Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9701/19
Провадження № 1-кп/644/160/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2021 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопавлівка Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштованого, раніше судимого:
- 04.12.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:
08.09.2019 року близько 03 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_3 , побачив автомобіль «Ford Sierra» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркований поряд з вказаним будинком.У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з салону автомобіля «Ford Sierra» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_7 .Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до сховища, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вдарив ногою по боковому склу переднього вікна вказаного автомобіля з водійської сторони, та, розбивши таким чином скло, проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав мобільний телефон «Meizu М5», який помітив між сидіннями автомобіля, та , від`єднавши від дротів салону, автомагнітолу марки «Alpine CDE-100 UB» з автомобільними динамиками марки «Calcell СР-53». Після цього, обвинувачений ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4277 гривень, 22 копійок, що підтверджується висновком експерта № 3436/19 від 17.10.2019.
Обвинувачений ОСОБА_6 в ході судового розгляду свою вину у вчиненні злочину за ч.3 ст.185 КК України визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні вищевикладеному. Не оспорював, що 08.09.2019 року близько 03 години 00 хвилин при обставинах, викладених в обвинувальному акті, він, розбивши скло переднього вікна автомобіля «Ford Sierra» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , таємно викрав з салону вказаного автомобіля, що належить потерпілому ОСОБА_7 , мобільний телефон «Meizu М5», автомагнітолу марки «Alpine CDE-100 UB», автомобільні динамики марки «Calcell СР-53»,чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі зазначеному в обвинувальному акті. При цьому, просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, про що надав відповідну заяву. Пояснив, що шкоду, заподіяну злочином відшкодував в ході досудового розслідування, повернувши викрадене майно власнику, щиро кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку з повним відшкодуванням шкоди, завданої злочином, на суворій мірі покарання не наполягає. Зазначив, що з положеннями ч.3 ст.349 КПК України ознайомлений .

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшуют покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить з положеньст.65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке відповідно дост.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини його вчинення, особу винного, який визнав себе винуватим у вчиненому та відшкодував потерпілому завдану шкоду, повернувши викрадене підчас досудового розслідування; обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього та попередити вчинення ним нових злочинів.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_6 раніше засуджений 04.12.2019 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не застосовано.
З урахуванням того, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання, що належить відбувати реально, строк відбування покарання слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Доля речових доказів слід вирішити в порядкуст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат за проведення експертизи.

Таким чином, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення експертизи судовим експертом ОСОБА_8 судом не розглядалося.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.12.2019 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.

Речові докази - мобільний телефон «Meizu М5», автомагнітолу марки «Alpine CDE-100 UB», автомобільні динамики марки «Calcell СР-53», що зберігаються у потерпілого ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1