УХВАЛА
31 травня 2021 року

м. Київ
справа № 516/55/20

провадження № 51-2302ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , яку ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2021 року, через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також засудженому роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
На виконання ухвали суду касаційної інстанції надійшла заява, однак недоліків, на які вказав Верховний Суд в ухвалі від 07 травня 2021 року, ОСОБА_4 не усунув.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. Проте засуджений у заяві не зазначив судового рішення, яке він оскаржує. Це позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити предмет касаційного розгляду.
ОСОБА_4 в поданій заяві не вказав у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення, а також підстав для його зміни або скасування, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, тобто не виконав вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК.
Крім того, ч. 1 ст. 436 КПК встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
З огляду на зазначене вимога засудженого про необхідність направлення кримінального провадження на додаткове розслідування для перекваліфікації його дій з ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України на перевищення меж необхідної оборони і призначення йому більш м`якого покарання у виді стаціонарного лікування відповідно до його діагнозу не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК.

Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно зі ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог у касаційній скарзі та їх правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, надана на усунення недоліків заява за своїм змістом не є касаційною скаргою, яку можна було б вручити учасникам судового провадження, а відтак не може бути підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, Верховний Суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3