Житомирський апеляційний суд
Справа №296/46/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні апеляційного суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 червня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову про порушення кримінальної справи від 04 червня 2008 року, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки приймаючи рішення слідчий суддя не врахував, що кримінальна справа була порушена 04 червня 2008 року за нормами КПК України 1960 року, а тому відповідно до ст.236-7 цього Кодексу скарга на постанову про порушення кримінальної справи приймається до розгляду судом протягом усього часу перебування справи у провадженні органу дізнання, слідчого, прокурора до моменту закінчення досудового розслідування. Враховуючи, що до теперішнього часу обвинувальний висновок по кримінальній справі, яка порушена 04 червня 2008 року, до суду не направлявся, то його скарга повинна бути розглянута судом. Вважає, що його скарга повинна бути розглянута суддею кримінальної палати Корольовського районного суду м. Житомира, а тому слідчий суддя не мав повноважень на розгляд його скарги, оскільки не є суддею кримінальної палати. Посилається на те, що з зазначених підстав є ухвала Житомирського апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, якою скасовано ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомир ( ОСОБА_6 ) від 05 січня 2021 року, якою скаргу ОСОБА_5 на постанову про порушення кримінальної справи від 10.06.2008 року, повернуто скаржнику.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про скасування постанови про порушення кримінальної справи від 04 червня 2008 року.

Ухвалою слідчого судді від 01.03.2021 року відмовлено ОСОБА_5 у відкритті провадження за скаргою. Проте, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01.03.2021 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою направлено матеріали скарги ОСОБА_5 на постанову про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 року до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя виходив з того, що відповідно до пунктів 1-11 ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 року, яка відповідно до статті 303 КПК не підлягає оскарженню, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною скаргою.

ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, жодних клопотань про відкладення розгляду не надали, тому на підставі ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає можливим провадити апеляційний розгляд у відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.
Згідно матеріалів судового провадження №296/46/21, ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції з заявою про скасування постанови про порушення кримінальної справи від 04 червня 2008 року, якою, в порядку ст.ст.94, 97, 98, 101, 111-113 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 р. (чинного на той час), порушено кримінальну справу за фактом заволодіння бюджетними коштами в великих розмірах, шляхом зловживання службовим становищем та службового підроблення, службовими особами фермерських господарств «Нива», «Нона» та «Пантера» за ознаками складу злочинів, передбачених ч.4 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України (а.п. 1).
Тобто, ОСОБА_5 , звертаючись із скаргою до суду, фактично оскаржує рішення слідчого про порушення кримінальної справи, постановлене в порядку Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року. Процесуальна можливість оскарження такого рішення слідчого, за нормами КПК України від 1960 року була передбачена ст. 236-7 цього кодексу.
Разом з цим, у відповідності до ч.2 Розділ X Прикінцевих положень КПК України від 13.04.2012 року № 4651-VI, з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність: 1) Кримінально-процесуальний кодекс України із змінами (в редакції 1960 року); 2) Закон Української РСР «Про затвердження Кримінально-процесуального кодексу Української РСР».
При цьому, «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року № 4651-VI не передбачають можливість вирішення за правилами КПК України від 1960 року, скарг на процесуальні рішення органу досудового слідства постановлених в кримінальній справі, за результатами судового розгляду якої судове рішення, не тільки набуло законної сили, а як, в даному випадку, і приведено до виконання.
Таким чином, скарга ОСОБА_5 про скасування постанови про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 року повинна вирішуватись виключно в порядку Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року № 4651-VI, а саме, відповідним слідчим суддею суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на досудовому слідстві.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно вимог ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
При цьому, у пунктах 1-11 ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Зазначені у ч.1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій, бездіяльності слідчого, прокурора не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.
Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Із змісту скарги ОСОБА_7 , поданої до суду першої інстанції, вбачається, що останнім оскаржується рішення у формі постанови про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 року, яке не входить до переліку рішень, визначених ч.1 ст. 303 КПК України, які можуть бути оскаржені лише під час досудового провадження.
Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
З огляду на наведене, слідчий суддя в даному випадку правильно прийшов до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову про порушення кримінальної справи від 04 червня 2008 року.

За таких обставин доводи ОСОБА_5 про те, що його скарга повинна бути розглянута за правилами КПК 1960 року колегія суддів вважає безпідставними та такими, що суперечать вимогам закону.

Також, безпідставним є доводи апелянта про те, що його скарга повинна бути розглянута суддею кримінальної палати Корольовського районного суду м. Житомира, оскільки згідно вищенаведених «Перехідних положень» КПК України вказана скарга підлягає розгляду слідчим суддею. Крім того, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено введення спеціалізації (судових палат) в судах першої інстанції.

Неспроможними є і доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала постановлена всупереч висновків апеляційного суду, викладених в ухвалі від 22.02.2021 року, якою скасовано попередню ухвалу слідчого судді в даній справі про повернення його скарги.
Так, ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.02.2021 року було скасовано ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 05.01.2021 року про повернення скарги ОСОБА_5 з тієї підстави, що слідчим суддею було помилково зроблено висновок про повернення скарги у зв`язку з пропуском скаржником строку на оскарження, і помилково не вирішено питання про відкриття провадження чи відмову в цьому з огляду на положення ст. 303 КПК України та виключний перелік рішень органу досудового розслідування, які можуть бути оскаржені слідчому судді.
Таким чином, доводи апелянта про те, що слідчим суддею прийнято рішення всупереч ухвали Житомирського апеляційного суду від 22.02.2021 року, не знайшли свого підтвердження, а оскаржувана ухвала слідчого судді навпаки відповідає висновкам апеляційного суду, наведеним в даній ухвалі.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 червня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову про порушення кримінальної справи від 04.06.2008 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: