справа № 166/1001/20
провадження № 1-кс/166/148/21
У Х В А Л А
28 травня 2021 року смт. Ратне
Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 , начальника СВ відділення поліції №2 (смт. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області надійшло клопотання представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному в ЄДРДР 17.09.2020 року за № 0000317 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 Кримінального кодексу України.
Клопотання мотивує, тим що ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 21 вересня 2020 року у справі №166/1001/20 було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000317, відомості про яке внесено 17.09.2020 року до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.240 КК України на навантажувач марки «Manitou», номер двигуна НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Зазначив, що арештований навантажувач згідно Договору купівлі-продажу № 1850-850 від 17.09.2020 року та Акту приймання-передачі від 17.09.2020 року належить ОСОБА_3 , який є фізичною особою-підприємцем та займається видами діяльності пов`язаними із вантажним автомобільним транспортом (основний) та іншою діяльністю у сфері транспорту. Таким чином, арештоване майно, яке належить ОСОБА_3 , є джерелом отримання останнім доходу шляхом його використання за цільовим призначенням. У зв`язку із цим ОСОБА_3 немає об`єктивної можливості здійснювати власну підприємницьку діяльність та отримувати прибуток. Разом з цим, вважає, що стороною обвинувачення не було обґрунтовано необхідність обмеження всіх правомочностей володільця майна, а також не вказано, які саме слідчі дії мають проводитися із вилученим майном, та що саме обумовлює потребу обмеження права ОСОБА_3 на користування згаданим об`єктом. Вважає, що все це в цілому вказує на необґрунтованість накладення арешту та недоцільність подальшого застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а тому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 21.09.2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000317 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України, на навантажувач марки «Manitou», номер двигуна НОМЕР_1 , та повернути навантажувач марки «Manitou», номер двигуна НОМЕР_1 ОСОБА_3 .
Володілець майна ОСОБА_3 та його представни адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримавли повністю з підстав, зазначених у ньому. Просили клопотання задовольнити.
Начальник СВ відділення поліції №2 (смт. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в судовому засіданні у задоволенні клопотання заперечив та зазначив, що дане майно є знаряддям вчинення злочину та на даний час вирішується питання про проведення грунтознавчої експертизи.
Зазслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та дослідивши докази у даних матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, з огляду на наступне:
Так, згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з цим, ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частина 1 ст. 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчим суддею встановлено, що СВ відділення поліції №2 (смт.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 17.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 21.09.2020 року, в межах даного кримінального провадження, накладено арешт на майно, яке вилучено 17.09.2020 під час огляду місці події, а саме транспортні засоби: вантажний самоскид марки КАМАЗ, р.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 з піщаною сумішшю, вантажний автомобіль марки МАЗ, р.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 та навантажувач марки «Manitou», номер двигуна НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Разом з тим, володільцю навантажувача марки «Manitou», номер двигуна НОМЕР_1 , підозри у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення пред`явлено не було, він не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Твердження начальника СВ відділення поліції №2 (смт.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 про те, що даний навантажувач необхідний для проведення грунтознавчої експертизи не береться слідчим суддею до уваги, оскільки об`єктом проведення даної експертизи є відповідна піщана суміш, вилучена з місця події, а не сам навантажувач.
Разом з цим, начальником слідства необгрунтовано, яким чином необхідність проведення грунтознавчої експертизи стосується необхідності накладення арешту на навантажувач.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що з моменту накладення арешту на дане майно пройшов тривалий проміжок часу, однак ґрунтознавча експертиза в даному кримінальному провадженні не призначалася, а також в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про призначення та проведення відповідної експертизи.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.
У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим. Рішення відповідає цим критеріям, якщо воно ухвалено у відповідності із нормами матеріального та процесуального права на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, належним чином оціненими в їх сукупності та з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини законність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», Series А, №296-А, п.42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп.4962). Будь-яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп.69 і 73, Series A, №52). Тобто повинне існувати обґрунтоване співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», №50, Series A, №98).
Для з`ясування наявності порушення цього положення Суд повинен встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини (mutatis mutandis, рішення у справі
"Лінґвістік Белж" від 23 липня 1968 року, серія А, N 6, с. 32, п. 5). Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, і це також знайшло своє відображення у структурі статті 1 Протоколу N 1.
Також, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення, між засобами які застосовуються, та метою яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства п. 50, А, №98).
З огляду на наведене, враховуючи, що законних підстав та достатніх доказів щодо необхідності подальшого арешту слідчим не здобуто та не надано, незаконності його набуття чи походження не встановлено, враховуючи, що санкція статті у даному кримінальному провадженні не передбачає конфіскації майна, потреби у подальшому застосуванні обмеження права власності на майно у вигляді арешту на навантажувач марки «Manitou», номер двигуна НОМЕР_1 немає, а тому слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту на вищевказане майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному в ЄДРДР 17.09.2020 року за № 0000317 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 Кримінального кодексу України задовольнити.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 21.09.2020 року, на майно, а саме: навантажувач марки «Manitou», номер двигуна НОМЕР_1 - скасувати.
Навантажувач марки «Manitou», номер двигуна НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1