ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/434/21 Справа № 707/1120/20 Категорія: ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ростова на Дону, Російська Федерація, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-13.05.1999 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 117 КК України до 5 років позбавлення волі;

-03.03.2005 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання у вигляді 1 місяця за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси, остаточно призначено до відбуття 2 роки позбавлення волі;

-03.07.2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;

-22.04.2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

-01.08.2017 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 2 місяців арешту;

-28.08.2020 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений на підставі ст.75 КК України з випробуванням терміном на 1 рік, -

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.185, за який він засуджений за цим вироком, та за ч.1 ст.309 КК, за який його засуджено вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.08.2020 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Визнано винним ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст.72 України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком за ч.2 ст. 185, ч.1 ст.186 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.08.2020 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 7 місяців.

Строк відбування покарання рахуєтьсяти з моменту прибуття ОСОБА_8 до установи відбування покарання в порядку виконання вироку суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1961,40 грн.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він ОСОБА_8 , повторно, 13.05.2020 року, близько 16 год. 25 хв. перебуваючи в відділі горілчаних напоїв магазину «Делікат», що розташований за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях, 79а, будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку чужого майна, а саме віскі «Bushmills «Original» ємкістю 0,5 л вартістю 447,70 гривень, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник чим спричинив матеріальної шкоди на вказану суму потерпілому ФОП ОСОБА_9 .

Він же, повторно, 15.05.2020 року, близько 11 год. 00 хв. перебуваючи в відділі горілчаних напоїв магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів здійснив крадіжку чужого майна, а саме віскі «Bushmills «Original» ємкістю 0,5 л вартістю 447,70 гривень та віскі «Bushmills «Original» ємкістю 0,7 л вартістю 628,35 гривень, а всього викрав майна на загальну суму 1076,05 гривень, після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, чим спричинив матеріальної шкоди на вказану суму потерпілому ФОП ОСОБА_9 .

Він же, 09.01.2021 року близько 11 год. 42 хв., перебуваючи у відділі горілчаних напоїв магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ФОП « ОСОБА_10 » товари, а саме: віскі «Bells Spiced 35%» ємкістю 0,7 л, вартістю 355 гривень, 90 копійок, віскі «Dewards White Label 40%» ємкістю 0,7 л. вартістю 578 гривень, 20 копійок, віскі «Bells Original 40%» ємкістю 1 л. вартістю 498 гривень 30 копійок, Bacardi ром «Oakheart» Original 35% ємкістю 1 л, вартістю 359 гривень, на загальну вартістю 1791 гривень 40 копійок, після чого з вищевказаними товарами перетнув лінію кас та вийшов з магазину, однак в момент крадіжки був помічений за допомогою камери відеоспостереження працівником магазину ОСОБА_11 яка повідомила продавцю ОСОБА_12 щоб притримала громадянина ОСОБА_8 та разом підійшовши до останнього висунули вимогу повернути викрадені товари, але ОСОБА_8 розуміючи що його дії набувають відкритого характеру, на вимоги припинення вчинення злочину не реагував, а продовжував тікати з викраденим, тим самим відкрито викрав вищевказані товари, з якими з місця вчинення злочину зник, спричинивши ФОП « ОСОБА_10 » збитків на загальну суму 1791 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з вироком районного суду, в апеляційній скарзі захисник порушує питання про його зміну, застосувавши вимоги ст.75 КК України та просить звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком терміном на один рік.

Свої вимоги мотивує тим, що покарання призначене ОСОБА_13 не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого. Обвинувачений ОСОБА_13 свою вину визнав в повному обсязі, щиро покаявся, що відноситься до обставин, які пом`якшують покарання, злочин вчинив у зв`язку з важкими матеріальними обставинами. Вважає, що покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, являється надто суворим, а тому повинно бути змінено та призначено більш м`яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення, захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_13 судом кваліфіковані вірно за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно та за ч.1 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Враховуючи ту обставину, що в апеляційній скарзі захисника не оспорюється висновок про доведеність винуватості та кваліфікації його дій, який винуватість визнав в повному обсязі, а висновок суду відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ст.349 КПК України, то в даному випадку колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , судом першої інстанції дотримано вказаних вимог, а саме: враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до категорії нетяжких злочинів, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілих, негативну характеристику за місцем проживання, на спеціальних обліках не перебуває, в якості обставин, що пом`якшують покарання, районним судом враховано щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий. Крім того, місцевим судом вірно із застосуванням вимог ч.4 ст.70 КК України призначено ОСОБА_13 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі; за ч.1 ст.186 КК України призначено ОСОБА_13 покарання у виді арешту на строк 2 місяці. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком за ч.2 ст. 185, ч.1 ст.186 КК України, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.08.2020 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 7 місяців, яке за своїм розміром та видом є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів та не є максимальним розміром, передбаченим даною санкцією статті.

Крім того колегія суддів враховує неодноразові судимості ОСОБА_13 за злочини проти власності, в період непогашеної судимості знову вчинив умисний майновий злочин, вчинив три епізоди злочинної діяльності. Беручи до уваги неодноразові, непогашені судимості за злочини проти власності, можливо зробити висновок, що ОСОБА_13 не стає та не бажає стати на шлях виправлення, тому доводи його захисника про пом`якшення йому покарання не заслуговують на увагу.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що

засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а

інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім

за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і

ст. 71 КК ( 2341-14 ): спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за

сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку;

після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю

злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і

остаточно - за сукупністю вироків.

При застосуванні правил ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України за яким засуджено ОСОБА_8 останній вчинив до винесення вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.08.2020 року, яким його засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_13 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, то з урахуванням вимог ч.4 ст.70, ст.72 КК України покарання йому має бути призначено за сукупністю всіх вчинених ним злочинів, як за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.08.2020 року, так і за даним вироком по епізодам крадіжок віскі «Bushmills «Original» в магазині «Делікат», які мали місце 13.05.2020 року та 15.05.2020 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_13 вчинив 09.01.2021 року, тобто після винесення вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 28.08.2020 року за яким його засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Тому відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 КК України остаточне покарання йому має бути призначено за сукупністю вироків, та з урахуванням викладених вище обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових злочинів є кримінальне покарання у виді обмеження волі на певний строк.

Колегія суддів врахувавши вищевикладене, приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги про звільнення ОСОБА_13 з випробуванням, а саме застосування вимог ст.75 КК України є безпідставними, які не ґрунтуються на вимогах закону про призначення виду та розміру покарання.

Районним судом враховані всі обставини, які мали значення для призначення виду та розміру покарання і тому ОСОБА_13 призначено покарання із застосуванням вимог ч.4 ст.70, та ч.1 ст.71, ст.72 КПК України та не є максимальним розміром.

Щодо доводів захисника про не врахування, що злочин вчинений у зв`язку із важким матеріальним становищем, в даному випадку не є підставою для пом`якшення призначеного судом покарання.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Підстав для пом`якшення покарання, як на цьому наполягає захисник, колегія суддів не вбачає, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції достатньо врахував низку обставин, які мають значення для визначення виду і розміру покарання.

Крім того, колегія суддів враховує роз`яснення, наведене у Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, згідно якого Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Переконливих аргументів, які б свідчили про порушення судом приписів статей 50, 65 КК України, або доводили явну несправедливість призначеного ОСОБА_13 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 7 місяців через його суворість, в апеляційній скарзі не міститься.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для скасування або зміни вироку при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2021 року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий-суддя

Судді