Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/201/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2021 року, якою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, із неповнолітньою дитиною на утриманні, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, який за положеннями ст. 89 КК України немає судимості,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, з 30 квітня 2021 року 15 години 40 хвилин до 28 червня 2021 року 15 години 40 хвилин; без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1) ч. 2 ст. 115 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_9 , наприкінці 2019 року - на початку 2020 року, точної дати та часу слідством встановити не представилось можливим, на ґрунті виниклих з побутових причин протягом тривалого часу неприязних стосунків з колишньою дружиною ОСОБА_10 та її співмешканцем ОСОБА_11 , вирішив скоїти умисне вбивство останніх.

Виношуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 за невстановлених слідством обставин придбав двохствольну гладкоствольну вогнепальну зброю 16-го калібру та боєприпаси до неї, підготував план вчинення вбивства, а саме прорахував план руху у вечірній час власного автомобілі марки «Opel» моделі «Zafira» /державний номерний знак НОМЕР_1 /, яким він мав проїхати до місця проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де раніше неодноразово бував, де сховати автомобіль, як скоїти злочин та зникнути з місця події, відвівши від себе всі підозри в правоохоронних органів.

У подальшому, ОСОБА_9 , 08 січня 2020 року, у вечірній час, більш точного часу слідством встановити не представилось можливим, реалізовуючи свій злочинний намір, слідуючи заздалегідь підготовленому плану, залишив мобільний термінал з сім № НОМЕР_2 за місцем свого проживання, а сам на автомобілі марки «Opel» моделі «Zafira» /державний номерний знак НОМЕР_1 / попрямував до місця скоєння злочину.

О 18:24 год. ОСОБА_9 в`їхав у м. Світловодськ Кіровоградської області та попрямував до місця проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , - по АДРЕСА_2 вказаного населеного пункту.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_9 сховав вказаний автомобіль неподалік домоволодіння потерпілих, взяв гладкоствольну вогнепальну зброю 16-го калібру та боєприпаси до неї, попрямував до місця проживання потерпілих.

Приблизно о 18:50 год. ОСОБА_9 підійшов до подвір`я домоволодіння, де мешкали потерпілі, - по АДРЕСА_2 , й постукав у хвіртку огорожі подвір`я, дочекався доки вийшов ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_9 здійснив по черзі два постріли з гладкоствольної вогнепальної зброї 16-го калібру боєприпасами, спорядженими картеччю різного діаметру, в область грудної клітини та голови ОСОБА_11 , при цьому також влучивши йому в праву руку.

Почувши постріли, з будинку вибігла ОСОБА_10 .

До цього часу ОСОБА_9 перезарядив гладкоствольну вогнепальну зброю 16-го калібру боєприпасами, спорядженими картеччю різного діаметру, та, продовжуючи свої злочинні дії, здійснив два постріл в область голови, шиї та грудної клітини потерпілої, при цьому також влучивши їй в праву руку.

Відповідно до висновку експерта № 10 від 29.04.2020, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_11 чисельні тілесні ушкодження у вигляді обширних ран, забійної рани, проникаючих ран, вхідних-вихідних ран, що у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення; зокрема рану з пошкодженням кісток головного мозку можна вважати як несумісною із життям.

Смерть ОСОБА_11 настала від розтрощення речовини головного мозку.

Відповідно до висновку експерта № 9 від 31.03.2020 своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_10 чисельні тілесні ушкодження у вигляді 9 вогнепальних, дробових ран обличчя, шиї, грудної клітини справа, правої руки, пошкодження правої сонної артерії, правої легені, правого ребра справа, м`яких тканин грудної клітини з права, м`яких тканин і фаланг пальців і п`ясних кісток, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок крововтрати, обумовленої сукупністю всіх ушкоджень, в більшій мірі спричиненою раною з локалізацією на шиї вхідного отвору зліва з пошкодженням правої сонної артерії.

Після чого, ОСОБА_9 , впевнившись в тому, що довів свій злочинний умисел до кінця, з місця скоєння злочину зник на власному автомобілі марки «Opel» моделі «Zafira» /державний номерний знак НОМЕР_1 /.

О 19 годині 22 хвилини ОСОБА_9 виїхав з м. Світловодськ Кіровоградської області й попрямував до місця проживання.

У подальшому, 09 січня 2020 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, з метою відведення від себе підозри та уникнення відповідальності, ОСОБА_9 поїхав за межі Кіровоградської області.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання старшого слідчого криміналіста СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1) ч. 2 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Як встановлено, наявні ризики підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього лише такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного ОСОБА_8 , яка просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Зазначених у клопотанні слідчого ризиків не існує.

