Справа № 545/981/21
Провадження № 1-кп/545/141/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2021р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000234 від 29.03.2021р., відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, Сумської області, громадянина України, України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений: 29.05.2018 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст.69, ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років позбавлення волі, зарахований термін з 13.03.2018 по 28.05.2018; 25.02.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 69, ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 187 КК України, до 5 років позбавлення волі, зарахований термін з 05.03.2018 по 24.02.2019р.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений, ОСОБА_5 , будучи засудженим і відбуваючи міру покарання з 25.02.2019 року у Державній установі «Божковська виправна колонія № 16» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, неодноразово попереджався адміністрацією установи про дисциплінарну та кримінальну відповідальність за порушення режиму утримання, правил внутрішнього розпорядку та за здійснення проявів злісної непокори законним вимогам адміністрації установи. Незважаючи на всі заходи виховного та профілактичного характеру, які проводились із засудженим ОСОБА_5 , він на них навмисно не реагував і став на шлях злісної непокори законним вимогам представників адміністрації установи.

При цьому, відбуваючи покарання у ДУ «Божковська ВК № 16», до засудженого ОСОБА_5 за допущені ним порушення режиму утримання неодноразово застосовувалися стягнення у вигляді поміщення до карцеру, доган, суворих доган, поміщення до дисциплінарного ізолятора.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.12.2020 до засудженого ОСОБА_5 застосовано захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 2 місяці.

Після відбування зазначеного стягнення засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та продовжив систематично порушувати режим відбування покарання.

Також встановлено, що 29.03.2020 року близько 09 год. 50 хв. перебуваючи в приміщенні ДПК ДУ «Божковська ВК №16», яка розташована за адресою: с. Божківське Полтавського району, вул. Центральна, 5, ОСОБА_5 відкрито в категоричні формі, безпідставно, усвідомлюючи свої дії у присутності чергового помічника начальника установи ОСОБА_6 , відмовився виконати законну вимогу виконуючого обов`язки начальника ДПК ОСОБА_7 , а саме: приступити до чергування по прибиранню приміщення ДПК згідно графіку чергувань, затвердженого начальником установи 01.03.2021. Згідно довідки виданої лікарем від 29.03.2020 року після проведення огляду засудженого ОСОБА_5 встановлено, що засуджений за станом здоров`я працювати по благоустрою установи може.

Злісність намірів засудженого ОСОБА_5 підтверджується також тим, що за період часу з 27.06.2018 по 29.03.2020 зафіксовано загалом 20 порушень останнім вимог режиму утримання, за що він обґрунтовано притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 1 раз поміщався до карцеру, 2 рази поміщався до дисциплінарного ізолятору та 1 раз переводився до приміщення камерного типу установи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , слід кваліфікувати за ст. 391 КК України,

- як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Прокурором Полтавської окружної прокуратури, ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000234 від 29.03.2021р., була укладена з обвинуваченим ОСОБА_5 , угода про визнання винуватості від 31.03.21р.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав винуватість у вказаному діянні і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, в обсязі обвинувачення в судовому засіданні.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 391 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, врахувавши не відбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2018р., призначити остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з вимог ст. 474 КПК України, якою передбачено, що у судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого підозрюваний визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної від 31.03.21р. між Прокурором Полтавської окружної прокуратури, ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.03.21 р. укладену між Прокурором Полтавської окружної прокуратури, ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.05.2018р., остаточно призначити ОСОБА_5 ,остаточне покарання у виді 2 років 3 місяці позбавлення волі.

Строк покарання, ОСОБА_5 , обчислювати з дня ухвалення даного вироку.

До набрання вироком чинності, ОСОБА_5 , залишити під вартою.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 30 днів з моменту проголошення.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1