Справа № 646/4615/21
№ провадження 1-кс/646/1360/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2021 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000450 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, неодруженого, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2021 року старший слідчий ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з вищевказаним клопотанням, погодженим з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000450 від 13 липня 2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідування на підставі заяви від 13.07.2021 про те, що приблизно о 16 год. 15 хв., невстановлена особа, із застосуванням насильства заволоділа грошовими коштами та мобільним телефоном.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

13.07.2021 о 16.16 год за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України. Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 13.07.2021 приблизно о 16.15 год знаходився неподалік приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де він помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_7 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння будь-яким чужим майном, яке на його думку могло знаходитись у ОСОБА_7 , поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я останнього в момент заподіяння.

Надалі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, спочатку наблизився впритул до ОСОБА_7 і зненацька штовхнув його руками в спину, внаслідок чого останній впав на землю та наніс приблизно два удари руками по тілу потерпілого для подолання опору, від чого останній відчув фізичний біль. ОСОБА_5 обшукавши кишені ОСОБА_7 , заволодів грошовими коштами в сумі 400 гривень та мобільним телефоном ТМ «Мах Соm», вартістю зі слів потерпілого 300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки в подальшому, приблизно о 16 год. 16 хв. був затриманий працівниками ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Разом з тим, слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 , речовими доказами.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , може: п.1 ч. 1 ст.177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та суду; п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілих, свідків; п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, з метою уникнення якого може порушити покладені на нього процесуальні обов`язки, ухилятися від слідства та суду. Підозрюваний ОСОБА_5 знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, яким відомо про обставини вчинення злочину, спробувати таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину. Окрім іншого, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має стабільного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що пред`явлену підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України визнає частково. Зазначив, що потерпілий перший почав чіплятися до нього та фактично спровокував його. Він штовхнув потерпілого, а коли в нього з кишень випали гроші та телефон, він підняв їх з землі, після чого відразу був затриманий працівниками поліції. Просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, при цьому пояснив, що ухилятися від органів досудового розслідування та суду не збирається, зобов`язується з`являтися за першою вимогою та виконувати інші обов`язки.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого у зв`язку з необґрунтованістю ризиків на які посилались прокурор та слідчий, і застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2021 за №0000450 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000450 ОСОБА_5 13.07.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

13.07.2021 о 16:16 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується: протоколом затримання ОСОБА_5 від 13.07.2021; показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 13.07.2021; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 14.07.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.07.2021.

Слідчий суддя також вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», рішення «Котій проти України»).

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у судовому засіданні та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обставинами, які свідчать про існування вказаних ризиків, а також те, що ці ризики виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, є дані про особу підозрюваного, а саме відомості про те, що він офіційно не працевлаштований, законних та постійних джерел отримання заробітку не має, не має постійного місця проживання (як пояснив сам підозрюваний, він близько двох років проживав у хостелі, адресу якого назвати не зміг), не має стійких соціальних зв`язків в м. Харкові, раніше на території України не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до шести років, що вказує на можливість ризику вчинити інше правопорушення та переховування від органів досудового розслідування.

Разом з цим, слідчий суддя вважає недоведеним наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки свідками у даному кримінальному провадженні є працівники поліції, а з потерпілим підозрюваний раніше знайомий не був.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи невинуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому і покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, неодружений, зареєстрований у АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючий, раніше не судимий, без постійного місця проживання.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання та офіційного місця роботи, а відтак і постійного джерела доходу, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 вересня 2021 року включно.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава в розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому призначає заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 45 400 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000450 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 10 вересня 2021 року включно.
Визначити суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 45 400 грн (сорок п`ять тисяч чотириста), які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області (отримувач: ТУДСА України у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; банк отримувача: ДКСУ м. Київ; МФО банку: 820172; р/р UA0006674 (справа № 646/4615/21, провадження № 1-кс/646/1360/2021) до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
5) утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілим і свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, до 10 вересня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 16.07.2021.

Слідчий суддя: ОСОБА_1