ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 583/2353/20 Номер провадження 11-кп/814/946/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

16 липня 2021 року м. Полтава

Суддя доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на її відповідність вимогам ст. 396 КПК України, -
В С Т А Н О В И В:
19 травня 2021 року обвинувачений ОСОБА_3 подав до Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу.
06 липня 2021 року Верховним Судом подання Сумського апеляційного суду задоволено та кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , зокрема, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 направлено до Полтавського апеляційного суду.
Указане кримінальне провадження надійшло до Полтавського апеляційного суду 14 липня 2021 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Сумським апеляційним судом дії, передбачені ст.398 КПК України не здійснювались, відповідні судові рішення не постановлялись.

Перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 , вважаю, що ця апеляційна скарга подана без додержання вимог, передбачених ст.396 КПК України.

Так, за п.3 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначається судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив.

Разом з тим, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, стверджуючи про допущення Охтирським міськрайонним судом Сумської області порушень під час розгляду кримінального провадження, не зазначає судове рішення, яке ним оскаржується, що не узгоджується з наведеними вище вимогами кримінального процесуального закону.

Крім того, згідно з положеннями п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Однак, у поданій до суду апеляційної інстанції скарзі обвинувачений просить апеляційний суд розглянути кримінальне провадження щодо нього та ухвалити справедливий вирок.

Таким чином, такі вимоги апелянта викладені без урахування положень ст.407 КПК України та підлягають формулюванню у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, суддя-доповідач звертає увагу апелянта на те, що відповідно до ч. 1 ст. 418 КПК України лише у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок. Будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції приймає у формі ухвали.

Так, у відповідності до ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Згідно з положеннями ч.1 ст.421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Таким чином, викладені вище недоліки апеляційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження.

Частиною 1 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 , яка не відповідає вимогам п.п.3, 4 ч.2 ст. 396 КПК України, згідно зі ст. 399 КПК України, підлягає залишенню без руху до усунення вказаних недоліків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 399 КПК України, у випадку неусунення вказаних недоліків у встановлений судом строк, апеляційну скаргу буде повернуто, однак залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють його права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 - залишити без руху.

Запропонувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк, який не перевищує 15 днів з дня отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, а саме:

- зазначити судове рішення, яке оскаржується, і назву суду, який його ухвалив;

- викласти вимоги апеляційної скарги відповідно до вимог ст.407 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі неусунення недоліків у встановлений строк, апеляційну скаргу буде повернуто.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суддя-доповідач ОСОБА_2