Справа № 136/1298/21
провадження №1-кп/136/72/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 01.06.2021 та додані до нього матеріали, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Русава, Томашпільського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта базова середня, непрацюючого, розлученого, в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , будучи згідно з рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 17.11.2020, яке набрало законної сили 18.12.2020, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2020 і до досягнення дитиною повноліття, достовірно знаючи про наявність вказаного рішення суду та будучи відповідним чином ознайомленим із його змістом, розуміючи про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, всупереч вимогам ст.ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України та ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої дитини, будучи фізично здоровою та працездатною особою, незважаючи на відповідні попередження державного виконавця, починаючи з травня 2020 року жодних дій, спрямованих на виконання рішення Липовецького районного суду від 17.11.2020 не вжив, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, отримуючи певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своїй дитині не надавав, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів станом на 31 травня 2021 року в розмірі 29054,38 грн., що сукупно складає суму виплат більше ніж за три місяці відповідних платежів.
Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, а саме - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Згідно письмової заяви потерпілої та її представника, що надійшла до Немирівської окружної прокуратури 27.07.2021, остання погоджується із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні, вказана заява додана до обвинувального акту.
Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, 382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 164 КК України, а саме - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, він активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується задовільно, притягувався до адміністративної відповідальності; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Судом встановлено, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 15.03.2021 ОСОБА_2 було засуджено за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 680 грн., який ним 24.06.2021 відповідно до квитанції штраф сплачено.

Статтею 89 ч.1 п.2-1 КК України, передбачено, що такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.
Таким чином ОСОБА_2 з часу сплати штрафу вважається в силу ст.89 КК України не судимим.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого та вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді громадських робіт.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо обставин, передбачених ч.3 ст.56 КК України, які унеможливлюють застосування даного виду покарання до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1