Номер провадження: 11-сс/813/819/21
Номер справи місцевого суду: 521/6707/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 14.05.2021 про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000600 від 12.05.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000600 від 12.05.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України було відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 , в припаркованому службовому автомобілі «Renault Duster», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на: 250 грн., в кількості 5 купюр номіналом по 50 грн: № УМ 1984810; №ФЄ 0329129; №УП 6469148; № СЛ 7668330; № СК 6180495.
Обґрунтовуючи відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане вище майно, слідчий суддя зазначив, що прокурором не було надано жодного доказу, який би підтверджував доцільність застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, крім того не було надано процесуальних документів, які б підтверджували, що вилучені під час огляду місця події речі визнані у встановленому порядку речовими доказами.
Також, прокурором не було надано даних, які б вказували на те, що вилучені речі підлягають спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи чи підлягають конфіскації задля відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), або стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор ОСОБА_7 зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що дані об`єкти, а саме 250 грн., в кількості 5 купюр номіналом по 50 грн., є предметом злочину, та існують ризики їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, крім того на них могли залишитись біологічні сліди;
- слідчий суддя не врахував того, що дане майно є речовими доказами, що підтверджується постановою слідчого від 12.05.2021 та має суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні.
Посилаючись на викладені обставини, прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду 12.05.2021 автомобіля марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, буд. 42, предмети, а саме на грошові кошти в розмірі 250 грн., в кількості 5 купюр номіналом 50 грн.: № УМ 1984810; №ФЄ 0329129; №УП 6469148; № СЛ 7668330; № СК 6180495.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону не дотримався з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000600 від 12.05.2021 (а.с. 1-2), слідчий визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно його збереження як речового доказу.
Окрім того, з клопотання про накладення арешту на майно та витягу з ЄРДР у вищевказаному кримінальному провадженні (а.с. 3) вбачається, що СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України за заявою ОСОБА_9 від 12.05.2021 щодо одержання службовими особами інспекторами УПП в Одеській обл. ДПП ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неправомірної вигоди, з використанням службового становища, а саме: за не притягнення до адміністративної відповідальності водія марки «Mazda CX-7», за вчинення адміністративне правопорушення.
В подальшому, 12.05.2021, приблизно о 02:20 год. працівниками ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області біля буд. №42 по вул. Маршала Малиновського в м. Одесі був виявлений припаркований службовий автомобіль марки «Рено Дастер», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , зі слів заявника, в середині котрого знаходились гроші, які були отримані шляхом неправомірної вигоди, з використанням службового становища, а саме: за не притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля марки «Маzdа СХ-7», за вчинене адміністративне правопорушення.
В ході проведення 12.05.2021 огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 42, в припаркованому службовому автомобілі «Renault Duster», білого кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з правої передньої двері зсередини (в кармашку) було виявлено та вилучено 250 грн., в кількості 5 купюр номіналом по 50 грн.: №№ УМ 1984810; ФЄ 0329129; УП 6469148; СЛ 7668330; СК 6180495 (а.с. 7-9).
Водночас, постановою слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 від 12.05.2021 вилучене майно, а саме грошові кошти в розмірі 250 грн., в кількості 5 купюр номіналом 50 грн.: № УМ 1984810; №ФЄ 0329129; №УП 6469148; № СЛ 7668330; № СК 6180495, було визнано речовими доказами.
При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, зазначене в ухвалі слідчого судді майно має ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, зокрема, вилучені грошові кошти могли зберегти на собі сліди розслідуваного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладені вище обставини у всій сукупності, апеляційний суд констатує, що в даному випадку вищенаведені грошові кошти відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України та є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим слідчий обґрунтовано звернувся із клопотанням про накладення арешту на таке майно, а слідчий суддя дійшов помилкового та передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на грошові кошти задля забезпечення можливості їх збереження в якості речового доказу.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про те, що висновки слідчого судді в даному випадку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зокрема, слідчим суддею не було взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про накладення арешту на зазначені вище грошові кошти, задля забезпечення їх збереження як речового доказу.
Приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Отже, враховуючи все вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді та постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту в межах зазначеного кримінального провадження на вилучені грошові кошти в розмірі 250 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Малиновського райсуду м. Одеси від 14.05.2021 про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000600 від 12.05.2021 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накласти арешт на виявлені та вилучені в ході проведення огляду за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 42, в припаркованому службовому автомобілі «Renault Duster», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на: 250 грн., в кількості 5 купюр номіналом по 50 грн: № УМ 1984810; №ФЄ 0329129; №УП 6469148; № СЛ 7668330; № СК 6180495.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4