 лежала посеред кімнати, після чого підняв її та поклав на ліжко. ОСОБА_4 зрозумів, що потерпілій стає гірше і приблизно
о 14 год. викликав швидку допомогу та разом з лікарями доставив її до медичного закладу. Зазначав, що в період з 23 год. 17 липня 2020 року до
14 год. 19 липня 2020 року ОСОБА_5 перебувала в будинку
АДРЕСА_1 , її кілька разів нудило, однак на його пропозицію та пропозицію його сестри отримати медичну допомогу потерпіла відмовлялася. Зазначав, що раніше бив потерпілу, однак цього разу не завдавав їй тілесних ушкодень і де вона їх отримала обвинуваченому не відомо. Поряд із цим, у судових дебатах обвинувачений зазначив про часткове визнання своєї винуватості та попросив вибачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 показала суду, що в середині липня 2020 року приблизно у вечірню пору доби в будинку АДРЕСА_1 обвинувачений ОСОБА_4 вдарив її кулаком у ліву щоку і вигнав з будинку. Того дня потерпіла вживала алкогольні напої, однак не багато. Після цього ОСОБА_5 пішла до сусідів, і в них залишилася ночувати. Зранку наступного дня, останні поїхали в ліс збирати ягоди, а вона залишилася у цьому ж будинку до їх повернення. Надвечір потерпіла повернулася до будинку, де проживає обвинувачений, і останній у веранді знову вдарив її кулаком в ділянку ребер зліва. Внаслідок цього удару ОСОБА_5 впала назад, втратила свідомість і що відбувалося далі не пам`ятає. Вказала, що з обвинуваченим ОСОБА_4 перебувала у шлюбі, однак розлучилася через неодноразові побиття. Чому ОСОБА_4 одразу не викликав швидку допомогу потерпілій не відомо.
Свідок ОСОБА_8 давала суду показання про те, що у вечірню пору доби приблизно у червні-липні 2020 року до неї додому прийшла
ОСОБА_5 та попросилася переночувати. В останньої на лівій щоці був набряк у вигляді гулі і потерпіла повідомила свідку, що її вдарив
ОСОБА_4 . Вночі ОСОБА_5 погано себе почувала, їй боліла голова і нудило. При цьому спиртних напоїв остання не вживала, і ознак алкогольного сп`яніння у неї свідок не бачила. Наступного дня ОСОБА_8 разом з дочкою та чоловіком приблизно о 6 год. поїхали в ліс збирати ягоди, а ОСОБА_5 залишилася у них вдома. В обідню пору вони повернулися і потерпіла все ще перебувала в їхньому будинку. Зазначає, що набряк за цей час в останньої збільшився, інших тілесних ушкоджень у неї не бачила. Під вечір свідок попросила ОСОБА_5 щоб вона пішла до себе додому. До цього випадку ОСОБА_5 не ночувала в них.
Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 давали суду показання, близькі за змістом до показань свідка ОСОБА_8 . Крім того, з показань свідка ОСОБА_10 слідує, що коли потерпіла прийшла до них додому, то остання одразу лягла спати на диван, нічого не вечеряла, при цьому кілька разів їй ставало погано. Увесь час, поки ОСОБА_5 перебувала в них удома, остання постійно лежала на дивані.
Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що очевидцем подій він не був, однак був присутнім при тому як у липні 2020 року в період часу приблизно з 17 год. до 19 год. ОСОБА_5 в непритомному стані із тілесними ушкодженнями була доставлена у Рожищенську районну лікарню. На її тілі були наявні синці в зоні грудної клітки, на спині та на щелепі з лівої сторони, потилиця була розбита. Коли ОСОБА_5 прийшла до свідомості, то розповіла свідкові що її побив ОСОБА_4 . Зазначав, що між потерпілою та обвинуваченим за час їхнього спільного проживання відбувалися конфлікти на грунті вживання ОСОБА_4 алкогольних напоїв, він ставав агресивним і неодноразово бив ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_12 показала, що 19 липня 2020 року вона разом із ОСОБА_11 приїхали в лікарню, оскільки їй стало відомо, що туди доставили потерпілу. В ОСОБА_5 , яка була непритомною, були наявні синці на щоці зліва, поблизу ребер, черевної порожнини, а на задній частині голови була рана. Коли ОСОБА_5 прийшла до свідомості то повідомила, що травм їй завдав обвинувачений. За час перебування ОСОБА_5 на лікуванні обвинувачений не цікавився її станом здоров`я та не провідував її, а його мати давала грошові кошти в сумі 2000 грн. на лікування потерпілої. Зазначила, що коли ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали у неї вдома, то останній, коли вживав алкогольні напої, бив потерпілу.
Свідок ОСОБА_13 дала суду такі показання. 16 липня 2020 року зранку вона приїхала велосипедом до ОСОБА_4 за місцем його проживання для допомоги по господарству. Пропрацювавши на полі до обіду, приблизно о 13:00 зайшла на кілька хвилин в будинок сказати що їде додому, де побачила потерпілу ОСОБА_5 17 липня 2020 року також приїжджала до

