Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

12 березня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, у кримінальному провадженні №0000119,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .

Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів.

Строк дії ухвали встановлений до 16 год. 20 хв. 26 березня 2021 року.

Мотивував своє рішення слідчий суддя наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить суд вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання АДРЕСА_2 .

На обгрунтування цих вимог зазначив, що у клопотанні відсутні докази наявності вказаних ризиків, а також не доведено, чому більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Також захисник послався на наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного постійне місце проживання , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід домашній арешт, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За визначенням ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. При цьому, пунктом 2 ч.2 вказаної норми передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Зокрема ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 27 січня 2021 року близько 21 год. за попередньою змовою групою осіб, разом із невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, із застосуванням сили, що виразилось у нанесенні потерпілому ОСОБА_11 одного удару рукою в область грудної клітки та двох ударів ногами в область правої руки, в свою чергу невстановлена досудовим розслідуванням особа нанесла потерпілому близько двох ударів ногами в область правого передпліччя та руки, після чого відкрито викрали у ОСОБА_11 барсетку, в якій знаходився належний останньому мобільний телефон марки «ZTEА5», вартістю 1447,33 грн, чим завдав потерпілому майнової шкоди у вказаному розмірі.

За визначенням, яке містить рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

24 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК - можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, визнає висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду стверджується тим, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки він не одружений, не має непрацездатних осіб чи дітей на утриманні, не працевлаштований та відсутнє постійне місце проживання, а тому вказані обставини, у сукупності з тяжкістю можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину.

Також, враховуючи особу підозрюваного, який раніше був неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, у поєднанні з відсутністю джерела законного отримання доходів, свідчить про можливість вчинення ним нового кримінального правопорушення. При цьому суд зауважує, що на даний Рівненським міським судом здійснюється розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, вище перелічені обставини у своїй сукупності, на думку колегії суддів, свідчать про наявність ризику перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків.

Стосовно доводів сторони захисту про наявність у ОСОБА_12 малолітнього сина ОСОБА_10 та долучення на підтвердження цієї обставини копії свідоцтва про народження дитини, то колегія суддів зазначає, що у вказаному документі у графі батько значиться інше прізвище - ОСОБА_13 . При цьому, жодних документів про зміну підозрюваним прізвища суду надано не було. Також не надано доказів щодо наявності у ОСОБА_12 постійного місця проживання у АДРЕСА_2 , а також згоди власника цієї квартири на обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту за даною адресою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3