Провадження № 1-кс/734/710/21 Справа № 734/3011/20
У х в а л а

іменем України

30 серпня 2021 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретареві судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову від 16 серпня 2021 року дізнавача СД відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000087, відомості про яке 10 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

зі скаргою на постанову від 16 серпня 2021 року дізнавача СД відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000087, відомості про яке внесені 10 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, у суд звернувся ОСОБА_5 . Скаржник ОСОБА_5 вказану скаргу обґрунтовує тим, що 12 лютого 2014 року з належного йому магазину з продажу електроніки в АДРЕСА_1 , державним інспектором з питань інтелектуальної власності ОСОБА_6 вилучені оптичні DVD-диски на підставі неперевіреного припущення про те, що на контрольних марках, якими вони були марковані, серії та номери, нібито не відповідали реєстру. 13 лютого 2014 року колишнім слідчим Козелецького РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_7 до ЄРДР внесені недостовірні відомості за № 0000087 про те, що вилучені у оптичні DVD-диски нібито були без контрольних марок та розпочате досудове розслідування. Слідчий ОСОБА_7 надав для проведення експертизи оптичні диски, які в нього не вилучались, CD-диски, які відсутні в протоколі огляду та вилучення, та поставив перед експертами запитання, на які експерти не мали повноважень. 10 березня 2014 року в межах кримінального провадження № 0000087 від 13 лютого 2014 року свідком ОСОБА_8 , який не був присутній в його магазині під час вилучення оптичних дисків, із метою штучного створення фіктивних підстав для позбавлення його права власності на вилучене майно, надані слідчому завідомо неправдиві покази про те, що вилучені оптичні диски були марковані контрольними марками, серії та номери яких нібито не відповідали реєстру. У подальшому зазначені обставини не знайшли підтвердження і вказане кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю будь-якого правопорушення з його боку. Однак, вилучене майно йому не повернуте. 03 серпня 2016 року і 21 березня 2018 року за ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області (справа № 734/1669/14) дії слідчого у кримінальному провадженні № 0000087 ОСОБА_7 визнані незаконними. 13 грудня 2019 року постановою Чернігівського апеляційного суду (справа № 734/66/19) зобов`язано Державну казначейську службу відшкодувати шкоду, завдану вказаними незаконними діями у кримінальному провадженні № 0000087. У вказаному судовому рішенні встановлено, що слідчий та експерти при винесенні висновку у вказаному кримінальному провадженні вийшли за межі своїх повноважень. 10 червня 2020 року за його заявою прокурором Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури внесені відомості до ЄРДР за № 0000087 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України, вчинене ОСОБА_8 під час допиту у якості свідка у кримінальному провадженні № 0000087, що полягає у наданні ним завідомо неправдивих свідчень про те, що вилучені 12 лютого 2014 року оптичні диски були марковані контрольними марками, серія та номер яких не відповідають реєстру, розслідування якого доручено здійснювати підрозділу дізнання Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області дізнавачу ОСОБА_9 , а після її відсторонення дізнавачу ОСОБА_4 21 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області (справа № 740/3110/20) визнано бездіяльність дізнавача у кримінальному провадженні № 0000087 від 10 червня 2020 року. 14 жовтня 2020 року ОСОБА_8 під час допиту свідка вказаному кримінальному провадженні повторно надав інші завідомо неправдиві покази про те, що у кримінальному провадженні № 0000087 під час вилучення оптичних дисків нібито був понятим, і що у такому статусі нібито засвідчував своїм підписом факт їх вилучення. Предметом з`ясування обставин у кримінальному провадженні № 0000087 були два епізоди надання свідком ОСОБА_8 завідомо неправдивих показів, які мали місце 10 березня 2014 року і 14 жовтня 2020 року, зафіксовані у відповідних протоколах допитів. 20 серпня 2021 року отримав постанову від 16 серпня 2021 року дізнавача ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000087 за ч. 1 ст. 384 КК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, яка є незаконною. Оскаржувана постанова містить велику кількість суперечностей, які дізнавачем не усунуті, а частина свідків, які володіють значущою інформацією, не допитані.

Вислухавши позиції скаржника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_5 , який є заявником у кримінальному провадженні, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1)подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4)обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5)обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6)обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7)обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

10 червня 2020 року до Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури надійшла заява ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення за фактом надання завідомо неправдивих показань свідком ОСОБА_8 . За цією заявою 10 червня 2020 року прокурором Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури внесені відомості до ЄРДР за № 0000087 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України.

Диспозицією ч. 1 ст. 384 КК України передбачена кримінальна відповідальність за завідомо неправдиве показання, зокрема свідка.

Об`єктом цього злочину є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі. Об`єктивна сторона злочину полягає, зокрема, у завідомо неправдивому показанні свідка. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони злочину є обстановка і час його вчинення. Вказані дії можуть вчинятися лише під час проведення дізнання, досудового слідства або в суді.

Показаннями є відомості про факти, що підлягають встановленню у кримінальній чи цивільній справі, і мають важливе значення для правильного вирішення справи. Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Завідомо неправдиві показання утворюють склад цього злочину, якщо вони дані уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку і належним чином процесуальне оформлені. Злочин вважається закінченим із моменту вчинення зазначених дій.

Суб`єкт злочину спеціальний, ним може бути осудна особа, яка до вчинення злочину досягла шістнадцятирічного віку і дає показання, зокрема, як свідок у справі. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим (дізнавачам) всіх зібраних і перевірених доказів.

Кримінальне провадження № 0000087, відомості про яке внесені 10 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно постанови дізнавача СД відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Слідчий суддя вважає, що постанова, яка оскаржується, винесена дізнавачем ОСОБА_4 передчасно, так як встановлені не всі обставини, що мають значення для кримінального провадження. Виникає необхідність у всебічному, повному та неупередженому дослідженні обставин цього кримінального провадження.

Показання, що надані свідком ОСОБА_8 10 березня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000087 і 14 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000087, різняться за змістом. Тому підлягає з`ясуванню наявність або відсутність у діях свідка ОСОБА_8 прямого умислу на давання вказаних показань.

Твердження дізнавача ОСОБА_4 про те, що показання свідка ОСОБА_8 не утворюють жодних суперечностей, розбіжностей із показами інших учасників кримінального провадження та об`єктивними обставинами, встановленими у ході досудового розслідування, не спотворюють ті чи інші обставини та обстановку, не є переконливими. У кримінальному провадженні не допитані свідками про відомі обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, ОСОБА_6 і ОСОБА_10 , зокрема, про те, чи був присутнім ОСОБА_8 під час огляду і вилучення 12 лютого 2014 року майна, належного ОСОБА_5 , та чи приймав участь у вказаних огляді і вилученні.

До того ж, скаржник ОСОБА_5 може надати у якості свідка у кримінальному провадженні додаткові показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Із урахуванням викладеного, постанова від 16 серпня 2021 року дізнавача СД відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про закриття вказаного кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження необхідно направити прокурору для організації і проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303-307 і 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову, винесену 16 серпня 2021 року дізнавачем СД відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження № 0000087, відомості про яке 10 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасувати.

Кримінальне провадження № 0000087, відомості про яке 10 червня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направити прокурору Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області для організації та проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя