ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/40/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006615 від 01.08.2015 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2015 співробітниками СВ Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві та СБНОН Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві в період часу з 21 год. 50 хв. 19.08.2015 до 01 год. 20 хв. 20.08.2015, за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих було проведено санкціонований обшук під час якого виявлено та вилучено психотропну речовину - амфетамін, маса якого становить 2,921 г.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно працівниками Дарницького РУГУМВС України в м .Києві 19.08.2015 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 був проведений обшук під час якого виявлено та вилучено психотропну речовину - амфетамін, масою 2,921 г., що відноситься до великого розміру. Дану психотропну речовину він незаконно зберігав виключно для власного вживання без мети збуту.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі дій, зазначених у вироку, підтверджується протоколом обшуку від 19.08.2015 р. за адресою проживання ОСОБА_5 , в ході якого по АДРЕСА_1 у обвинуваченого було виявлено та вилучено психотропну речовину - амфетамін, кількість якої згідно висновку експерта № 2516х від 24.09.2015 р. становить 2,921 г., що відноситься до великого розміру. /т.2 а.с. 128-142, 147-153/.
З урахуванням позиції обвинуваченого ОСОБА_6 , який не оспорював у суді обставин зберігання вилученої у нього психотропної речовини у великих розмірах, а також сукупності наведених доказів, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України у судовому засіданні підтверджена повністю.
Разом з тим, аналізуючи правильність кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_5 за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України та доведеність належними доказами зазначеної кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що у невстановлений досудовим розслідуванням день, час, місце та спосіб він умисно, незаконно придбав у невстановленій досудовим розслідуванням кількості психотропну речовину - амфетамін, яку став незаконно зберігати за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту. Після чого, 06.08.2015 співробітниками СБНОН Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві в рамках проведення контролю за вчиненням злочину проведено перший етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін у ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_5 , 06.08.2015 приблизно о 16 год. 30 хв., знаходячись в будинку АДРЕСА_2 за грошову винагороду в сумі 200 грн., умисно, незаконно збув ОСОБА_7 , (анкетні дані змінені) згорток з фольги, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину - амфетамін.
В подальшому, ОСОБА_8 , (анкетні дані змінено), перебуваючи в приміщенні каб. № 324 Дарницького РУ за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 3-а, в період часу з 17 год. 00 хв. по 17 год. 15 хв., в присутності двох понятих, співробітникам міліції добровільно видав згорток фольги в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину - амфетамін, маса якого становить 0,196 г., яку він в рамках проведення першого етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_5 .
Крім того, 10.08.2015 співробітниками СБНОН Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві в рамках контролю за вчиненням злочину проведено другий етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін у ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_5 , 10.08.2015 приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 200 (двісті) гривень повторно, умисно, незаконно збув ОСОБА_8 (анкетні дані змінено) згорток з фольги, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина світлого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину - амфетамін.
В подальшому, ОСОБА_8 (анкетні дані змінені), перебуваючи в приміщенні каб. № 324 Дарницького РУ за адресою: м. Київ, вул. Кошиця,3-а, в період часу з 14 год. 30 хв. по 14 год. 45 хв. в присутності двох понятих, працівникам міліції добровільно видав згорток з фольги, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина світлого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину - амфетамін, маса якого становить 0,049 г, яку він в рамках проведення другого етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_5 .
Крім того, 19.08.2015 співробітниками СБНОН Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві в рамках контролю за вчиненням злочину проведено третій етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін у ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_5 19.08.2015 приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , за грошову винагороду в сумі 200 (двісті) гривень повторно, умисно, незаконно збув ОСОБА_8 (анкетні дані змінено) згорток з фольги, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина світлого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину амфетамін.
В подальшому, ОСОБА_8 (анкетні дані змінені) перебуваючи біля кафе «Поворот» за адресою: м. Київ, вул. Леніна, 1 в період часу з 14 год. 05 хв. по 14 год. 15 хв. в присутності двох понятих працівникам міліції добровільно видав згорток з фольги, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина світлого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину -- амфетамін, маса якого становить 0,100 г., яку він в рамках проведення третього етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_5 .
