ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/545/21 Справа № 709/1669/20 Категорія: ч.4 ст.296 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 червня 2021 року, яким

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, опікується за ОСОБА_9 , 1929 р.н., ОСОБА_10 , 1931 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.07.2020 Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ст. 389-2 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном один рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27.07.2020 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховується з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Після набрання вироком суду законної сили ОСОБА_7 затримати та через ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» направити до місць відбування покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку районного суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 06.10.2020 о 09 годині 15 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зайшов через незачинені двері в службовий кабінет Ревбинської сільської ради за адресою: АДРЕСА_2 , тримаючи в руках сокиру, порушуючи умови роботи сільської ради, та виражаючись нецензурною лайкою, криками та з явно вираженою агресією в сторону працівників сільської ради: секретаря ОСОБА_11 та бухгалтера ОСОБА_12 , незважаючи на присутність останніх, маючи незгоду у зв`язку із застосуванням Чорнобаївським районним судом Черкаської області відносно нього адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт та його виконанням на території Ревбинської сільської ради, будучи переконаним та маючи власну точку зору в тому, що працівник сільської ради ОСОБА_11 зверхньої відноситься до нього під час відпрацювання вказаного адміністративного стягнення, тримаючи в руках предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень сокиру, наразив ОСОБА_11 на небезпеку, що виразилась в можливому отриманні тілесних ушкоджень під час розмахувань нею в приміщенні кабінету та нанесення численних ударів по оргтехніці, а саме: монітору від стаціонарного комп`ютера марки «Philips», принтеру «Canon» та настільної лампи, що знаходились на робочому столі секретаря сільської ради ОСОБА_11 , пошкодивши їх, при цьому завдав матеріальних збитків, які доведені стороною обвинувачення, в розмірі 1602,66 грн.

Місцевим судом дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке було вчинено із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 порушує питання про скасування вироку районного суду та просить призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущена однобічність та неповнота дослідження обставин справи, обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, належним чином не з`ясовані.

Свої вимоги мотивує тим, що сокиру обвинувачений придбав у магазині в готовому вигляді і ніяких дій з нею не виконував. З сокирою в сільраду Запісочний прийшов не хуліганити, а на відробіток згідно рішення суду. Потерпіла Каржанівська жодного разу до суду так і не з`явилась, показів не дала, від цивільного позову відмовилась, тому не зрозуміло чому органи обвинувачення та суд дійшли висновку, що обвинувачений наразив ОСОБА_13 на небезпеку, що виразилось в можливому отриманні тілесних ушкоджень під час розмахувань сокирою в приміщенні кабінету та ненесення численних ударів по оргтехніці.

Органи досудового розслідування всупереч вимогам кримінального процесуального закону, ретельно не дослідили сокиру, не доказали яким чином вона була пристосована для нанесення тілесних ушкоджень. Також захисник вважає, що в діях ОСОБА_14 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, доводи обвинуваченого та його захисника, які просять вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгуляд в суді першої інстанції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані в повному обсязі.

Дії Запісочного судом першої інстанції кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке було вчинено із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах справи та на доказах, які повно, всебічно та обгрунтвоано досліджено в судовому засіданні.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, місцевим судом досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення по справі, а тому доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, однобічність та неповноту дослідження обставин кримінального правопорушення, є безпідставними, які не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Немає підстав вважати, що викладені у вироку обставини, не відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження захисника, що в діях ОСОБА_14 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами.

Мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_14 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке було вчинено із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, місцевий суд обґрунтовано послався на дані протоколу проведення слідчого експерименту від 26.10.2020, відповідно до яких слідчим експериментом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 , під час проведення слідчого експерименту, показав, як він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 06.10.2020 приїхав до Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області на власному велосипеді, взявши з собою сокиру, яка йому необхідна для виконання громадських робіт, зайшов у приміщення Ревбинської сільської ради, де виражався на адресу гр. ОСОБА_11 нецензурними словами та погрожував розправою. Після чого розмахуючи сокирою розбив монітор, принтер та лампу, які знаходилися на столі ОСОБА_11 . Потім вийшов із приміщення (а.с.155-156).

