19.07.2021
Справа № 642/3154/21
н/п 1-кс/642/2057/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2021 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання, -
07.07.2021 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій підозрюваний ОСОБА_4 просить скасувати рішення слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 у формі постанови від 17.06.2021 про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , щодо звернення на адресу Азербайджанської Республіки із запитом про залучення в якості свідка та допиту в якості свідка громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
15.06.2021 на ім`я слідчого стороною захисту подано клопотання про допит в якості свідка громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом звернення через Офіс генерального прокурора на адресу Прокуратури Республіки Азербайджан із запитом про залучення у якості свідка.
22.06.2021 року адвокатом ОСОБА_3 отримано постанову слідчого від 17.06.2021 про відмову у задоволенні клопотання, яка обгрунтована тим, що відповідно до ст. 552 КПК України при складанні запиту обов`язково зазначаються відповідно відомості про відповідну особу та інші відомості, які можуть сприяти виконанню запиту, також необгрунтоване зв`зок цієї особи із предметом кримінального провадження.
Зазначає, що постанова слідчого необгрунтована, оскільки не містить спростування заявленої захистом необхідності проведення допиту свідка, також посилається на те, що відомості про особу у Республіці Азербайджан можливо встановити за телефоном, яким вона користується.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позицію, висловлену у скарзі, підтримали, просили її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляду скарги у її відсутність.
Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності слідчого.
Заслухавши пояснення завника та його захисника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що захисник підозрюаного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся на ім`я слідчого із клопотанням від 03.06.2021 про допит в якості свідка громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом звернення через Офіс генерального прокурора на адресу Прокуратури Республіки Азербайджан із запитом про залучення у якості свідка, яке отримано слідчим ОСОБА_5 15.06.2021 року.
17.06.2021 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 прийнято рішення у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту від 03.06.2021, пославшись на те, що на час звернення з клопотанням недостатньо відомостей про особу іноземця для можлиості звернення із запитом в порядку ст. 552 КПК України. Крім того, слідчим мотивовано відмову тим, що стороною захисту ненаведено достатньо відомостей та обгрунтувань, яке доказове значення (в тому числі виправдовувальне) мають покази особу про допит якої заявлено клопотання. Стороною захисту необгрунтовано яким чином отримані свідчення можуть вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед детективом.
Згідно ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання (про виконання будь-яких процесуальних дій) повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Вимоги до змісту постанови детектива визначені ч. 5 ст. 110 КПК України, в якій, зокрема, вказано, що в мотивувальній частині постанови повинні міститися відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Аналізуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Тобто за відсутності обґрунтованого клопотання неможливим є його задоволення.
Крім цього, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється.
Встановлення підстав для задоволення клопотання є дискреційними повноваженнями слідчого і за змістом ст. 40, 220 КПК України слідчий суддя не уповноважений надавати йому вказівки, яке рішення прийняти.
Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК України. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.
Дослідивши оскаржувану постанову слідчого від 17.06.2021 про відмову в задоволенні клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчий розглянув клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 в межах строків, визначених ст. 220 КПК України, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо повноти, обґрунтованості та мотивування процесуального рішення.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 91, 93, 95, 110, 220, 303 - 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1