Провадження № 11-кп/4820/516/21
Справа № 675/1603/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому виділене провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.15, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду від 02 червня 2021 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 до 31 липня 2021 року включно, без можливості внесення застави.
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Ізяславського районного суду від 02 червня 2021 року та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Уважав, що оскаржувана ухвала місцевого суду є незаконною та необґрунтованою.

Зазначав, що рішення прийнято поверхнево та однобічно без з`ясування всіх обставин справи.
Крім того, судом першої інстанції при вирішенні клопотання прокурора не взято до уваги, що заявлені ризики належними доказами не підтверджені.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.
У даному випадку клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не надходило.
Установлено, що прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом створення штучних перешкод для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, вчинення інших злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник щодо клопотання заперечували, просили суд першої інстанції обрати інший більш м`який запобіжний захід, оскільки на їх переконання ризики, на які посилається прокурор, відсутні.
Колегія суддів приходить до висновку, що прокурором було наведено достатньо підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності з приписами ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обґрунтовано взято до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які за своїм характером становлять особливу підвищену суспільну небезпеку, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, та за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, як зокрема, можливість переховування від суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є доведеними і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.
На думку колегії суддів, не знайшли свого підтвердження зазначені у апеляційній скарзі обвинуваченого підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою обвинуваченого, враховуючи всі обставини вчинених злочинів, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечать належної процесуальної поведінки і виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У відповідності з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою містять достатні обставини та відомості, передбачені ст. ст.184, 199 КПК України.
Отже, більш м`який запобіжний захід, на переконання колегії суддів, не забезпечить та не буде сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого ОСОБА_6 .
Колегія суддів зазначає, що встановлені судом першої інстанції ризики є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження при перегляді справи.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого суду.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404, 407 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2021 року щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4