Справа № 730/154/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/422/21
Категорія - ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 09 липня 2019 року, за апеляційною скаргою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Плиски, Борзнянського району, Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, студента 1-го курсу ДПТН «Куликівський професійний аграрний ліцей», м. Куликівка, Чернігівської області, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено його від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Початок іспитового строку ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_9 до обвинуваченого задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого 140 000 грн.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, просить змінити його, в частині призначеного обвинуваченому покарання, оскільки судом першої інстанції було невірно застосовано закон про кримінальну відповідальність під час призначення виду та міри покарання ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вказує на те, що суд першої інстанції при звільненні обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.ст. 74, 104 КК України, не врахував тієї вимоги, що звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо неповнолітнього може бути призначене лише в разі його засудження до арешту або позбавлення волі, та при цьому такий випробувальний термін установлюється тривалістю від 1 до 2 років, натомість суд, всупереч вищенаведеним нормам кримінального законодавства, встановив іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_8 терміном на 3 роки.

Суд першої інстанції встановив, що 16 червня 2019 року, близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , під час сварки, яка переросла у бійку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в область обличчя, з лівої сторони, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка виражалась гематомою лівої щічної ділянки обличчя, переломом лівого великого крила клиноподібної кістки основи черепа, лівою епідуральної гематомою (накопиченням крові у просторі між кістками черепа та твердою мозковою оболонкою), лівобічною субдуральною гідромою (накопиченням рідини під твердою мозковою оболонкою), крововиливом у м`які мозкові оболонки (субарахноїдальним крововиливом) у лівій лобно-тім`яно-скроневій ділянці та забоєм головного мозку на даному рівні, які у комплексі відносяться до ушкоджень небезпечних для життя у момент заподіяння і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого, обвинувачений та його захисник були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в засідання суду апеляційної інстанції не прибули, не повідомивши про причини своєї неявки.

Згідно вимог ч.1 ст. 500 КПК України судовий розгляд щодо неповнолітньої особи здійснюється в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника та представника служби у справах дітей і уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, якщо вони з`явилися або були викликані в судове засідання, згідно із загальними правилами цього Кодексу.

З врахуванням вище зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку про можливість здійснення судового розгляду на законних підставах без участі неповнолітнього обвинуваченого, його законного представника та захисника-адвоката.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який висловився на підтримання поданої ним апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду, щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України у апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до приписів п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановлена судом першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи документів та встановлених в судовому засіданні обставин справи, та ніким не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування у вироку суду закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення неповнолітньому ОСОБА_8 покарання на підставі ст. 75,104 КК України, оскільки суд першої інстанції фактично вийшов за межі вимог законодавства, при призначені іспитового строку щодо неповнолітнього, який може бути визначений тривалістю від 1 до 2 років, в той час як у вироку суду ОСОБА_8 призначено іспитовий строк тривалістю 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таким чином, місцевий суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки звільнивши неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, не врахував вимоги ч.3 ст. 104 КК України, де зазначено, що іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 409, 413 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне вирок суду першої інстанції змінити, у частині призначення неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, та, у відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, а також з урахуванням встановлених у вироку суду першої інстанції обставин, що пом`якшують його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, та визначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у відповідності з чинним законодавством з врахуванням вимог ст.ст. 75, 76, 104 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року, щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням- іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті цей вирок залишити без змін.

Згідно ч. 4 ст. 532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4