Провадження №: 1-кс/755/3201/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту, в рамках кримінального провадження № 0001490 від 14 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт на групу нежитлових приміщень № НОМЕР_1 , що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 283,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в, з реєстраційним номером 000), під номером запису про право власності (36464743) та групу нежитлових приміщень №4, що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 276,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в, з реєстраційним номером 000), номером запису про право власності (36383844) що на даний час на праві власності зареєстровані за ОСОБА_4 шляхом заборони розпорядження майном .

Клопотання мотивовано тим, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, надійшли матеріали від ГВ КЗЕ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, про виявлення кримінального правопорушення, про те, що невстановлені особи незаконно заволоділи нежитловими приміщеннями в Дніпровському районі м. Києва, а саме будівлею, що належить комунальному підприємству з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» за адресою: АДРЕСА_1 ..

Так в ході проведення досудового слідства встановлено, що Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», є комунальним підприємством, предметом діяльності якого, зокрема, є надання житлово-комунальних послуг населенню.
З метою виконання вказаних функцій Київська міська державна адміністрація на підставі Акту №2 від 11.03.2002 року передала КП «Житло-Сервіс» адміністративний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Так, у вказаному акті зазначено: «всього передається спорткомплекс-ЖЕК, загальною площею 581,0 кв.м. в рахунок 2 % відрахувань за житлові будинки прийняті на обслуговування по АДРЕСА_2 ; 21-Б, по АДРЕСА_3 ; 18-Б.».
Перший поверх вказаного будинку площею 185,77 кв.м. з 2009 року та по даний час використовується ФОП ОСОБА_4 , для розміщення тренажерного залу, згідно договору найму майна (приміщення) від 30.03.2009 року, укладений між КП «Житло-Сервіс» та СПД ОСОБА_4 .
На другому поверсі будинку розміщене відділення №3 КП «Житло-Сервіс», яке на даний час функціонує та надає комунальні послуги населенню.
31.03.2021р. КП «Житло-Сервіс» отримало листа від ОСОБА_4 , в якому останній повідомив, що він є новим власником адміністративного будинку, а тому вимагає від КП «Житло-Сервіс» звільнити вказане приміщення.
Так, до свого листа ОСОБА_4 додав: - копію договору купівлі-продажу групи нежитлових приміщень №1, 2, 3, що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 в, надалі-приміщення 1, укладеного 12.05.2020р. між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант Рент Інвест», посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 , та копію договору купівлі-продажу групи нежитлових приміщень № 4, що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А), розташованих за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 21 надалі-приміщення 2, укладеного 30.04.2020р. між ОСОБА_4 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Вектор Плюс», посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 .

Так в ході проведення досудового слідства встановлено, що 16.12.2019 року, приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номера: 50267485 та 50269446, якими право власності на адміністративний будинок за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог», , на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, нібито укладеного 22.10.2002 року між Приватним підприємством «Нива» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог».

В подальшому, 18.12.2019 року Товариство обмеженою відповідальністю «Пролог» на підставі договорів купівлі продажу, посвідчених приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 відчужило групу нежитлових приміщень № НОМЕР_1 , що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 283,3 кв.м., за адресою м.Київ, бульвар Верховної Ради, 21в, Товариству з обмеженою відповідальністю « АДРЕСА_4 в, Товариству з обмеженою відповідальністю «Нью Вектор Плюс».

Як вбачається з витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Пролог» 01.02.2019 року щодо вказаного товариства було вчинено низку реєстраційних дій, серед яких зміна складу засновників та зміна керівника.

Так, 12.05.2020 року ТОВ «Грант Рент Інвест» відчужив групу нежитлових приміщень АДРЕСА_5 в, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2020 року, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

Також, 30.04.2020 року ТОВ «Нью Вектор Плюс» відчужив групу нежитлових приміщень №4, що складаються з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 276,5 кв.м., за адресою м. Київ, бульвар Верховної ради, 21в, ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2020 року, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, встановлено, що зазначене майно вибуло з комунальної власності міста Києва на підставі підроблених документів на право власності, оскільки ПП «Нива», яке нібито продало адміністративний будинок ТОВ «Пролог», не мало будь-яких правових підстав на вчинення таких дій. Разом з тим реєстраційні дії, щодо зміни складі засновників та зміни керівника ТОВ «Пролог» було здійснено 01.02.2019 року державним реєстратором КП «Житло-Сервіс» ОСОБА_7 , який був звільнений з посади державного реєстратора КП «Житло Сервіс» згідно наказу від 28.01.2019 року.

Таким чином група нежитлових приміщень №1,2,3, що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 283,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в, та група нежитлових приміщень АДРЕСА_4 в, стали об`єктами злочинного посягання, відповідно є речовим доказом у кримінальному провадженні №0001490 від 14.05.2021 року. Так згідно постанови про визнання речових доказів від 19.05.2021 року, що винесена на підставі ст. 98 КПК України, вище вказані групи приміщення визнані речовим доказом.

Враховуючи, що право власності на групу нежитлових приміщень № НОМЕР_1 , що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 283,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в, та групу нежитлових приміщень АДРЕСА_6 на даний час перейшло до інших осіб, а саме до ОСОБА_4 та останній самостійно, або за співучасті з іншими особами може здійснити спробу повторного відчуження, відповідно вище вказана група приміщень може бути реалізована останнім з урахуванням того що у разі незастосування даного заходу забезпечення, майно може бути втрачене, з метою забезпечення збереження речових доказів

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження № 0001490 від 14 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, прокурор посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, а також у клопотанні доведено, що існують ризики того, що з предметом злочину, можуть вчинятися дії по відчуженню його третім особам, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України потрібно здійснити без повідомлення власника майна.
Прокурор, який входить до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні підтримав заявлені в клопотанні вимоги та просив їх задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно частини другої цієї статті КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у наведених випадках, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно за сукупності даних розслідуваного злочину, відповідає вимогам ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Постановою старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 від 19.05.2021 року група нежитлових приміщень АДРЕСА_5 в, з реєстраційним номером 000), під номером запису про право власності (36464743) та групу нежитлових приміщень №4, що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 276,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в-визнано речовим доказом.
У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна, тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на групу нежитлових приміщень № НОМЕР_1 , що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 283,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в, з реєстраційним номером 000), під номером запису про право власності (36464743) та групу нежитлових приміщень №4, що складається з приміщень І поверху (літ. А) та ІІ поверху (літ. А) загальною площею 276,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 в, з реєстраційним номером 000), номером запису про право власності (36383844) що на даний час на праві власності зареєстровані за ОСОБА_4 шляхом заборони розпорядження майном .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: