Справа № 148/1022/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2021 р. смт.Томашпіль

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , особи, щодо якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , законного представника особи, щодо якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , захисника, адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000075 від 14 березня 2021 року на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тульчин, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 КК України,-

в с т а н о в и в:
11 червня 2021 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000075 відносно ОСОБА_4
08 липня 2021 року до суду надійшло клопотання захисника, ОСОБА_8 про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 прокурору.
Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не відповідає п.5 ч.1 ст. 291 КПК України, оскільки прокурором в клопотанні зазначено правову кваліфікацію за ч.2 ст.15, ч.2 ст.115 КК України та вказано про наявність прямого умислу на вчинення кримінального правопорушення у ОСОБА_4 , а згідно правової позиції Верховного Суду, якщо особа є неосудною, в її діях не може вбачатися прямий умисел.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 клопотання підтримала, та усно доповнила, що, як на підставу повернення клопотання прокурору посилається також на те, що нею під час досудового розслідування було заявлено ряд клопотань, які слідчим не було розглянуто.
Особа, щодо якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити за обставин викладених у ньому.
Законний представник особи, щодо якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 підтримала клопотання захисника.
Прокурор Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру містить всі відомості, що передбачені ст. 291 КПК України.
Потерпілі не заперечували проти задоволення клопотання захисника.
Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання захисника, приходить до наступного висновку.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам КПК України. Тобто з викладеного вбачається, що підставою для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору є невідповідність клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вимогам КПК України.
Відповідно до 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру повинно відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Такі вимоги щодо клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вичерпно регламентовані ст. 291, ст. 292 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинно відповідати клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.
Тому, оскільки в судовому засіданні встановлено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відповідає ст. 291 КПК України, зокрема і містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, як передбачено п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, усне посилання захисником на нерозгляд її клопотань під час досудового розслідування не є підставою для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 107, 314-316, 334, 369, 371, 372, КПК України, суд-
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання захисника, адвоката ОСОБА_8 про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1