печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ГО «Спілка юристів Одеської області» на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження № 0000256 від 11.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ГО «Спілка юристів Одеської області» звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження № 0000256 від 11.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування вищезазначеної скарги ОСОБА_3 зазначила, що 11.11.2020 нею отримано постанову від 27.10.2020 про закриття кримінального провадження № 0001296 від 19.08.2019. Із описової частини вказаної постанови вбачається, що кримінальне провадження № 0001296 від 19.08.2019 закрито на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Тобто заявнику стало відомо, що існує інша нескасована постанова про закриття кримінального провадження № 0000256 від 11.03.2019 за заявою ГО «Спілка юристів Одеської області» по тим самим обставинам. Так, на думку ОСОБА_3 , слідчим не було проведено слідчих дій, спрямованих на збирання та перевірку доказами обставин, які були викладені в заяві про злочин, а відтак прийняте слідчим рішення є незаконним та підлягає скасуванню, а проведене досудове розслідування не може вважатися ефективним та об`єктивним.

Представник заявника у судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Водночас від адвоката ОСОБА_5 в інтересах ГО «Спілка юристів Одеської області» надійшла заява, в якій він підтримав скаргу в повному обсязі та просив провести розгляд скарги без його участі.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явився. Про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Водночас Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, скеровано слідчому судді для вивчення матеріали закритого кримінально провадження № 0000256 від 11.03.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано можливим розглянути скаргу у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, матеріали закритого кримінального провадження № 0000256 від 11.03.2019, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаргу подано належною особою.

Так, начальник Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 листом від 01.12.2020 №11-28528/02-2020вих звернув увагу слідчого судді, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято 26.04.2019 та того ж дня про вказане повідомлено заявника листом за №7259/02-2019вих, та відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України наявні підстави для повернення скарги у зв`язку із пропущенням строку звернення.

До матеріалів провадженні дійсно долучено примірник листа №7259/02-2019вих, проте матеріали провадження не містять жодних підтверджень отримання такого листа заявником, чи принаймні його направлення, а отже слідчий суддя не вбачає підстав для твердження про пропущення заявником строків звернення з відповідною скаргою.

Як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11.03.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000256 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.04.2019 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Водночас слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування було здійснено лише дві слідчі (розшукові) дії, а саме: допит свідка ОСОБА_7 /а. м. 56-60/; допит свідка ОСОБА_8 /а. м. 63-67/.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчий, обґрунтовуючи свою позицію, посилався виключно на вищезазначені допити свідків.

Водночас слідчим в ході досудового розслідування не було викликано та допитано заявника про обставини повідомленої ним події, не вчинено жодних дій, спрямованих на встановлення ймовірної шкоди, завданої внаслідок описаних в заяві про вчинення кримінального правопорушення подій, не здійснено жодних слідчих (розшукових дій) спрямованих на отримання відомостей про місцезнаходження документів, які можуть бути предметом злочину.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Отже, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження ґрунтується на неповному досудовому розслідуванні та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

З урахуванням вищенаведених недоліків слідчому необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ГО «Спілка юристів Одеської області» на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження № 0000256 від 11.03.2019 - задовольнити.

Постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 26.04.2019 про закриття кримінального провадження № 0000256 від 11.03.2019 - скасувати.

Копію ухвали та матеріали кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, для проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1