Справа № 591/1943/21
Провадження № 1-кс/591/834/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування постанови прокурора Військової прокуратури Сумського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 щодо часткової відмови у задоволенні клопотання від 10.03.2021 року про визнання потерпілим та зобов`язання визнати потерпілим у кримінальному провадженні №0000006, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою, яку мотивував тим, що Військову прокуратуру Сумського гарнізону Центрального регіону України ухвалою слідчого судді від 19.02.2021 року було зобов`язано внести відомості до ЄРДР по заяві ОСОБА_5 в порядку ст.214 КПК України про вчинення службовими особами Сумського МВК кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. У подальшому скаржник, діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до вказаної прокуратури з клопотанням в порядку ст.220 КПК України, з проханням надати копію витягу з ЄРДР та копію постанови про визнання ОСОБА_5 потерпілим. Проте, вказане клопотання було задоволено частково: надано витяг з ЄРДР, але відмовлено у задоволенні клопотання про винесення постанови про визнання ОСОБА_5 потерпілим.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав.

Представник Військової прокуратури Сумського гарнізону Центрального регіону України пояснив, що, на його переконання, ОСОБА_5 не є заявником, оскільки заяву в порядку ст.214 КПК України подавав не він особисто, а його представник. Крім того, з клопотанням в порядку ст.220 КПК України звертався знову адвокат, який, на його думку, відповідно до умов договору не має повноважень на представлення інтересів ОСОБА_5 у конкретному кримінальному провадженні. За таких обставин, просив у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України до слідчого судді можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з матеріалів доданих до скарги, 19.02.2021 ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми було зобов`язано службову особу Військової прокуратури Сумського гарнізону Центрального регіону України, виконати вимоги, передбачені ч.1 ст. 214 КПК України, та внести відомості по заяві представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 від 26.01.2021 щодо вчинення службовими особами Сумського МВК кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України. З наданого Витягу з ЄРДР вбачається, що відомості на підставі ухвали слідчого судді було внесено за №0000006 та Сумським районним управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 366 КК України, а процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється прокурорами Військової прокуратури Сумського гарнізону Центрального регіону України.

Крім того, матеріали скарги містять постанову прокурора Військової прокуратури Сумського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 , якою було відмовлено у клопотанні адвоката ОСОБА_3 в частині визнання ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні. При цьому, в обґрунтування відмови прокурор зазначає, що громадянин ОСОБА_5 не подав до органу досудового розслідування чи прокурору заяву про вчиненні щодо нього кримінального правопорушення або заяву про залучення його до провадження як потерпілого. Також було зазначено, що на даній стадії досудового розслідування відсутні докази, або будь-які відомості про наявність завданої моральної, фізичної або майнової шкоди вчиненим кримінальним правопорушенням.

Проте позиція висловлена прокурором у судовому засіданні та, відповідно, і винесена з вказаними обґрунтуваннями постанова, не відповідає положенням Конституції України, завданням кримінального провадження, що передбачені ст. 2 КПК України, а також положенням ст.55 КПК України.

Так, ст.59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч.1,4 ст.58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. При цьому такий представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Тобто, в даному випадку вказані норми чинного законодавства надавали право ОСОБА_5 звертатись до правоохоронних органів з відповідною заявою в порядку ст.214 КПК України не тільки безпосередньо, а й через свого представника, якого він вільний обирати самостійно. При цьому, статусу заявника він від цього не втрачає.

Крім того, надані адвокатом ОСОБА_3 документи (договір, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю та ордер) це саме той перелік документів, які згідно ст.ст.50,58 КПК України повністю підтверджують його повноваження у кримінальному провадженні і усі сумніви прокурора щодо їх недостовірності ґрунтуються лише на припущеннях, які були висловлені у судовому засіданні під час розгляду скарги.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, а також ст.92 КПК України на прокурора покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження і не ґрунтувати свої рішення на припущеннях.

З досліджених матеріалів вбачається, що 26.01.2021 до органу досудового розслідування була подана заява про вчинення кримінального правопорушення щодо підроблення офіційного документа виданого на ім`я ОСОБА_5 . Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 19.02.2021 було зобов`язано орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР саме за такою заявою.

Тобто, фактично вже з моменту подання заяви представником ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_3 в силу вимог ст.55 КПК України у ОСОБА_5 і виникли права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000006, а прокурор в силу покладених на нього обов`язків вже з моменту внесення відомостей до ЄРДР повинен всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження щодо факту підроблення військового квитка ОСОБА_5 .

З урахуванням наведених вище обставин, вважаю, що скарга в частині скасування постанови прокурора про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000006 є обгрнут ованою, тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, вважаю, що слід відмовити у задоволенні скарги в частині зобов`язання прокурора визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000006, оскільки відповідно до ст. 55 КПК України прийняття процесуального рішення про визнання потерпілим не передбачено, а права і обов`язки у ОСОБА_5 як потерпілого, виникли з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення і постанова прокурора про відмову у визнанні потерпілим, яка перешкоджала у реалізації таких прав, скасована.

Керуючись ст.2,9,55, 303-307 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Військової прокуратури Сумського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_4 про часткову відмову в задоволенні клопотання від 10.03.2021 щодо відмови у визнанні ОСОБА_5 потерпілим.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1