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчинених повторно, тобто у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не визнав обставини незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин. Зазначив, що не збував нікому наркотичні засоби та психотропні речовини та не мав на меті збут цих речовин, а знайдену у нього в ході обшуку психотропну речовину він зберігав для власного вживання. Таким чином, свою вину у скоєнні інкримінованих злочинів за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 заперечував в повному обсязі.
Захисник ОСОБА_4 просив ухвалити виправдувальний вирок за ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_5 вказаних злочинів.
На обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України сторона обвинувачення посилалась на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 19.08.2015 р. він приймав участь як слідчий Дарницького РУГУМВС України в м. Києві під час обшуку в квартирі АДРЕСА_3 . Перед проведенням обшуку він вилучив у свідка ОСОБА_8 згорток з психотропною речовиною, які останній придбав у ОСОБА_5 . В ході обшуку в квартирі ОСОБА_5 були виявлені психотропні речовини та грошові кошти.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він приймав участь в ході огляду місця події після здійснення оперативних закупок психотропних речовин у ОСОБА_5 . В ході огляду місця події оперативний покупець ОСОБА_8 надав працівникам міліції згортки з психотропною речовиною, які він придбав у ОСОБА_5 і ході першого етапу оперативної закупки 06.08.2015 р.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснили, що вони були залучені працівниками поліції в якості понятих 10.08.2015 р. під час вилучення у оперативного покупця психотропної речовини, яку зі слів цього покупця він придбав у ОСОБА_5 . Перед здійсненням закупки оперативному покупцю були вручені грошові кошти та технічні засоби.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він був залучений працівниками поліції в якості понятого 06.08.2015 р. під час вилучення у оперативного покупця психотропної речовини, яку зі слів цього покупця він придбав у ОСОБА_5 . Перед здійсненням закупки оперативному покупцю були вручені грошові кошти та технічні засоби.
Крім того, в обґрунтування доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором було надано наступні письмові докази.
З протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні № 0006615 від 28.09.2015 р. вбачається, що дані негласні слідчі (розшукові) дії, а саме: аудіо-відеоконтроль особи проводились в період з 05.08.2015 р. по 28.08.2015 р. на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду м .Києва ОСОБА_15 від 05.08.2015 р. на підставі доручення слідчого № 47/354/т від 05.08.2015 р. стосовно ОСОБА_5 . Додатком до цього протоколу є оптичний диск, на якому міститься відеозапис, де зафіксовані обставини трьох зустрічей ОСОБА_5 із легендованою особою ОСОБА_8 , під час яких ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 згортки з фольги, а ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 грошові кошти /т.2 а.с. 118, 119-121/
Обговорюючи позицію захисника щодо необхідності визнання недопустимими доказами протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (далі- НСРД) у кримінальному провадженні від 28.09.2015 р. та протоколу перегляду відеозапису від 16.10.2015 р., суд керується наступним. Так, захисник заперечував наявність підстав для проведення негласних слідчих (розшукових) дій та зазначив, що йому не були відкриті в порядку ст. 290 КПК України документи, які стали підставою для здійснення НСРД, а саме: ухвала слідчого судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_15 від 05.08.2015 р. № 01-8331т/НСД. Під час судового розгляду прокурором не було надано на вимогу сторони захисту для дослідження судом вказане судове рішення.
Частина 11 ст. 290 КПК передбачає, що сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Згідно з ч. 12 ст. 290 КПК у в разі, якщо сторона кримінального провадження не здійснила відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Обов`язковим елементом порядку отримання доказів в результаті НСРД є попередній дозвіл уповноважених суб`єктів (слідчого судді, прокурора, слідчого) на їх проведення. Сторона захисту вправі мати інформацію про всі елементи процесуального порядку отримання стороною обвинувачення доказів, які остання має намір використати проти неї в суді. Інакше від самого початку судового розгляду сторона захисту перебуватиме зі стороною обвинувачення в нерівних умовах.