Відповідно до даних висновку судового експерта ОСОБА_15 Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.10.2020 № 10/1507, сліди розрубу розміром 28х1мм, 78х3 мм, 35х2мм, 40х4мм, 15х5мм, 25х3мм на моніторі, принтері та освітлювальній лампі могли бути залишені, як лезом сокири наданої на експертизу так і іншим інструментом з подібною формою та розмірними характеристиками робочої частини (а.с. 159-169).

Дані слідчого експеримента узгоджуються з іншими доказами у справі.

Згідно показів представника потерпілої особи Іркліївської сільської ради ОСОБА_16 , який в судовому засіданні пояснив, що на час події він був головою Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Внаслідок злочину Ревбинській сільській раді, яка зараз увійшла до складу Іркліївської сільської ради, було завдано майнову шкоду.

Згідно показів свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що на час події вона працювала у Ревбинській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області на посаді бухгалтера. ОСОБА_7 відбував у них громадські роботи призначені за постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області. Згідно встановленого графіку роботи він повинен був розчищати чагарники, з ранку до обіду. 06.10.2020 близько 09:15 год. вона була разом із ОСОБА_11 на своєму робочому місці. У цей час до кабінету зайшов ОСОБА_7 із сокирою в руках та почав висловлюватися нецензурною лайкою, кричати. Потім підійшов до столу ОСОБА_11 та почав завдавати вдари сокирою по офісній техніці, яка стояла у неї на столі. ОСОБА_11 злякалася та відскочила до вікна. Вона заховала свій ноутбук під стіл та теж відійшла. Після цього ОСОБА_7 заспокоївся, поклав сокиру та вийшов із приміщення сільської ради. При цьому повідомив щоб вони викликали працівників поліції. Від нього вона чула запах алкоголю. Після вказаної події робота Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області на деякий час була припинена. ОСОБА_7 було пошкоджено майно, яке знаходиться на балансі сільської ради, а саме: монітор, принтер, настільна лампа.

Крім того вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України підтверджується:

- даними протоколу огляду місця події від 06.10.2020 з фото таблицями до нього, об`єктом огляду являється приміщення Ревбинської сільської ради, яке знаходиться за адресою: вул. Миру, 2 с. Ревбинці, а саме: службовий кабінет в якому знаходяться чотири робочі місця. На трьох з них порядок не порушений, на столі знаходяться: монітори, принтера, підставки для ручок із вмістом ручок та канцелярських речей. На четвертому робочому місці, окрім документації, знаходяться: монітор «PHILIPS», інвентаризаційний номер: 1048013 зі слідами пошкодження. Біля столу виявлено принтер «Canon», інвентаризаційний номер: 11380125, чорного кольору, зі слідами пошкодження. На столі прикріплено настільну лампу, інвентаризаційний номер: 1136018, чорного кольору, зі слідами пошкоджень. На столі поруч виявлено сокиру. Вказані речі вилучені та опечатані у сейф пакети (а.с. 173-186);

- даними графіку виходу на роботу особи, до якої застосовано адміністративне стягнення у вигляді громадських (суспільно корисних) робіт, у якому в графі «прізвище, ім`я, по батькові особи» зазначено ОСОБА_7 , був встановлений наступний графік робіт: відбування 4 години щодня (крім суботи та неділі) з 09:00 до 13:00 з 01.10.2020 до 11.11.2020, види робіт: розчищення чагарника (а.с. 189);

- даними виписки з медичної картки № 18 КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня» ЧРР, відповідно до яких під час огляду 06.10.2020 11:50 встановлено, що ОСОБА_7 перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації, результат 1,1 проміле (а.с. 124);

- даними висновку судового експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_17 № 10/1537 від 30.10.2020, відповідно до яких ринкова вартість побутового світильника марки «LIVAL PB 54010» з кріпленням до столу, чорного кольору, придбаної 16.05.2016, на момент вчинення кримінального правопорушення 06.10.2020, при умові, що на момент вчинення злочину вона перебувала в технічно-справному та відмінному товарному стані, могла становити 316,66 грн. (а.с. 223-225);

- даними висновку судового експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_17 № 10/1536 від 29.10.2020, відповідно до яких ринкова вартість монітора «PHILIPS 223V5LSB2/10», чорного кольору, придбаного 16.05.2016 (балансова вартість 9230 грн.), на момент вчинення кримінального правопорушення 06.10.2020, при умові, що на момент вчинення злочину монітор перебував в технічно-справному та доброму товарному стані, могла становити 1286 грн. (а.с. 232-235).

Відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дії обвинуваченого Запісочного поза розумним сумнівом правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмету, спеціально пристосваним для нанесення тілесних ушкоджень.

Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.4 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 296 КК України, як про це просить захисник, колегія суддів не вбачає.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи вказаної кваліфікуючої ознаки хуліганства із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, слід ураховувати, що вона має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесних ушкоджень або коли використання цих предметів під час вчинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян (пункти 11, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику в справах про хуліганство»).

Відповідно до п. 11 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство», відповідно до якої, використання при вчиненні хуліганства спеціальних засобів (гумового кийка, газових пістолета, балончика, гранати, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії), пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів, ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК України не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Згідно відеозапису слідчого експерименту від 26.10.2020 за участю підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до якого останній показав, що 06.10.2020 року він під`їхав на власному велосипеді до будинку Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Залишив велосипед біля будівлі, взяв з собою сокиру. Далі, через незачинені двері, зайшов у будівлю сільської ради, пройшов по коридору та зайшов у приміщення кабінету розташованого праворуч по коридору. Підійшов до столу секретаря Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_11 . Зазначив, що на столі знаходилася офісна техніка: монітор, комп`ютер, принтер та настільна лампа. Після цього почав погрожувати ОСОБА_11 , однак якими словами не пам`ятає, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. Після цього почав бити сокирою по офісній техніці, яка стояла на столі. ОСОБА_11 сиділа за столом та відійшла до вікна.

Доводи апеляційної скарги захисника, про те, що обвинувачений зайшов до приміщення сільради із сокирою, пояснивши це тим, що б її не вкрали, а сокира йому була потрібна для відпрацьовування виправних робіт згідно рішення суду, які саме полягали у вирубці чагарників, данну сокиру він придбав у магазині в готовому вигляді, а тому не може йти і мова про її пристосування, спростовується вищенаведеними доказами та свідчить про спробу пом`якшити покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , яке йому загрожує.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставність висновку суду першої інстанції про ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_14 наразив ОСОБА_13 на небезпеку, що виразилось у можливому отриманні тілесних ушкоджень.

Колегія суддів приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 були поєднані з очевидним для нього порушенням громадського порядку в денний час доби з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, яка виражалась в діях, направлених на порушення громадського порядку, оскільки злочин скоєно в громадському місці, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, коли обвинувачений, перебуваючи в громадському місці, використовуючи сокиру, створив для потерпілої ОСОБА_11 реальну загрозу для життя та здоров`я останньої.

У колегії суддів немає сумнівів у доведеності винуватості ОСОБА_14 у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке було вчинено із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Доводи апеляційної скарги про те, що органи досудового розслідування ретельно не дослідили сокиру та не довели яким чином вона була пристосована для нанесення тілесних ушкоджень не заслуговують на увагу.

Так, сокира є знаряддям, що рубає та має робоче лезо, тому за такими своїми властивостями сокира може бути застосована як предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень. При цьому колегія суддів враховує дії Запісочного, який, знаходячись в приміщенні де знаходились люди, розмахував даною сокирою та з урахуванням її властивостей застосував для пошкодження матеріальних цінностей.

Місцевий суд допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження прийшов до вірного висновку про доведеність стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_14 саме складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Також колегія суддів враховує, що Запісочний в суді першої інстанції в присутності захисника визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.296 КК України і як наслідок суд визнав це обставиною, що пом`якшує покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , районний суд вірно врахував характер і ступінь небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, який вчинив в період умовного відбуття покарання, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю та жалкує про те, що сталося, що свідчить про його відношення до скоєного, перебуває на обліку у лікаря нарколога, посередньо характеризується за місцем проживання, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин і прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання Запісочного призначивши йому покарання в мінімальному розмірі але реальному відбутті основного покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.296 КК України 3 роки позбавлення волі, приєднавши відповідно до ч.1 ст.71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27.07.2020 року у виді 1 (одного) місця позбавлення волі та остаточно визначив до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі, що є справедливим та достатнім для запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ст. 412 КПК були б підставами для скасування судового рішення не встановлено, тому апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 червня 2021 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий-суддя

Судді