Номер провадження: 11-сс/813/617/21
Номер справи місцевого суду: 947/9634/21 1-кс/947/4553/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 07.04.2021, якою в межах кримінального провадження №0001099 від 06.12.2019 стосовно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Світловодськ Кіровоградської обл., громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого у фактичному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 03.06.2021, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 600 грн. та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та в зазначеному провадженні органом досудового розслідування було доведено неможливість застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу з огляду на існування ризиків того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, які обґрунтовані суспільно-небезпечним характером злочину, який завдає істотної шкоди суспільним інтересам, життю та здоров`ю людини, тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, тим, що підозрюваному при ознайомленні із матеріалами провадження стануть відомі анкетні дані свідка, який вже допитаний органом досудового розслідування, останній не працевлаштований, тобто постійного джерела прибутку та офіційного заробітку не має.
Обґрунтовуючи розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя врахував майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_7 , обставини кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки, які носять значний ступінь загрози для суспільства та здоров`я населення, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зазначивши, що вона є безпідставною та необґрунтованою з огляду на наступне:
- поза увагою слідчого судді залишилось те, що підозра його підзахисного у вчиненні інкримінованого йому злочину не є обґрунтованою, зокрема,сторона захисту не погоджується із правовою кваліфікацією злочину, оскільки органом досудового розслідування не задокументовано жодного факту збуту вилученої у ОСОБА_7 речовини чи її зберігання з такою метою;

- слідчий суддя не прийняв до уваги письмові заперечення сторони захисту, в яких наголошувалось на тому, що заявлені органом досудового розслідування та зазначені в ухвалі ризики є припущеннями та не підтверджуються жодними зібраними доказами, натомість, підозрюваний раніше не судимий, в розшуку ніколи не перебував, має постійне місце проживання в м. Одесі, за яким позитивно характеризується, має соціальні зв`язки, зокрема, більше двадцяти років перебуває у фактичному шлюбі з ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_11 вже допитаний та в матеріалах відсутні будь-які скарги останнього на здійснення на нього впливу з боку ОСОБА_7 , фактична дружина підозрюваного є ФОП та має намір працевлаштувати чоловіка у випадку звільнення його з-під варти.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 в нічний час доби в період з 22 по 06 год.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що 06.04.2021 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 30-31), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в тому, що він у невстановлений час, при невстановлених обставинах, діючи відповідно попередньої змови з ОСОБА_12 , придбав невстановлену кількість наркотичної речовини, обіг якої заборонено канабіс, частину якого у невстановленій кількості передав ОСОБА_12 для подальшого збуту, а іншу частину перевіз за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати з метою подальшого збуту ОСОБА_13 згідно попередньої домовленості.
Після отримання від ОСОБА_7 невстановленої кількості канабісу, ОСОБА_12 , діючи відповідно попередньої домовленості з ОСОБА_7 , приблизно наприкінці березня 2021 року, більш точний час невстановлений, незаконно перевіз канабіс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де став незаконно зберігати з метою подальшого збуту.
Так, 05.04.2021 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: пластмасове відро білого кольору, в якому знаходилась речовина рослинного походження; 17 (сімнадцять) поліетиленових пакетів з замками «ziplock» із речовиною рослинного походження зеленого кольору; металева банка зеленого кольору, в якій знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору; поліетиленовий пакет фіолетового кольору, в якому знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору; 9 (дев`ять) поліетиленових пакетів з замками «ziplock» із речовиною рослинного походження зеленого кольору; 2 (два) полімерних пакети, в яких знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору. Згідно експрес-тесту «IDT3000 Marijuana/HashishIdentification», виявлена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК Українина даній стадії досудового розслідування підтверджується наданими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 11.03.2020 та 22.05.2020 (а.с. 7-9 та 10-13), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2020 та довідкою до вказаного протоколу (а.с. 14-16), протоколом огляду закупника та вручення грошових коштів від 25.06.2020 (а.с. 17-18), протоколом отримання добровільно наданого предмету від 25.06.2020 (а.с. 19-20), висновком експерта №1830-Х від 10.08.2020 (а.с. 21-27), протоколом обшуку від 05.04.2021 (а.с. 36-38) та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту та вважає, що надані органом досудового розслідування докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, повністю доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, про що вірно зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в цій частині.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що заявлені органом досудового розслідування та зазначені в ухвалі ризики є припущеннями та не підтверджуються жодними зібраними доказами з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідка, а також вчинення іншого кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, пов`язаного з придбанням, зберіганням, перевезенням з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, відповідальність за який встановлена лише у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років із конфіскацією майна; не одружений, офіційно не працюючий, тобто не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу, а також міцних соціальних зв`язків; має процесуальну можливість знайомитись із матеріалами провадження та, як наслідок, анкетними даними свідків.
Крім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів, які в свою чергу мають негативний вплив на осіб, які їх вживають, що в подальшому тягне за собою систематичність такого вживання та подальші непоправні наслідки для осіб, які вживають такі речовини.

Що стосується посилань захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, перебуває у фактичному шлюбі, колегія суддів приймає до уваги такі доводи, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи обставини вчинення злочину, в якому останній обґрунтовано підозрюється та характеристику його особи.
Апеляційний суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що фактична дружина підозрюваного ОСОБА_10 , яка є ФОП, має намір працевлаштувати чоловіка у випадку його звільнення з-під варти, оскільки такі доводи є голослівними та жодним чином не підтвердженими.
Таким чином, враховуючи викладені вищи обставини, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.
Обставин, передбачених ч . 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Окрім того, під час апеляційного розгляду було встановлено, що після постановленої слідчим суддею оскаржуваної ухвали, гр. ОСОБА_10 14.04.2021 було внесено заставу за підозрюваного у встановленому слідчим суддею розмірі 181 600 грн. на розрахунковий рахунок ТУ ДСА в Одеській обл. та підозрюваний ОСОБА_7 був звільнений з ДУ ОСІ під заставу.
За встановлених обставин, апеляційний суд наголошує на тому, що на теперішній час стосовно підозрюваного ОСОБА_7 діє обраний оскаржуваною ухвалою альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої повністю внесений заставодавцем ОСОБА_10 , на підставі чого, на переконання апеляційного суду, вимоги апеляційної скарги захисника щодо застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби є такими, що об`єктивно погіршуватимуть становище підозрюваного, тому задоволенню не підлягають.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
За таких обставин, зважаючи на те, що, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також з огляду на внесення заставодавцем за підозрюваного встановлений розмір застави, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає та ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін як законна, обґрунтована та вмотивована.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 182-183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2021, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.06.2021 із визначенням застави в розмірі 181 600 грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4