Не доведений ризик переховування від досудового розслідування та/або суду, оскільки таких спроб ОСОБА_9 не чинив, засоби зв`язку із підозрюваним наявні у сторони обвинувачення, ОСОБА_9 з`являвся за вимогою досудового розслідування; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, - відсутній, оскільки досудовим розслідуванням виявлено та вилучено всі докази; відсутні докази перешкоджанню кримінальному провадженню з боку підозрюваного або спроб незаконного впливу на учасників судового провадження; щодо ризику вчинення ОСОБА_9 нового кримінального правопорушення на даний час крім даного кримінального провадження інші кримінальні провадження стосовно ОСОБА_9 відсутні.

Крім того, не враховано міцність соціальних зв`язків підозрюваного як наявність сім`ї та утриманців, постійного місця роботи, відсутність судимостей.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку в інтересах підозрюваного адвоката, який підтримав подану захистом апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги адвоката, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1) ч. 2 ст. 115 КК України.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно із практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Про обґрунтованість підозри надають підстав вважати: протокол огляду місця події від 08.01.2020 року, проведений за адресою: АДРЕСА_3 , висновок експерта № 10 від 29.04.2020 року тіла трупа ОСОБА_11 , висновок експерта № 9 від 31.03.2020 року тіла трупа ОСОБА_13 , висновок судової експертизи зброї № 5 від 16.01.2020 року, висновок судової експертизи зброї № 11 від 24.01.2020 року, висновок судової експертизи зброї від 23.01.2020 року № 12, протокол допиту потерпілої ОСОБА_14 , протокол допиту свідка ОСОБА_15 , протокол допиту свідка ОСОБА_16 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 29.04.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 29.04.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 29.04.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.12.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 23.12.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 23.12.2020 року, протокол допиту свідка ОСОБА_19 , протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 13.04.2021 року, протокол проведення негласних слідчих (розшукових) дій, за змістом якого - ОСОБА_9 , спілкуючись з дружиною ОСОБА_17 , обговорювали, як та чому він вчинив кримінальне правопорушення та як він бажає уникнути відповідальності за скоєний злочин, протокол огляду предметів, в ході яких було оглянуто відеозаписи з камер відео спостереження міста Світловодськ Кіровоградської області, висновок судової фототехнічної експертизи № 24 від 30.09.2020 року, висновок судової фототехнічної експертизи № 24 від 30.09.2020 року, інформація з ІПНП НП України, відповідно до якої вказаний автомобіль марки «Opel» моделі «Zafira» державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору належить ОСОБА_9 , інформація ІПНП України «АРКАН», відповідно до якої 20.01.2020 року, тобто після скоєння злочину, ОСОБА_9 виїздить за межі території України, а також те, що останній протягом 2019-2020 років систематично виїздить за межі території України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Кримінальне правопорушення, вчинення якого інкриміноване ОСОБА_9 відноситься до категорії умисних особливо тяжких, санкція його передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення посягає на найвищі цінності життя людини, призвело до непоправних і невідворотних наслідків у вигляді смерті двох людей, що підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Як свідчать матеріали клопотання, підозрюваний ОСОБА_9 безробітний, офіційного джерела доходу не встановлено, одружений, наявна неповнолітня дитина, в цілому посередньо характеризований, не має судимостей, однак як на характеристику особи підозрюваного зважується, що ОСОБА_9 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та був засудженим за вчинення умисних злочинів, в тому числі тяжкого.

Матеріалами клопотання є встановленим також наявність у підозрюваного власного транспортного засобу та паспорту для виїзду за кордон.

Також, як слідує з матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням проведено не всі слідчі дії, не відшукано знаряддя кримінального правопорушення (зброї), не допитано всіх свідків.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і висновки слідчого судді є обґрунтованими.

Зокрема, беручи до уваги вказане та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Наявність сім`ї та неповнолітньої дитини, житла, уособлено, зважаючи на наведені вище обставини, - не впливає на правильність постановленого і оскарженого наразі рішення слідчого судді місцевого суду, не свідчить про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; і дані фактори, зважаючи на наведені обставини, не стануть стримуючим ризики фактором для підозрюваного.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2021 року, якою стосовно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, з 30 квітня 2021 року 15 години 40 хвилин до 28 червня 2021 року 15 години 40 хвилин; без визначення застави - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4