Справа № 212/7003/20
У Х В А Л А

31 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2021 року закінчується 05 квітня 2021 року.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, по кримінальному провадженню не розпочато судовий розгляд, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Обвинувачений ОСОБА_6 в цьому питанні заперечував проти того, щоб суд було задоволено. Наполягав на тому, що він не порушував процесуальну поведінку, має постійно місце проживання,
Судом, також, заслухано думку захисника ОСОБА_7 , щодо доцільності подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, який також категорично заперечував.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Розглядаючи питання доцільності продовження терміну тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що ОСОБА_6 , вчинив нетяжкий та особливо тяжкий злочин, раніше не судимий, перебування на свободі, створює ризики скоєння нових злочинів. В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто є наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_6 перебуваючи під обраним Дніпровським апеляційним судом запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання, виїхав з місця реєстрації та мешкання м.Жовті Води, судом був оголошений в розшук. До обрання запобіжного заходу не працював, не одружений, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей не має, що говорить про відсутність міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, які б могли стримати останнього не покидати постійного місця мешкання та не покидати межі м.Кривого Рогу або території України, тому є підстави вважати , що обвинувачений може переховуватися від суду, тобто є наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім іншого, суд враховує, що оскільки справа тільки надійшла до суду для розгляду, судом не допитані учасники процесу, які будуть давати покази в судовому засіданні, наявне існування ризику, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може впливати на потерпілу, свідків чи інших учасників процесу.
Перевіряючи наявність ризиків та продовження їх існування, передбачених іншими нормами ст.177 КПК України, на наявності яких наполягав прокурор, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження, врахування особи обвинуваченого, який обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину та з урахуванням всіх зазначених вище критеріїв в сукупності, на даний час достатньо підстав вважати, що обвинувачений з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), вплинути на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити злочинну діяльність.
Продовжуючи дію обраного запобіжного заходу, суд враховував інтереси суспільства, які на думку суду, у даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободою людини, незважаючи на існування презумпції невинуватості.
Отже, підстави для застосування більш м`якого запобіжного на теперішній час та на даній стадії кримінального процесу - відсутні. Врахувавши положення ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, всі обставини передбачені даною нормою закону, суд дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,183,194,331 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України на шістдесят днів, до 29 травня 2021 року включно.
Строк дії ухвали визначити до 29 травня 2021 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3