Справа №639/6096/19
Провадження № 1-КП/639/193/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001126 від 19.06.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, відбуваючого покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольск на Амурі Хабарівського краю Російської Федерації, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова з Харківського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 342 КК України та ОСОБА_8 ч.2 ст. 345 КК України.

У даному кримінальному провадженні вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2019р. було визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, а ОСОБА_8 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.11.2020р. було задоволено апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 ; вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.10.2019р. скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 416 КПК України після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.
Розділ ІV КПК України регулює процедуру проведення судового провадження в першій інстанції (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України), яке включає і підготовче провадження (глава 27 цього Кодексу).

З огляду на викладене, ухвалою від 07.11.2019р., після повернення кримінального провадження до Жовтневого районного суду м. Харкова та визначення в порядку ст. 35 КПК України іншого складу суду - головуючого ОСОБА_1 , по справі було призначено підготовче судове засідання.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилися, в поданих до суду 17.03.2021р. заявах, просили проводити його без їх участі, а тому, в силу положень ч. 1 ст. 26, ст. 325 КПК України, після з`ясування думки інших учасників судового провадження, які не заперечували проти проведення судового засідання за відсутності потерпілих, судом було прийнято рішення про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

Прокурор просив призначити справу до судового розгляду, який проводити у відкритому судовому засіданні за його участі, а також участі обвинувачених та захисників. В обґрунтування доводів щодо повідомлення про підозру обвинуваченим та направлення обвинувального акту до суду в межах строків досудового розслідування прокурор надав роздруківки з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а також захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , посилаючись на те, що обвинуваченим було повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні після закінчення строків досудового розслідування, вважали, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи сторін та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по даному кримінальному провадженню були внесені 19.06.2018р. за ч. 2 ст. 345 КК України.

31.08.2019р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Того ж дня, 31.08.2019р., виконано вимоги ст. 290 КПК України, відкрито матеріали досудового розслідування, складено слідчим та затверджено прокурором обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 342 КК України та ОСОБА_8 ч.2 ст. 345 КК України.

02.09.2019р. обвинувальний акт надійшов до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про закінчення строків досудового розслідування, коли жодній особі не було повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, та наявності підстав його закриття на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Частиною 1 статті 219 КПК України (в редакції, чинній з моменту внесення відомостей до ЄРДР 19.06.2018р. до звернення до суду з обвинувальним актом) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:
1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;
2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості.
З 01.07.2020р. після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, частина 1 статті 219 КПК України також передбачає, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину.
Як зазначалось вище, відомості до ЄРДР по даному кримінальному провадженню були внесені за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто за ознаками злочину середньої тяжкості (після 01.07.2020р. злочин невеликої тяжкості), а тому строк досудового розслідування по ньому до дня повідомлення особі про підозру становив 12 місяців та його закінчення припадало на 19.06.2019р.
Щодо доводів прокурора про те, що постановою слідчого від 16.05.2019р. кримінальне провадження було закрито, вказану постанову було скасовано постановою прокурора від 14.08.2019р., а тому період з 16.05.2019р. по 14.08.2019р. не підлягає зарахуванню до строку досудового розслідування по кримінальному провадженню, то суд відзначає таке.
Аркуші 156-157 матеріалів кримінального провадження містять постанову прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 про скасування постанов старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_11 від 16.05.2019р. про закриття кримінального провадження № 0001126 від 19.06.2018.

Згідно опису документів, які знаходяться у кримінальному провадженні постанова про закриття кримінального провадження має міститися на аркушах справи 154-155.
Водночас, на вказаних аркушах матеріалів кримінального провадження містяться вступна та частково мотивувальна частини постанови слідчого ОСОБА_11 від 16.05.2019р., проте, в матеріалах кримінального провадження відсутня решта мотивувальної та взагалі відсутня резолютивна частина постанови про закриття кримінального провадження, яка б була підписана слідчим.
Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procуes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права.
Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Частинами 4, 6 статті 284 КПК України встановлено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
Постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. (ч. 6 ст. 110 КПК України)
Виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечуються дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язана із дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження та можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.
Отже, за змістом вищенаведених положень ст. 110, 284 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження приймається у формі постанови, має відповідати вимогам ст. 110 КПК, у тому числі, постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку, має складатись з вступної, мотивувальної та резолютивної частин та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення (в даному випадку - слідчим).
З огляду на викладене, матеріали досудового розслідування, які були відкриті стороною обвинувачення в порядку ст. 290 КПК України, не містять належним чином прийнятого рішення слідчого про закриття кримінального провадження, яке б зумовлювало неврахування періоду з 16.05.2019р. по 14.08.2019р. до строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.
Також згідно реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001126 від 19.06.2018 року ухвала слідчого судді в порядку ст. 295-1КПК України про продовження строків досудового розслідування не постановлялась. Відсутня така ухвала і в матеріалах кримінального провадження, наданих ще під час судового розгляду кримінального провадження в іншому складі суду.
Доводи прокурора, що суд не може досліджувати в підготовчому судовому засіданні інші матеріали кримінального провадження, аніж обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суперечать положенням п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктом 10 частини 1 статті 284 цього Кодексу. При цьому необхідно відзначити, що належна оцінка наявності/відсутності підстав закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України можлива лише після часткового дослідження матеріалів кримінального провадження, що і було зроблено судом.
Безпідставними є і посилання прокурора на дані, що містить Єдиний реєстр досудового розслідування в частині відомостей про закриття кримінального провадження слідчим 16.05.2019р. та подальше скасування 14.08.2019р. відповідної постанови прокурором.
Так, згідно з Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 (далі - Положення), Реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.
Кримінальний процесуальний закон передбачає, що до ЄРДР вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (ч. 5 ст. 214 КПК).
Пунктом 2 Глави 2 Розділу І Положення передбачено, що внесення відомостей здійснюється на підставі матеріалів кримінального провадження шляхом фіксації Реєстратором інформації в Реєстрі та вибору даних у довідниках для заповнення електронних карток.
Отже, витяг (дані) з ЄРДР не можуть замінити постанову про закриття кримінального провадження, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.
Крім того, необхідно відзначити, що згідно наданої прокурором роздруківки з ЄРДР дані про закриття кримінального провадження 16.05.2019р. були внесені до нього слідчим ОСОБА_12 , а не ОСОБА_11 .. При цьому слідчий ОСОБА_12 взагалі не мав повноваження на здійснення досудового розслідування, адже не входив до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, призначених постановою від 03.07.2018р. (а.с. 6 матеріалів кримінального провадження)
Таким чином, за змістом ст. ст. 110, 219, 284 КПК України, для неврахування періоду з моменту закриття кримінального провадження та до скасування відповідної постанови до строку досудового розслідування постанова слідчого про закриття кримінального провадження має міститись у матеріалах досудового розслідування, відомості, що містить ЄРДР не можуть замінити таку постанову.
Аналогічний висновок сформовано в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року по справі 754/7061/15, згідно якого: «За змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.»
Враховуючи, що прокурором, в порушення вимог ст. 22 КПК України, не доведено, що період з 16.05.2019р. по 14.08.2019р. не підлягає зарахуванню до строку досудового розслідування, то останній закінчився 19.06.2019р., а отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру та складено (затверджено) обвинувальний акт після закінчення строку досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав закриття кримінального провадження № 0001126 від 19.06.2018 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 284, 314, 315 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження № 0001126 від 19.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 342 КК України та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 345 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку закінченням строку досудового розслідування, коли жодній особі не було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні.

Речові докази по кримінальному провадженню: формені сорочки, добровільно видані потерпілими, передані до камери схову Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області повернути законним володільцям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 98, 100)

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1