Справа № 521/3397/21
Номер провадження:1-кс/521/2106/21
УХВАЛА

05 травня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України, слідчий суддя
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001621 від 10.06.2020 року, відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
30 квітня 2021 року обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси із заявою про відвід судді ОСОБА_6 , в якій зазначив, що суддя Малиновського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 в неповній мірі розуміє суть справи. Також, не погоджується з рішенням судді про обрання запобіжного заходу.
Обвинувачений підтримав заяву та вимоги викладені у ній.
Захисник ОСОБА_4 підтримав заяву обвинуваченого.
Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Вивчивши заяву, слідчий суддя вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
Статтею 75 КПК України встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Вказані обставини не є вичерпними, оскільки п. 4 вказаної статті передбачає загальну обставину: а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.
Під час розгляду заяви про відвід, судом встановлено, що заява обвинуваченого ОСОБА_5 містить суб`єктивні відомості та його бачення вирішення певного кримінального провадження. Однак будь-які докази упередженості, необ`єктивності та не доброчесності судді ОСОБА_6 заявником не надано.
Викладені обставини обвинуваченого ОСОБА_5 у заяві про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 , КПК України не передбачені, а доводи зазначені у заяві нічим необґрунтовані.
Згідно ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.
Окрім того, визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах П`єрсак проти Бельгії, Кіпріану проти Кіпру, Грівз проти Сполученого Королівства). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.
Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).
Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).
Окрім того, згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в пункті 10 Постанови "Про незалежність судової влади" №8 від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що не має підстав для задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід, оскільки розгляд кримінального провадження з порушенням вимог ст. 76 КПК України не вбачається.
Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1