Справа № 144/1715/20
Провадження № 1-кп/144/17/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 09.11.2020 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівка Теплицького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК), -

В С Т А Н О В И В:

08.11.2020 близько 22 години у с. Орлівка Теплицького району Вінницької області, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Опель-Омега», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , приїхав до зупинки громадського транспорту, що розташована по вулиці Діброва, де зупинився на узбіччі навпроти господарства № 25, вийшов з автомобіля та почав вживати разом зі своїми знайомими, які перебували на вулиці біля зупинки, алкогольні напої.
У цей час до ОСОБА_4 підійшов пішохід ОСОБА_5 , який зробив зауваження з приводу того, що останній керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим створює небезпеку для сторонніх осіб.
Під час суперечки ОСОБА_5 повідомив, що він викликає працівників поліції для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.
Обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та маючи на меті покинути місце суперечки, сів за кермо, почав заводити двигун автомобіля. У цей час ОСОБА_5 з метою завадити ОСОБА_4 розпочати рух транспортним засобом, підійшов до вказаного автомобіля та сів на капот.
ОСОБА_4 , незважаючи на те, що на капоті його автомобіля сидить ОСОБА_5 , розпочав рух та почав виїжджати з узбіччя на проїжджу частину вулиці, внаслідок чого потерпілий не втримався на капоті автомобіля, впав та ударився головою об поверхню дорожнього покриття вулиці.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-20/17487-ІТ від 21.12.2020, своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) та його дії знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась забоєм головного мозку, епідуральним крововиливом та переломом кісток основи черепа, що згідно висновку судово-медичної експертизи за № 90 від 23.12.2020, у момент їх виникнення носили загрозливі для життя явища, тому за ступенем важкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Зазначив, що у добровільному порядку частково відшкодував витрати потерпілого на лікування. Вказав, що раніше за порушення вимог Правил дорожнього руху України не притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 також не оспорював фактичних обставин вчинення ОСОБА_4 даного злочину, наполягав на суворості покарання обвинуваченого. Зазначив, що збитки на лікування частково відшкодовані обвинуваченим згідно чеків наданих по мірі витрат.

Учасники справи висловили думку про недоцільність дослідження всіх доказів по справі.

Покази обвинуваченого у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням прокурора та згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений та потерпілий, та які ніким не оспорюються. Тому судом обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження про позбавлення права на оскарження в апеляційному порядку визнаних ними фактичних обставини справи.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище діяння доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є неумисним тяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, внаслідок якого потерпілому спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, добровільно частково відшкодував потерпілому витрати на лікування, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та добровільне часткове відшкодування шкоди, завданої потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_5 стосовно призначення покарання, згідно якої останній просив суворо покарати обвинуваченого. Хоча у справах цієї категорії позиція потерпілого не є обов`язковою для суду, однак вона враховується у сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, не маючи над ними пріоритету.

Разом з тим, судом враховано висновок досудової доповіді Теплицького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, відповідно до якого виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства.

З огляду на безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 286 КК України, обставини вчиненого діяння, та обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, враховуючи думку потерпілого, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Однак, беручи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи позицію прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі на певний строк, тому звільняє його від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, беручи до уваги наслідки діяння, вчиненого обвинуваченим, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судової експертизи № СЕ-19/102-20/17487-ІТ від 21.12.2020 року у кримінальному провадженні, суд у порядку, визначеному ч. 2 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Потерпілим цивільний позов про відшкодування шкоди не заявлено.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 12.11.2020 року на автомобіль «Опель-Омега», державний реєстраційни номер НОМЕР_1 підлягає скасуванню у порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинуваченого на досудовому слідстві та під час судового розгляду, суд не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 394-395 КПК, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 817 (вісімсот сімнадцять)гривень 25 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теплицького районного суду Вінницької області від 12.11.2020 року на автомобіль «Опель-Омега», державний реєстраційни номер НОМЕР_1 , належний на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 ОСОБА_6 - скасувати, а вказаний транспортний засіб залишити у розпорядженні власника (законного володільця).

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1