Справа № 601/2029/20
Провадження № 1-кс/601/712/2021
У Х В А Л А

25 серпня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000364 від 21.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

встановив:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року на бензопилу марки «Stihl», документи, що стосуються купівлі-продажу лісопродукції, товарно-транспортні накладні, мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору та мобільний телефон марки «Nomi», темно-синього кольору. В поданому клопотанні заявник посилається на те, що дане кримінальне провадження відносно нього не реєструвалось, не повідомлялось йому про підозру у вчиненні данного кримінального правопорушення та він не являється обвинуваченим або особою яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого. Окрім того, у слідства було достатньо часу, щоб провести всі необхідні судові експертизи. Тому ОСОБА_3 просить скасувати арешт, що накладений на вищезазначене майно.

В судове засідання ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить клопотання задовольнити з підстав, що викладенні у ньому та справу слухати у його відсутності.

Старший слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 в судове засідання подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та не заперечує проти даного клопотання.

Суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, суд враховує час проведення досудового слідства від 21 жовтня 2020 року та проведенні в ході досудового розслідування процесуальні дії.
Керуючись статтями 110, 170-173, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт на: бензопилу марки «Stihl»; документи, що стосуються купівлі-продажу лісопродукції, які поміщено у сейф-пакет № 0144039; товарно-транспортні накладні, які поміщено у сейф-пакет № 0144140; мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, із кнопками, який поміщено у сейф-пакет № 0077133; мобільний телефон марки «Nomi», темно-синього кольору, з кнопками, який поміщено у сейф-пакет № 0078093, що накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 грудня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 21.10.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1