Справа №345/906/21
Провадження № 1-кп/345/183/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із середньою освітою, розлученого, на утриманні 2 (двоє) малолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого 24.12.2020 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд -

встановив:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

04.02.2021 ОСОБА_4 перебував у АДРЕСА_3 , де на неогородженій території подвір`я за адресою АДРЕСА_3 , побачив шифер, який був поскладаний один на одний.

В цей час в ОСОБА_4 виник умисел викрасти вказаний шифер із території подвір`я в АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, користуючись вигідною для себе обстановкою, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, таємно викрав із території подврі`я 6 листів шиферу 8 реберного, розмірами одного 1,75х1,13 метри товщиною 5,8 мм., вартістю одного 92 гривні, загальною вартістю 462 грн., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 462 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Зазначив, що вчинив даний злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив обвинуваченого суворо на карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, про що подав також заяву і просив завершувати розгляд кримінального провадження без нього (а.с. 34).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження - вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, зокрема те, що він має на утриманні двоє малолітніх дітей (а.с. 20), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 24, 25), його молодий вік(а.с. 18-19), вартість викраденого майна (462 грн), щире каяття та визнання вини, що пом`якшує покарання. Однак він раніше судимий (а.с. 22-23, 15-16), негативно характеризується по місцю реєстрації (а.с. 28), також судом враховано обставину, що обтяжує покарання рецидив кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді громадських робіт на строк 200 годин, позицію потерпілого, який просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, позицію обвинуваченого, що погодився з покаранням у виді громадських робіт, запропонованим прокурором, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 дане кримінальне правопорушення вчинив після постановлення попереднього вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2020 за ч.1 ст.357 КК України, засудженого до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., покарання за яким невідбуто.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання - громадські роботи на строк 200 (двісті) годин.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати ОСОБА_4 невідбуте покарання за попереднім вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.12.2020 за ч.1 ст.357 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., що відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 490 гривень 35 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз№ СЕ 19/109-21/1669-ТВ від 22.02.2021.

Речові докази: 6 листів шиферу розмірами одного 1,75х1,13 метри товщиною 5,8 мм, які передані на зберігання в камеру речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.02.2021- скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча: