Справа № 183/4007/21
№ 1-кп/183/1143/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000007 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.04.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

02 січня 2021 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився неподалік кафе «Бістро», розташованого по вул. Сучкова, 19-а, в м. Новомосковську Дніпропетровської області, із раніше знайомою неповнолітньою мешканкою с. Хащеве ОСОБА_7 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, та попросив в останньої мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, на що та погодилась та передала мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7 2/16 GB», чорного кольору, який належить її матері, ОСОБА_8 .

Цього ж дня, а саме 02 січня 2021 року приблизно о 15 годині 02 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, тримаючи зазначений мобільний телефон, своєю поведінкою створив такі умови, за яких ОСОБА_7 була упевнена у поверненні належного її матері майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відійшов разом з мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 7 2/16 GB», чорного кольору, з поля зору ОСОБА_7 , та поклав мобільний телефон до правої кишені штанів, тим самим заволодівши ним.

Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1995 гривень 00 копійок.

Окрім того, 02 січня 2021 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився у будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Цього ж дня, а саме 02 січня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилини ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, знову прибувши за вищевказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вчиняючи злочин повторно, проник до будинку АДРЕСА_2 , двері якого були незачиненими, та взяв з коридору будинку електричну ланцюгову пилу марки «Тех.АС ТА-03-223», помаранчевого кольору, яка належить ОСОБА_8 , тим самим викравши її.
Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1583 гривні 00 копійок.
Крім того, 05 лютого 2021 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився у будинку АДРЕСА_3 , де побачив на кроваті у кімнаті мобільний телефон марки Samsung Galaxy A 10s, який належить ОСОБА_9 .
Розуміючи, що зазначений мобільний телефон має матеріальну цінність, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
06 лютого 2021 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, продовжуючи знаходитися у будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, поклав до своєї кишені мобільний телефон марки Samsung Galaxy A10s, вартістю 3059 гривень 10 копійок, тим самим викравши його.
Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3059 гривень 10 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі показань відмовився з огляду на те, що в обвинувальному акті все вірно зазначено, йому доповнити нічого. У скоєному щиро кається, зазначив, що попросив вибачення у потерпілих, обіцяв, що більше подібного не повториться.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно кримінальні правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився дослідженням доказів щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, а також розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у:
- заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, за епізодом від 02.01.2021 року;

- таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, за епізодом від 02.01.2021 року;
- таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за епізодом від 06.02.2021 року, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, за місцем мешкання характеризується задовільно. Суд також враховує, що завдана шкода потерпілим відшкодована у повному обсязі, а також думку потерпілих, які в своїх заявах не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Однак, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, перебуваючи на іспитовому строку, оскільки був звільнений від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком суду, на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд нових кримінальних правопорушень. При цьому, надаючи оцінку кількості епізодів злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що останній вчинив три кримінальні правопорушення, одне з яких є тяжким злочином.
Тому, з урахуванням особливостей даних кримінальних правопорушень і обставин їх вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, а саме: нижче від найнижчої межі чи звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки такі підстави у суду відсутні, і вважає, що покарання за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України. Саме таке покарання на переконання суду буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Крім того, судом встановлено, що після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2020 року, яким ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, останній в період іспитового строку вчинив інші кримінальні правопорушення, за які він засуджується за цим вироком, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2020 року, до покаранням, призначеного за цим вироком.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_5 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 686,44 грн. (висновки експертів за результатами проведення судово-товарознавчих експертиз № 1057-21 від 22.03.2021 року; № 1967-21 від 19.04.2021 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року, і визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання.
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний домашній арешт, з покладеними на нього обов`язками: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; не залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 20.00 години до 07.00 години.
Речові докази:
- договір про надання фінансового кредиту, закладу № DNZ 96.76811/0 від 02.01.2021 року, договір фінансового кредиту, закладу № DNZ 94.102099/0 від 02.01.2021 року, копію гарантійного талону на мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7 2/16 GB», договір про надання фінансового кредиту, закладу № DNZ 94.103563/0 від 06.02.2021 року, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
- коробку з електричної ланцюгової пили марки «Тех.АС ТА-03-223, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_8 ;
- коробку з-під мобільного телефону марки Samsung Galaxy A10s, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_9 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 686 гривень 44 копійки.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1