ОСОБА_4 , забрала речі та поїхала до себе додому щоб їх випрати. Того дня, у будинку перебував лише обвинувачений, при цьому сказав, що вчора ввечері вигнав потерпілу з дому через конфлікт щодо вживання потерпілою алкогольних напоїв. Про завдання потерпілій тілесних ушкоджень нічого не казав. Коли свідок приїхала до ОСОБА_4 18 липня 2021 року, то бачила ОСОБА_5 , яка на дивані лежала з опухлою щокою. На пропозицію подзвонити до матері чи у швидку допомогу ОСОБА_5 відмовилася.

19 липня 2021 року приблизно о 15:00 зателефонував її брат ОСОБА_4 та попросив приїхати, оскільки ОСОБА_5 стало гірше. Далі, ОСОБА_13 приїхала до ОСОБА_4 додому, останній повідомив що викликав швидку допомогу та пішов до перехрестя, щоб зустріти її. В цей час, свідок перебувала з потерпілою допоки не приїхали працівники медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_14 показала суду, що знайома з обвинуваченим та потерпілою, сімейні стосунки в останніх були нормальні. Повідомила, що коли ходить у магазин деколи відвідує ОСОБА_4 за місцем його проживання. Щодо отримання потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, то свідкові стало відомо про це приблизно через тиждень після цієї події зі слів поліцейських, які приїхали до неї додому. Зазначила, що разом з ОСОБА_5 вживали спиртне приблизно за два тижні до приїзду поліцейських, при цьому будь-яких видимих ушкоджень на тілі останньої не бачила. Пізніше поїхала закордон та не спілкувалася ані з обвинуваченим, ані з потерпілою.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив, що влітку 2020 року як лікар швидкої допомоги приїхав на виклик у с. Навіз до будинку, в якому знаходилися ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та сестра обвинуваченого. В цей час потерпіла лежала на ліжку, на її тілі були чітко виражені гематоми на лівій частині обличчя, тулубі, ногах, руці, а також була гематома на голові, при цьому останню судомило. Ознак алкогольного сп`яніння в потерпілої не простежувалося. Свідкові ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_5 отримала травми напередодні ввечері, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, коли заходила до будинку та впала. Було прийнято рішення госпіталізувати ОСОБА_5 в лікарню, при цьому вона не розмовляла.

Протоколами про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30 липня 2020 року та 28 серпня 2020 року підтверджено, що ОСОБА_5 заявляла в поліцію про завдання їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень 16 та 17 липня 2020 року.

З протоколу огляду місця події від 19 липня 2020 року вбачається, що у будинку АДРЕСА_1 слідчим виявлено та вилучено футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20 липня 2020 року на порозі в одну із кімнат цього ж будинку виявлено пляму округлої форми червоно-бурого кольору, речі зі слідами речовини бурого кольору, ззовні схожої на кров. Відмічається також наявність речовини бурого кольору на подушці, яка знаходилася на ліжку в одній з кімнат.

