Справа №295/3389/21
УХВАЛА
Іменем України

30.03.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт з земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0314, та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №908964, зареєстрований 13.05.2013 року державним реєстратором Житомирського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_4 . В обґрунтування вимог клопотання посилається на те, що є власником ділянки та 12.03.2021 року, маючи намір відчужити дану земельну ділянку дізналася, що 13.05.2013 року державним реєстратором Житомирського районного управління юстиції ОСОБА_4 на підставі ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 26.04.2013 року по справі №278/1906/13-к було накладено арешт на вказану земельну ділянку.

Представник заявника в судове засідання не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, клопотання просить задовольнити.

Начальник СВ Відділу поліції №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 направила на адресу слідчого судді заяву, в якій не заперечила проти зняття арешту із земельної ділянки за кадастровим номером :03:001:0314, власником якої є ОСОБА_3 , та вилучення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про обтяження.

Вивчивши й дослідивши клопотання, оглянувши окремі матеріали кримінального провадження №0000002 слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000006 від 07.03.2013 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, ухвалою слідчого судді Житомирського районного суду ОСОБА_6 від 26.04.2013 року накладено арешт, зокрема, на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0314, яка розташована в межах с. Слобода-Селець на території Станишівської сільської ради Житомирського району.

Постановою старшого прокурора прокуратури Житомирського району ОСОБА_7 від 24.09.2013 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 15.01.2013 року та матеріали кримінального провадження №0000006 від 07.03.2013 року об`єднані в одне провадження та присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню єдиний номер №0000002.

Постановою старшого слідчого Житомирського районного відділення поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 15.01.2013 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар «Спорронг та Льоннрот проти Швеції». Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами , які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею звернуто увагу і на практику Великої Палати Верховного Суду, зокрема, наведеної у постанові від 30 червня 2020 року у справі №727/2878/19. У зазначеній постанові Великою Палатою зроблено правовий висновок про те, що на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що кримінальне провадження №0000002 від 15.01.2013 року, в рамках якого був накладений арешт на належну ОСОБА_3 земельну ділянку закрито, в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

В іншій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки скасування арешту вже є саме по собі підставою для внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 від 26.04.2013 року (справа №278/1906/13-к) на земельну ділянку за кадастровим номером :03:001:0314, власником якої є ОСОБА_3 .

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1