ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/2699/17 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1215/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.388 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5
-за участю прокурора ОСОБА_6
-захисника ОСОБА_7 ,
-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2020 року, -
УСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Тамбов, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченому за ч.1 ст.388 КК України, відмовлено у звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Указав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, яке було вчинено 15.02.2017 року, перебіг давності зупинявся у зв`язку із розшуком останнього у сукупності на 7 місяців 25 днів, однак на теперішній час, визначений п.2 ч.1 ст.49 КК України строк давності сплив, а тому обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зазначив, що під ухиленням від слідства або суду є будь-які умисні дії, вчинені особою з метою уникнення кримінальної відповідальності приховування місця свого перебування, зміна документів, зміна зовнішності, перебування в тайнику, імітування смерті, тощо. Відзначив, що матеріали кримінального провадження не містять даних, які б підтверджували вчинення ОСОБА_8 будь-яких умисних дій, спрямованих на ухилення від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження стосовно нього у зв`язку із закінченням строків давності.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284 і ч.1 ст.285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону України №1183-VII від 08.04.2014 року, який діяв на момент вчинення злочину, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.
Згідно ч.2 ст.12 КК України в редакції Закону України №4025-VI від 15.11.2011 року, який діяв на момент вчинення злочину, передбачене ч.1 ст.388 КК України кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості та воно було вчинено ОСОБА_8 15 лютого 2017 року.
Відповідно до ч.2 ст.49 КК України в редакції Закону України №1183-VII від 08.04.2014 року, який діяв на момент вчинення злочину, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до висновку, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1 ксі 5, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її' затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.
При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не простої фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.
Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Так, відмовляючи у звільненні ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції послався на те, що:
- ухвалою суду від 28 березня 2019 року ОСОБА_8 було оголошено у розшук, провадження по справі зупинено;
- ухвалою суду від 08 липня 2019 року, у зв`язку з встановленням місця знаходження обвинуваченого, провадження було відновлено;
- ухвалою суду від 29 серпня 2019 року обвинуваченого ОСОБА_8 було оголошено у розшук, провадження по справі зупинено;
- ухвалою суду від 13 січня 2020 року, у зв`язку з встановленням місця знаходження обвинуваченого, провадження було відновлено.
Однак даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 у вищевказані періоди часу вчинив певні умисні дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду тобто з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин і, що правоохоронні органи вживали заходів, спрямованих на його розшук і затримання,матеріали провадження не містять.
Не надано таких даних і суду апеляційної інстанції.
Викладене свідчить про те, що на момент судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції були наявні передбачені п.2 ч.1 ст.49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
З урахуванням вказаного, наявні передбачені п.4 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.413 КПК України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалення апеляційним судом ухвали у порядку п.4 ч.1 ст.407 КПК України.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: