Справа № 214/5770/20
1-кп/214/417/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, кримінальне провадження №0000384 від 02.03.2019 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, який не одружений, не працює, має на утримані малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 19.02.2019 року, приблизно о 22-00 годині, знаходився біля магазину «Comfy», що розташований за адресою: пр. 200-річчя Кривого Рогу, 12а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. В цей час, у нього виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном та звернення його на власну користь, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою раніше знайомого йому ОСОБА_6 , ввівши останнього в оману відносно своїх дійсних намірів, під приводом зателефонувати, попросив у останнього мобільний телефон. ОСОБА_6 , будучи впевненим у доброчесних намірах ОСОБА_4 , передав останньому мобільний телефон марки «Xiaomi», модель «Redmi Note 6 Pro Black», IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , чорного кольору, 3/32 Гб, вартістю, 4716,67 грн. Після цього, ОСОБА_4 зник з місця скоєння кримінального правопорушення, з майном, яким заволодів шахрайським шляхом, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 заволодів майном останнього, завдавши йому матеріальну шкоду у розмірі 4716,67 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнав в повному обсязі та пояснив таке. 19.02.2019 року, близько 22-00 години, він з потерпілим ОСОБА_7 поїхали до супермаркету «АТБ», що розташований на «мкрн. Ювілейний». Біля магазину він поросив у ОСОБА_8 його телефон під приводом здійснення дзвінка, сказав, що зараз повернеться, але попрямував до ломбарду та заклав його за 1500-1600 грн. Вказані гроші витратив на власні потереби. В скоєному розкаюється та просить суворо його не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому кримінальному проступку, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального проступку, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Обвинувачений по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (Т.2 а.с.49).

Відповідно до ст.12 КК України обвинувачений вчинив кримінальний проступок.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально (Т.2 а.с.50), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.2 а.с.51), раніше не судимий (Т.2 а.с.45), на обліку в КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» у лікарів психіатра та нарколога не перебував та не перебуває (Т.2 а.с.48, 49).

Згідно з досудовою доповіддю Саксаганського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, щодо обвинуваченого ОСОБА_4 визначено середній ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк, беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі, для окремих осіб).

На думку органу пробації, заходи роботи з ОСОБА_4 повинні бути спрямовані на здійснення нагляду за його поведінкою.

У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою (вид якої буде визначено органом пробації), не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 572,00 грн. (Т.2 а.с.31).
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 200 (двохста) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок (Т.2 а.с.31).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1