Номер провадження: 11-сс/813/339/21
Номер справи місцевого суду: 522/1090/21 1-кс/522/883/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 року про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000137 від 17.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,-

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження №0000137 від 17.11.2020 року та накладено арешт на речі, що були вилучені під час обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки asus SN6775G5N0CX 02D18218E X540SA-XX223D в корпусі червоного кольору; мобільний телефон марки «Xperia sony» в корпусі розового кольору (розбитий екран); мобільний телефон марки Samsung DUOS в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Айфон 6 s» в корпусі сірого кольору модель A1688FCC ID BCG E 2946 A IC: 579С-У2946А з сім картою мобільного оператора Лайф; мобільний телефон «Айфон Х» в корпусі білого кольору з міс картою оператора Лайф; мобільний телефон «Айфон ПРО МАХ» в корпусі темно зеленого кольору з сім картою НОМЕР_3 ; грошові кошти і іноземній валюті номіналом 100 долларів США в кількості 10 штук серійні номери РВ71981250В, НВ11229028Н, КВ81238456; грошові кошти в національній валюті: номіналом 200 гривень: ХБ5221763, УЙ5422996, номіналом 100 гривень БС6711667, номіналом 50 гривень ФД 1792056, номіналом 1 гривня у кількості 8 гривень; банківська карта МОНОБАНК НОМЕР_4 ; банківська карта ПРИВАТБАНК НОМЕР_5 Visa НОМЕР_6 ; пластикові карти від сім карт Lifecell: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_3 , НОМЕР_13 ; запакований стартовий пакет вільний лайф № НОМЕР_14 ; відкриті порожні пакети оператора Водафон Joice з номером НОМЕР_15 , НОМЕР_16 ; пластикові картки від сім карт моб оператора водафон Joice НОМЕР_16 , НОМЕР_15 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 ; запаковані стартові пакети Київстар НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 ; сім карти вода фон у кількості 5 штук; сім карти лайфселл у кількості 8 штук; блокнот в обгортці розового і срібного кольорів із зістібкою із чорновими записами; блокнот синього кольору didie із записами всередині; блокнот червоного кольору із записами всередині; договір оренди житлового приміщення від 18 августа 2020 р. на 5 арк.; договір оренди нежитлового приміщення від 01.03.2020, анкета заява до договору про надання банківських послуг на 1 арк., аркуші паперу білого кольору із записами у кількості 3 арк., товарні чеки із записами в кількості 2 штук, візітні картки чорного кольору в кількості 141 штук, із написами , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , ; FlashDrive 512 DG; таблетка рожевого кольору із зображенням «audi» і чотири кільця в поліетиленовому пакеті.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна і зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 повернути ОСОБА_5 речі та грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку. Вказує, що обшук був проведений без участі захисника та власника квартири ОСОБА_9 , який навіть не був сповіщений про проведення в його квартирі обшуку і вилучення якогось майна. Крім того, ухавала слідчого судді винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме: недотримання строків, передбачених чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна; неправильне застосування передбачених законом підстав для арешту майна; не повідомлення власника майна про розгляд справи про арешт майна; не вручення сторонам протоколу обшуку; невідповідність вилученого майна з тим майном, яке фактично було вилучено.
Учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату та час розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явились, про причину неявки не повідомили, а адвокат ОСОБА_6 надіслав до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги у відсутності його та власника майна, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників судового провадження та згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового засідання.
Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Так, ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З клопотання слідчого вбачається, що СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000137 від 17.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
26.01.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 року, було проведено обшук в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_9 та в якому проживає ОСОБА_5 , з метою відшукання та вилучення предметів та речей, які мають відношення до скоєного кримінального правопорушення, зокрема мобільних терміналів системи зв`язку, сім карт, комп`ютерної техніки.
Постановою слідчого від 27.01.2021 року вилучені під час обшуку речі і документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні (29-38).
Таким чином, в клопотанні слідчого підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищезазначеного обшуку майно є доказом злочину, а метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також проведення подальших слідчих дій.
Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведено, що вилучене майно є доказом у кримінальному провадженні, оскільки воно само по собі або у сукупності з іншими доказами має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вилучене майно є доказом у кримінальному провадженні, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також могли зберегти на собі сліди злочину.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що арештоване майно, зазначене в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги представника власника майна щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Доводи апеляційної скарги адвоката про, начебто, постановлення слідчим суддею ухвали про арешт майна з порушеннями вимог кримінального процесуального закону не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки в ході апеляційного розгляду не було встановлено таких порушень закону, які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_5 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.
Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 року про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000137 від 17.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4