Під час безпосереднього дослідження доказів у змагальній процедурі судового розгляду суд має оцінити докази, отримані в результаті НСРД із перевіркою процесуальних підстав для проведення НСРД, в тому числі у випадках, коли такі матеріали не були надані стороні захисту у порядку, передбаченому ст. 290 КПК через їх фактичну відсутність у сторони обвинувачення на час завершення досудового розслідування. Водночас сторона обвинувачення повинна вживати необхідних і достатніх заходів для розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД з метою найшвидшого надання їх стороні захисту, в т.ч. і для відкриття матеріалів іншій стороні у відповідності зі ст. 290 КПК. Якщо відповідні процесуальні документи були отримані стороною обвинувачення після передачі справи в суд, вона зобов`язана здійснити їх відкриття згідно з ч. 11 ст. 290 КПК.
Ухвала слідчого судді про проведення НСРД повинна досліджуватися судом під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК. Таким чином, докази у вигляді результатів НСРД повинні бути безумовно відкриті стороні захисту у порядку, визначеному ст. 290 КПК. Однак процесуальні документи, а саме ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД можуть бути надані і під час судового розгляду справи у суді першої інстанції. У випадку відсутності у сторони обвинувачення і ненадання суду під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідних ухвал слідчих суддів про дозвіл на проведення НСРД, суд може поставити під сумнів допустимість отриманих результатів НСРД, як доказів. Така ухвала є процесуальною підставою для отримання доказу, а тому повинна бути надана стороні захисту для забезпечення принципу змагальності не пізніше, ніж під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Процесуальні підстави для проведення НСРД повинні бути враховані судом першої інстанції під час всебічної оцінки доказів, отриманих в результаті проведення НСРД. Суд, на основі комплексної оцінки доказів, отриманих в результаті НСРД, за умови дотримання принципу змагальності, повинен перевірити процесуальну підставу для їх отримання та вирішити питання про їх допустимість.
Зазначені правові висновки констатовані Верховним Судом, зокрема у постанові від 17.09.2019 р. у справі 285/3351/13-к; постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі № 751/7557/15-к; постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.219 р. у справі № 640/6847/15-к.
Таким чином, судом об`єктивно встановлено, що в матеріалах справи відсутня ухвала слідчого судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_15 від 05.08.15, та відсутні відомості що це судове рішення відкривалось стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України. Також під час судового розгляду прокурором дане судове рішення не було долучено та не було відкрито стороні захисту, що позбавляє суд можливості надати всебічну оцінку матеріалам, отриманим в результатах проведення НСРД та перевірити процесуальну підставу для їх отримання. При цьому, в матеріалах справи міститься постанова про розсекречування матеріальних носіїв інформації від 14.11.2019 р., зокрема ухвали Апеляційного суду м. Києва № 01-8331т/НСД. Отже вказаний документ відповідно до вищезазначених позицій Верховного Суду прокурор мав відкрити стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, проте не здійснив цих дій та не надав суду вказану ухвалу Апеляційного суду.
Обговорюючи долучену прокурором ухвалу судді Апеляційного суду м. Києва від 05.08.2015 р. ОСОБА_16 , суд не може визнати це судове рішення як таке, що слугувало підставою для проведення НСРД відносно ОСОБА_5 , оскільки в протоколі за результатами проведення НСРД зазначено, що НСРД були проведені на підставі судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_15 , а не ОСОБА_16 . Крім того, судом встановлено, що в розпорядження прокурора вказана ухвала потрапила 12.02.2020 р. за запитом прокурора, що свідчить про те, що на момент здійснення досудового розслідування даний документ не був долучений до кримінального провадження та не відкривався стороні захисту.
Ураховуючи вищезазначені правові позиції Верховного Суду, який в своїх рішеннях вказував на можливість здійснення відкриття стороні захисту документів, які слугували підставами для проведення НСРД лише у разі неможливості своєчасного розсекречення даних документів, суд ураховує, що матеріали справи не містять відомостей про перепони, які існували під час завершення досудового розслідували та які унеможливлювали розсекреченню даної ухвали, яке було здійснено відповідно до постанови прокурора лише 12.02.2020 р., тобто через п`ять років після направлення обвинувального акту до суду. При цьому ініціювання розсекречення відповідно до клопотання прокурора мало місце 14.11.2019 р. /т.2 а.с. 124,126/, що беззаперечно свідчить про те, що стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України дані документи не відкривались. Отже в матеріалах справи відсутні дані, що прокурор звертався із клопотанням про розсекречення ухвали слідчого судді до завершення досудового розслідування і що до цього часу стороною обвинувачення розсекречені документи з об`єктивних причин не були отримані.
Крім того, суд вважає слушними твердження сторони захисту про відсутність в матеріалах справи доручення слідчого про проведення оперативними підрозділами НСРД, а саме: аудіо-відеоконтролю відносно ОСОБА_5 , хоча в протоколі проведення НСРД від 28.09.2015 р. зазначено, що НСРД проведено на підставі доручення слідчого№ 47/354/т від 05.08.2015 р., яке в матеріалах справи відсутнє та стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України не відкривалось, що свідчить про те, що НСРД проводились неуповноваженими працівниками Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві.
Отже суд вважає за необхідне визнати недопустимими доказами протокол за результатами проведення НСРД від 28.09.2015 р. та відповідно протокол перегляду матеріалів, отриманих внаслідок проведення НСРД від 16.10.2015 р.
Оцінивши інші надані прокурором докази на предмет їх належності та допустимості, суд прийшов до наступних висновків.
До матеріалів справи також були долучені наступні докази:
-Згідно з протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 06.08.2015 р., протоколом про огляд покупця та передачі грошових коштів від 06.08.2015, протоколом оперативної закупівлі від 06.08.2015 р., протоколу огляду місця події від 06.08.2015 р. - в цей день о 15-25 год. біля буд. АДРЕСА_4 легендованій особі ОСОБА_8 були видані грошові кошти в сумі 200 грн., після цього ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 , з яким вони поїхали за місцем мешкання останнього, де ОСОБА_17 передав ОСОБА_5 кошти в сумі 200 грн., а останній передав згорток з амфетаміном. Після цього ОСОБА_17 сів в машину з понятими та передав психотропну речовину /т.2 а.с. 59-60, 61, 63, 65-66/.
-Згідно з висновком експерта № 2324х- надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору масою 0,377 г. є психотропною речовиною амфетаміном /т.2 а.с. 71-73/
-Згідно з протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 10.08.2015 р., протоколом про огляд покупця та передачі грошових коштів від 10.08.2015, протоколом оперативної закупівлі від 10.08.2015 р., протоколу огляду місця події від 10.08.2015 р. - в цей день о 13-05 год. біля буд. АДРЕСА_4 легендованій особі ОСОБА_8 були видані грошові кошти в сумі 200 грн., після цього ОСОБА_8 разом із працівниками міліції поїхали за місцем проживання ОСОБА_5 до буд. АДРЕСА_2 де ОСОБА_17 зайшов в під їзд та в кв. АДРЕСА_5 зустрівся з ОСОБА_5 , якому передав грошові кошти в сумі 200 грн., а останній передав згорток з амфетаміном. Після цього ОСОБА_17 сів в машину з понятими та та передав працівникам міліції психотропну речовину /т.2 а.с.79-80, 81-82, 83-84, 85-87/.
-Згідно з висновком експерта № 2353х від 13.08.15 вилучена у ОСОБА_8 речовина є психотропною речовиною амфетамін масою 0,049 г. /т.2 а.с. 91-93/.
-Згідно з протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 20.08.2015 р., протоколом про огляд покупця та передачі грошових коштів від 19.08.2015, протоколом оперативної закупівлі від 19.08.2015 р., протоколу огляду місця події від 19.08.2015 р. - в цей день о 13-10 год. біля буд. АДРЕСА_6 легендованій особі ОСОБА_8 були видані грошові кошти в сумі 200 грн., після цього ОСОБА_8 пішов за місцем проживння ОСОБА_5 до буд. АДРЕСА_2 де ОСОБА_17 зайшов в під їзд та в кв. АДРЕСА_5 зустрівся з ОСОБА_5 , якому передав грошові кошти в сумі 200 грн., а останній передав згорток з амфетаміном. Після цього ОСОБА_17 сів в машину з понятими та та передав працівникам міліції психотропну речовину /т.2 а.с.99-100, 101-103, 104-105, 106-107/.
-Згідно з висновком експерта № 2515х від 24.09.15 вилучена у ОСОБА_8 19.08.15 речовина є психотропною речовиною амфетамін масою 0,100 г. /т.2 а.с. 112-114/.
Вказаними доказами сторона обвинувачення підтверджує обставини здійснення трьох оперативних закупок легендованою особою психотропних речовин у ОСОБА_5 .
При оцінці вказаних доказів на предмет їх належності та допустимості суд керується відповідними позиціями Європейського Суду з прав людини, який в рішенні за наслідками розгляду справи «Раманаускас проти Литви», вимагає від судів перевіряти, чи не було у кримінальному правопорушенні підбурювання до його скоєння, оскільки це, на підставі ст. 6 наведеної Конвенції, є недопустимим. Крім того, в цьому ж рішенні зазначено, що підбурювання до скоєння правопорушення має місце у випадку, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений. Крім цього, якщо діяльність негласних агентів усе ж можлива за наявності чітких обмежень та гарантій від зловживань, використання доказів, отриманих унаслідок підбурювання з боку працівників правоохоронних органів не можна виправдати суспільним інтересом, оскільки в такому випадку обвинувачений із самого початку може бути позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 271 КПК України встановлено вимогу, що прокурор у своєму рішенні про проведення контролю за вчиненням злочину, крім відомостей, передбачених статтею 251 цього Кодексу, зобов`язаний викласти обставини, які свідчать про відсутність під час негласної слідчої (розшукової) дії провокування особи на вчинення злочину.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в постановах про проведення контролю за вчиненням злочину від 03.08.15 р.; 07.08.15 р. прокурор посилається лише на те, що без здійснення контролю за вчиненням злочину іншим способом неможливо отримати фактичні дані про вчинення психотропної речовини ОСОБА_5 .
Водночас, проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину від 06 серпня 2015 року, 10 серпня 2015 р. та 19 серпня 2015 року не було підтверджено показаннями легендованої особи ОСОБА_8 , оскільки стороною обвинувачення не було вжито відповідних заходів щодо забезпечення явки вказаної особи у судові засідання впродовж тривалого часу, а в подальшому прокурор в ході судового розгляду взагалі відмовився від допиту легендованої особи ОСОБА_8 .
Ураховуючи, що суд був позбавлений можливості безпосередньо допитати в судовому засіданні легендовану особу ОСОБА_8 , надати стороні захисту можливість задати цій особі запитання для встановлення усіх обставин інкримінованих ОСОБА_5 подій, з урахуванням позиції останнього, який заперечував факт збуту будь-якій особі психотропних речовин або наркотичних засобів, з огляду на відсутність інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , характер їх взаємовідносин, суд не може визнати вищевказані протоколи за наслідками проведення оперативних закупок такими, що підтверджують обставини, викладенні в обвинуваченні, оскільки відомості, які в них містяться суперечать позиції захисту та не підтверджені іншими доказами, зокрема показаннями свідка ОСОБА_8 . Суд ураховує, що під час затримання ОСОБА_5 відповідно до протоколу затримання у останнього нічого не вилучалось та ні один зі свідків не бачив факту передачі психотропних речовин ОСОБА_5 .
При цьому слушними є посилання захисника на той факт, що одна і та сама особа залучалась співробітниками міліції до участі у проведенні оперативних закупок у ОСОБА_5 , а тому у зв`язку із відсутністю можливості безпосередньо допитати в судовому засіданні ОСОБА_8 , який тричі був залучений до проведення оперативних закупок в різні дні за відсутності в матеріалах справи об`єктивних та безспірних доказів причетності ОСОБА_5 до збуту іншим особам психотропних речовин з урахуванням вищезазначеної позиції Європейського суду з прав людини щодо необхідності перевірки обставин підбурювання особи до скоєння злочину, суд вважає, що відомості, які містяться у вищезазначених матеріалах оперативних закупок без їх безпосереднього дослідження свідчать про отримання цих відомостей з порушенням порядку встановленого законом.
Крім того, в постановах прокурора про проведення контролю за вчинення злочину зазначено, що при проведенні оперативної закупівлі психотропної речовини у ОСОБА_5 слід використати грошові кошти банкнотами НБУ. При цьому, суд ураховує положення п. 2.10 «Інструкції про порядок оперативної закупівлі наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» затвердженої наказом МВС України №023/0134, де зазначено, що для проведення оперативної закупівлі використовуються грошові кошти СБУ, МВС України та інші засоби. Їх отримання і використання здійснюється у відповідності з відомчими нормативними актами СБУ та МВС України. При цьому з долученого прокурором листа начальника Управління протидії наркозлочинності ГУНП у м. Києві від 02.01.2020 р. вбачається, що будь-які підтверджуючі документи щодо процедури отримання працівниками СБНОН Дарницького РУ ГУВМС України в м. Києві грошових коштів для проведення НСРД відсутні, що підтверджує позицію сторони захисту про відсутність в матеріалах справи платіжних доручень, які б свідчили про видачу працівникам ВБНОН Дарницького РУ ГУМВС України в м. Києві витрат спеціального призначення в цьому кримінальному провадженні для проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_5 , що є грубим порушенням кримінально-процесуального законодавства.
Також суд приймає до уваги посилання захисника на порушення прокурором вимог ст. 253 КПК України, оскільки матеріали справи не містять відомостей про письмове повідомлення прокурором ОСОБА_5 про тимчасові обмеження конституційних прав обвинуваченого.
Враховуючи вищенаведений аналіз належності та допустимості наданих прокурором доказів у цій частині обвинувачення суд приходить до висновку про те, що надані прокурором протоколи про результати контролю за вчиненням злочину, протоколи про огляд покупця та передачу грошових коштів, протоколи оперативної закупівлі та протоколи огляду місця події, в ході яких у ОСОБА_8 були вилучені психотропні речовини, висновки судово-хімічних експертиз необхідно визнати недопустимими доказами. Зазначені правові висновки щодо необхідності визнання недопустими доказами матеріали проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину, які не підтверджені показаннями легендованої особи та які не містять доказів походження грошових коштів викладені також в постанові Верховного Суду від 01.07.2020 р. у справі 643/10749/14-к.
Що стосується показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 суд визнає зазначені докази недопустимими в силу ч.7 ст. 97 КПК України, оскільки в судовому засіданні вони пояснювали обставини щодо придбання у ОСОБА_5 психотропних речовин, які їм повідомляла легендована особа ОСОБА_8 , яка в ході судового розгляду допитана не була. Фактично зазначені особи надавали показання з чужих слів. Зокрема, працівники поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та інші свідки, які були залучені понятими під час вилучення у ОСОБА_8 психотопних речовин сприймали пояснення ОСОБА_8 щодо обставин придбання цих речовин у ОСОБА_5 та репрезентували ці пояснення в суді, проте безпосередніми свідками-очевидцями збуту ОСОБА_5 психотропної речовини ці особи не були. Також суд не приймає до уваги показання вказаних свідків в частині документування факту вилучення у ОСОБА_8 психотропних речовин, огляду та вручення коштів, оскільки ці показання дублюють інформацію, викладену у відповідних актах та протоколах, які визнані недопустимими доказами з вищенаведених підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.
Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України, ст.17 КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, не може бути піддана кримінальному покаранню поки не буде визнана винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ" - недопустимим є обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.
За результатами судового розгляду, суд прийшов до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_18 за його обвинуваченням за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки прокурором під час судового розгляду не було надано належних та допустимих доказів незаконного придбання з метою збуту та незаконного збуту психотропних речовин при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 373 КПК України - виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
Аналіз наведених обставин дозволяє суду зробити висновок про те, що органом досудового розслідування та прокурором у суді не доведено належними та допустимими доказами вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність визнання невинуватим ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України з підстав недоведеності вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_5 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, суд враховує, що дане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Ураховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, суд приходить до висновку, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до положень п.3) ч.1 ст. 49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.
Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України - особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Ураховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, минуло більше шести років, а також з огляду на відсутність в ході судового розгляду клопотань від учасників судового провадження про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від покарання за вчинення кримінального кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України на підставі положень ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. При цьому, у зв`язку із виправданням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України, непризначення покарання у виді конфіскації майна, відсутності відомостей, що вилучені в оселі обвинуваченого в ході обшуку грошові кошти були одержані в ході вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_5 вилучені у нього в ході обшуку грошові кошти в сумі 2361 грн. та мобільний телефон «Айфон 5».
Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на проведення судової хімічної експертизи психотропної речовини, яка була вилучена в ході обшуку обвинуваченого. В іншій частині обвинувачення, яке не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, суд вважає за необхідне процесуальні витрати віднести за рахунок держави.
Застава, внесена обвинуваченим в рамках цього кримінального провадження, після набрання вироком законної сили підлягає повернення заставодавцю.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1/один/ рік.
Відповідно до положень ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати в сумі 2215 /дві тисячі двісті п`ятнадцять/ гривень 92 копійок на користь держави.

Процесуальні витрати за проведення експертиз № 2324х від 12.08.15; № 2353х від 13.08.15; № 2515х від 24.09.15 в сумі 3323 /три тисячі триста двадцять три/ гривні 88 копійок віднести за рахунок держави.

Після набрання вироком законної сили заставу в сумі 64 000 /шістесят чотири тисячі/ гривень, внесену ОСОБА_20 13.02.2017 р. відповідно до квитанції № 0.0.704623440.1 (код квитанції 0774-4114-2877-3646 (призначення: завдаток за обвиуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_21 ) - повернути заставодавцю ОСОБА_20 .

Речові докази:
-психотропну речовину амфетамін масою 0,196 г.; 0,049; 2,921 г.,яка зберігається в Дарницькому УП ГУНП у м. Києві за квитанціями№ 284 /т.2 а.с. 75/ № 285 /т.2 а.с. 95/ № 317 /т.2 а.с.117/ , № 316 /т.2 а.с. 156 знищити;

-компакт-диск DVD-R 16х з написом «Videx excellenti » з матеріалами НСРД зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти в сумі 2361 грн., які зберігаються у фінансовій частині Дарницького УП ГУНП за квитанцією № 000154 повернути за належністю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

-мобільний телефон «Айфон3», банківські картки згідно з постановою від 17.09.2015 р. /т.2 а.с. 161/ -залишити у власності ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон «Самсунг» та комп`ютерну техніку відповідно до постанови від 17.09.2015 р. /т.2 а.с. 164-165/ - залишити у власності ОСОБА_5

-мобільний телефон «Айфон5» з сім-картами, який знаходиться в Дарницькому УП ГУНП у м. Києві за квитанцією № 807 /т.2 а.с. 169/ - повернути за належністю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1