Справа № 298/1734/19 Провадження № 1-кп/304/73/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000424 від 09 листопада 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше судимого:

- вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2016 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,

- вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2016 року за ч. 2 ст.186 КК України до покарання з урахуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за попереднім вироком та остаточно призначено 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі. 17 січня 2019 року звільнений за закінченням терміну покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_4 09 листопада 2019 року у період з 03 по 06 годину, приїхавши на автомобілі марки «ВАЗ 2101» під керуванням ОСОБА_6 до КПП «Малий Березний», що знаходиться в селі М.Березний, вул. Ублянська, 50 Ужгородського району Закарпатської області, помітив на узбіччі автомобіль марки «ВАЗ 2107», р/н НОМЕР_1 , білого кольору, яким користується ОСОБА_7 , та переконавшись, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, викрав із моторного відсіку вказаного автомобіля акумуляторну батарею марки «VOLTA 60 Ah», чорного кольору, ринкова вартість якої згідно висновку експерта № 1107-11-19 від 19 листопада 2019 року склала 625 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що на початку листопада 2019 року він разом зі своїм знайомим на його автомобілі їхали у напрямку словацького кордону, що в селі М.Березний. По дорозі він помітив автомобіль марки «ВАЗ 2107», білого кольору, на якому було зламане скло дверцят. Тоді він пішов до вказаного автомобіля, підняв капот та викрав акумуляторну батарею, яку наступного дня віддав працівникам поліції. Просив суворо його не карати, оскільки жалкує про вчинене.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується висновком експерта (Звіт про оцінку) № 1107-11-19 від 19 листопада 2019 року, згідно якого ринкова вартість вживаної акумуляторної батареї марки (моделі) «Volta 60 Ah», свинцево-кислотної, призначеної для використання легковими автомобілями, ємність акумулятору 60 (А/год), пусковий струм 540 А, напруга 12 В, вагою 15,5 кг, країна виготовлення Україна, станом на 09 листопада 2019 року склала 625 грн.

Кримінальне провадження розглядається у відсутності потерпілого ОСОБА_7 , неявка якого з урахуванням положень ст. 325 КПК України не перешкоджає розгляду. При прийнятті рішення про розгляд справи за відсутності потерпілого враховується те, що судом йому своєчасно надіслані повідомлення, у яких вказується про дату, час та місце розгляду справи й те, що в матеріалах провадження наявна його заява, у якій потерпілий просить проводити розгляд справи без його участі, шкода йому не відшкодована.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Ухвалюючи дане процесуальне рішення, суд також бере до уваги постанову від 23 червня 2020 року Верховного Суду у справі № 128/984/17, в якій судом зазначено, що за нормативним визначенням крадіжка це таємне викрадення майна, яке завідомо є чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризуються посередньо, постійного місця роботи не має, виїжджає на сезонні заробітки, проживає у багатодітній сім`ї з матір`ю та братами і сестрами, на обліках у лікарів нарколога і психіатра станом на 22 листопада 2019 року не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що він є молодим за віком.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Що стосується такої обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому як рецидив злочинів, зазначеної у обвинувальному акті, то суд при призначенні покарання її не враховує, оскільки у даному випадку рецидив утворює одночасно і повторність злочинів, що передбачена у частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, яка впливає на його кваліфікацію, тому за змістом ч. 4 ст. 67 КК України не може ще раз враховуватися при призначенні покарання як обставина, що його обтяжує.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладена ним у постанові від 07 червня 2018 року у справі № 203/921/16-к.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2015 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, беручи до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації зважаючи на те, що ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню ним повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, а також враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який свою вину визнав повністю, щиро розкаялася та повернув викрадене, враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статті 185 КК України.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з його реальним відбуванням буде відповідати меті, визначеній у ст.50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з дня приведення даного вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та підготовчого судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Питання речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження вирішуватиметься у порядку статей 100, 174 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Речовий доказ, а саме акумуляторну батарею марки «Volta 60 Ah», чорного кольору, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області повернути ОСОБА_7 .

Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2019 року у виді арешту майна скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1