У протоколі проведення слідчого експерименту від 20 серпня 2020 року (12 год. 40 хв. 13 год. 10хв.) із ілюстративними таблицями зафіксовано, що ОСОБА_5 розповідала та показувала як ОСОБА_4 :
1) 16 липня 2020 року завдав їй один удар кулаком правої руки в ділянку щелепи зліва; 2) 17 липня 2020 року завдав їй один удар кулаком в ділянку грудної клітки (ребер) зліва та штовхнув її, внаслідок чого ОСОБА_5 впала та вдарилася головою об поріг.
З висновку експерта № 631 слідує, що у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження: закритий перелом восьмого ребра зліва, закритий перелом нижньої щелепи зліва. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії тупих предметів (предмету). За ступенем тяжкості переломи кісток відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості. Суд не бере до уваги дані, що містяться у вказаному висновку експерта щодо наявності в потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, рани на потиличній ділянці голови, підшкірної гематоми лівої половини обличчя, потиличної ділянки та нижніх кінцівок, оскільки обвинуваченому ОСОБА_4 не інкримінується завдання таких тілесних ушкоджень потерпілій.

Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_16 підтримувала висновки експертизи та вказала, що виявлені у

ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому восьмого ребра зліва, закритого перелому нижньої щелепи зліва могли утворитися внаслідок дії тупого предмета з обмеженою поверхнею, зокрема й від удару кулаком руки, і в даному випадку не характерні для самопадіння.

Суд визнає недостовірними і такими, що направлені на власний захист та на уникнення відповідальності показання обвинуваченого ОСОБА_4 в суді про те, що він не завдавав тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Зазначені обставини не підтверджуються будь-якими об`єктивними даними і спростовані показаннями потерпілої ОСОБА_5 , що покладені судом в основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих злочинів. Потерпіла ствердно зазначила про завдання їй ударів саме ОСОБА_4 , їх кількість, локалізацію, механізм спричинення. Показання потерпілої є послідовними і узгоджуються із матеріалами справи, а тому суд визнає їх достовірними. Версія обвинуваченого про те, що хтось інший міг завдати ушкоджень
ОСОБА_5 або ж вона могла їх отримати через падіння не знаходить підтвердження будь-якими доказами та спростовується матеріалами кримінального провадження.
Отже суд, здійснивши відповідно до встановлених у нормі ч. 1 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) меж судовий розгляд на підставі обвинувального акта, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши та проаналізувавши показання потерпілої, свідків, інші докази у справі на предмет належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупності - з точки зору достатності, доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень (закритого перелому восьмого ребра зліва, закритого перелому нижньої щелепи зліва), тобто злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 КК. Приймаючи таке рішення, суд керуються критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що вчинені ним злочини за характером посягають на життя та здоров`я особи, за ступенем суспільної небезпечності є нетяжкими злочинами з умисною формою вини, а також враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обтяжуючі покарання обставини.
Обтяжуючими покарання ОСОБА_4 обставинами є вчинення злочину особою повторно та вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 неодружений, непрацевлаштований, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання негативної характеристики не має, здійснює догляд за матір`ю, яка є пенсіонером, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Згідно з досудовою доповіддю Рожищенського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області від 3 листопада 2020 року орган пробації зазначає про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення і вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить великої небезпеки для суспільства за умови здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів, спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних правопорушень. Судом також враховується думка потерпілої ОСОБА_5 , яка зазначала про необхідність притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , однак при вирішення питання призначення йому покарання покладалася на суд.
За вищеназваних обставин суд доходить висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і, для досягнення визначеної у ч. 2 ст. 50 КК мети покарання, йому необхідно призначити покарання у межах санкції статті інкримінованих йому злочинів, із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі
ст. 75 КК.

Питання про речові докази у справі необхідно вирішити відповідно до норми ч. 9 ст. 100 КПК.
На підставі наведеного, керуючись статтями 368, 374 КПК, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122 КК і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі статей 75, 76 КК обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з дворічним іспитовим строком та покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Речовий доказ у справі: футболку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1