Справа №705/4456/20
1-кп/705/746/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2021 Уманський міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000816 від 05.09.2020 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гребля, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого машиністом у ШБУ дорожніх робіт №48, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 04.09.2020 в темний час доби, приблизьмо о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Київська з боку вул. Лесі Українки в напрямку вул. Слобідська в місті Умань, чим порушив вимоги п.2.9.а) та п.2.1.а) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «2.9. Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;
В цей же час, у зустрічному автомобілю «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку, у своїй смузі рухався технічно справний велосипед під керуванням водія ОСОБА_6 .
В ході подальшого руху, водій ОСОБА_5 , маючи можливість в повному обсязі спостерігати за дорожньою обстановкою, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, яка б надавала йому можливість безпечно керувати автомобілем, чим порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. б),10.1. та 12.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими: « 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»; « 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»; 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»; « 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, останній керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , втратив контроль над керуванням автомобіля, у зв`язку із чим допустив його виїзд на смугу зустрічного руху, по якій у вказаний момент рухався велосипед під керуванням водія ОСОБА_6 , у зв`язку із чим, між вказаними транспортними засобами, у смузі руху велосипеда відбувся контакт, внаслідок чого водій велосипеда ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини діафізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, уламковий перелом лівої малогомілкової кістки на рівні середньої та нижньої третини зі зміщенням, забійні рани нижньої третини правої гомілки по передній поверхні, забійна рана підборіддя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 05-7-01/741 від 15.10.2020 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Між порушенням водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України й наслідками, що наступили спричиненням потерпілому ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження є прямий причинний зв`язок.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, при обставинах встановлених судом, визнав повністю. Він пояснив, що дійсно 04.09.2020, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 та не впоравшись з керуванням наїхав на велосипедиста чим завдав останньому тілесних ушкоджень. У вчиненому щиро каявся, зазначив, що всі збитки матеріальні та моральні компенсував потерпілому.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи.

З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_5 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається. Потерпілий не заперечував щодо не дослідження доказів в повному обсязі, при чому вказав що жодних претензій не має та просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали справи щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психолога та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його ставлення до наслідків вчиненого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися дляреєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання, роботи.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.09.2020 на транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, - повернути ОСОБА_5 ;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1