ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

колегії суддів: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002649 від 21.11.2015 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Дніпрі, освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:прокурора - ОСОБА_10 , захисника-адвоката - ОСОБА_11 , обвинуваченого - ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, 20 листопада 2015 року близько 02 години 40 хвилин перебував біля будинку № 6 по провулку Людмили Мокієвської в м. Дніпро, де побачив раніше йому не знайомого потерпілого ОСОБА_12 , який повертався додому, де в цей момент у обвинуваченого ОСОБА_9 раптово виник злочинний намір спрямований на нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
В цей же день, а саме 20 листопада 2015 року, близько 02 години 45 хвилин обвинувачений ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких ушкоджень, продовжуючи перебувати біля будинку АДРЕСА_2 , де діючи умисно з корисливих мотивів напав на потерпілого ОСОБА_12 та, застосовуючи насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, своєю рукою наніс останньому не менш двох ударів в область обличчя праворуч та ліворуч, від яких останній впав на землю. В результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню, геморагічних вогнищ забиття речовини головного мозку в скроневій долі праворуч, в лобних долях та лівої гемісфери мозочку, субарахноїдального крововиливу, крововиливів в шлуночки головного мозку, лінійного перелому потиличної кістки ліворуч з переходом на основу черепа, синця у лівого кута роту, забійно-рваної рани правої щоки та нижньої губи праворуч з розвитком в посттравматичному періоді абсцедування, синця у правій параорбітальній області, субконюктивального крововиливу правого ока, ділянки на спинці носу, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Після чого обвинувачений ОСОБА_9 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір скориставшись безпорадним станом потерпілого, незаконно заволодів майном, яке знаходилось у потерпілого а саме: мобільним телефоном «Nokia 225 Dual Sim» та навушниками до мобільного телефону 2015 року випуску, вартість якого становила 1399 гривень.
Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 виразилися у нападі з метою за володіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у скоєному злочину не визнав, від надання показів у судовому засіданні відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засідання свідок ОСОБА_13 повідомив, що щодо конкретних обставин скоєння злочину, який мав місце 20 листопада 2015 року у нічний час відносно ОСОБА_12 , йому нічного не відомо, однак в той день він працював у ломбарді по вул. Донецьке шосе у м. Дніпро, та вночі до нього прибув обвинувачений ОСОБА_9 , який заклав до ломбарду мобільний телефон «Nokia 225 Dual Sim» чорного кольору, який у подальшому було вилучено працівниками поліції.
Свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_9 20 листопада 2015 року у вечірній час йому зателефонував додому обвинувачений ОСОБА_9 , після чого вони зустрілись. Потім він разом зі ОСОБА_9 на автомобілі таксі намагалися або продати або відремонтувати магнітолу. Перебуваючи на провулку Людмили Мокієвської у м. Дніпро, він разом зі ОСОБА_9 бачили двох чоловіків, один з яких був потерпілий ОСОБА_12 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння. Після чого, він придбав цигарки, сів до автомобіля таксі, а через деякий час до автомобіля повернувся обвинувачений ОСОБА_9 із боку місця, де вони зустріли потерпілого.
Свідок ОСОБА_15 суду повідомила, що є сестрою потерпілого ОСОБА_12 , який помер у квітні 2019 року. Зазначила, що свідком обставин, які мали місце 20 листопада 2015 року не була, її брат на той час повернувся з АТО, за участь в АТО йому дали грошові кошти, на які він придбав новий мобільний телефон та навушники та 20 листопада 2015 року він направився на прогулянку зі своїм другом. Повернувшись додому, він мав тілесні ушкодження, у нього була розбита голова, а в подальшому перебував у стані коми в лікарні ім. Мечнікова, та зі слів брата їй відомо, що він вживав в той вечір зі своїм другом алкогольні напої, у нічний час, коли до них із автомобіля вийшов чоловік, який наніс йому тілесні ушкодження, а після забрав пляшку горілки, мобільний телефон та навушники.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що на період часу - 20 листопада 2015 року працював таксистом і близько 02 ночі, його зупинили двоє чоловіків, один з яких обвинувачений ОСОБА_9 , і які бажали закласти до ломбарду мобільний телефон та автомагнітолу, при цьому зазначили, що розрахуються з ним з отриманих від продажу грошей. Після чого, він відвіз їх на АДРЕСА_2 до свого знайомого, який можливо міг придбати зазначені речі, однак він відмовився. Далі, вони вирішили поїхати до ломбарду на ж/м Фрунзенський, та в цей момент проходило двоє чоловіків біля автомобіля, у яких була пляшка горілки, коли обвинувачений ОСОБА_9 вийшов з автомобіля і через невеликий проміжок часу він почув звуки боротьби та падіння тіла, а ОСОБА_9 повернувся до автомобіля з мобільним телефоном та пляшкою горілки. Після чого, він відвіз їх до ломбарду, куди останні зайшли, а вийшовши з ломбарду не розрахувались з ним за перевезення. Також свідок стверджував у суді, що з ним в ході досудового розслідування було проведено впізнання осіб вживу, в ході якого він впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , як особу, яка 20 листопада 2015 року, приблизно о 02.30 годині, біля будинку АДРЕСА_2 , вийшов із автомобіля, та через невеликий проміжок часу, в який лунали звуки боротьби та падіння, повернувся до автомобіля із мобільним телефоном чорного кольору та пляшкою горілки.

Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що працював лікарем у лікарні, куди було доставлено потерпілого ОСОБА_12 , де йому було надано медичну допомогу, однак конкретних обставин надання потерпілому ОСОБА_12 невідкладної медичної допомоги після потрапляння останнього до лікарні, він не пам`ятає в зв`язку із давністю події.

Окрім зазначених вище показань свідків, які були отримані безпосередньо судом у судовому засіданні, винність обвинуваченого також підтверджується письмовими доказами наданими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом, а саме:
- протоколом огляду місця події від 21 листопада 2015 року, згідно якого було оглянуто ділянку місцевості біля буд. АДРЕСА_2 (т.1 а.п.55);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фото-таблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 із чотирьох осіб, що були надані на впізнання, впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 як особу, яка 20 листопада 2015 року, приблизно о 02.30 годин, біля буд. 6 по пров. Л. Мокієвської у м. Дніпро, перебуваючи у автомобілі в якості пасажира, вийшов із автомобіля та спричинив удар іншій особі, як пізніше йому стало відомо ОСОБА_12 , і повернувся до автомобіля, тримаючи у руках мобільний телефон чорного кольору, навушники та бейсболку (Т.1 а.п. 58-62);
- протоколом огляду предмета від 27 листопада 2015 року з фото-таблицею до нього, згідно якого у присутності свідка ОСОБА_15 було оглянуто коробку з - під мобільного телефону "Nokia 225 Dual Sim", а також фіскальний чек від 19.11.2015 р., відповідно до якого у магазині «Алло», що розташований у АДРЕСА_3 , було придбано зазначений мобільний телефон, карту пам`яті та стартовий пакет до нього за кошти у розмірі 1534, 50 гривень (Т.1 а.п. 72-75);
- протоколом огляду місця події від 23 листопада 2015 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон "Nokia 225 Dual Sim", який було добровільно видано працівником ломбарду ОСОБА_13 , та який, як пояснив останній, був закладений до ломбарду вночі з 20 на 21 листопада 2015 року чоловіками на ім`я ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (Т.1 а.п. 77);
Відповідно до постанови прокурора від 27 листопада 2015 року (Т.1 а.п. 76) було визнано речовими доказами копії з - під коробки мобільного телефону «Nokia 225 Dual Sim» та копія фіскального чеку від 19.11.2015 року про придбання зазначений мобільний телефон, карту пам`яті та стартовий пакет до нього за кошти у розмірі 1534, 50 гривень.
Відповідно до постанови прокурора від 04 грудня 2015 року (Т.1 а.п. 84) речовим доказом було визнано мобільний телефон "Nokia 225 Dual Sim", яким ОСОБА_9 заволодів в ході розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_12 20 листопада 2015 року та у подальшому телефон було закладено до ломбарду «Онікс», який було вилучено працівниками поліції у робітника ломбарду ОСОБА_13 23 листопада 2015 року.
В подальшому мобільний телефон "Nokia 225 Dual Sim" був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 (Т.1 а.п. 85).
Згідно висновку судової-товарознавчої експертизи №6132-15 від 15 грудня 2015 року станом на 20.11.2015 року середня вартість мобільного телефону "Nokia 225 Dual Sim" та навушників до телефону 2015 року випуску становить 1399 гривень (Т.1 а.п. 80-83).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №5622е від 15 грудня 2015 року (Т.1 а.п. 87-91) за даними наданої медичної документації та при огляді у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню, геморагічних вогнищ забиття речовини головного мозку в скроневій долі праворуч, в лобних долях та лівої гемісфери мозочку, субарахноїдального крововиливу, крововиливів в шлуночки головного мозку, лінійного перелому потиличної кістки ліворуч з переходом на основу черепа, синця у лівого кута роту, забійно-рваної рани правої щоки та нижньої губи праворуч з розвитком в посттравматичному періоді абсцедування, синця у правій параорбітальній області, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, ділянки на спинці носу, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна.
За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані не задовго до надходження на стаціонарне лікування.
Виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя праворуч та ліворуч, якими могла бути і рука, стиснута в кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями, з послідуючим наданням тілу прискорення та падінням обстеженого і ударом лівою потиличною частиною голови об тупу тверду поверхню, що підтверджується характером та локалізацією виявлених у нього тілесних ушкоджень, наявністю перелому кісток черепу та контузійними вогнищами забиття речовини головного мозку.
Всі виявлені у нього тілесні ушкодження на голові та обличчі оцінюються в сукупності та розмежуванню по ступеню тяжкості не підлягають.
Враховуючи вищевказане за своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.
Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг виконувати активні дії, але встановити їх об`єм, характер, тривалість та цілеспрямованість не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.
В умовах стаціонару була встановлена група крові - А (II), резус позитивний.
Відповідно до наданої медичної документації у ОСОБА_12 встановлені хронічні захворювання: «ВІЛ-інфекція, II клінічна стадія. Цироз печінки змішаного ґенезу (асоційований з вірусом гепатиту С, алкогольний), декомпенсований. Хронічний алкогольний гепатит, активна фаза. Синдром портальної гіпертензії, печінково-ниркова недостатність. Вторинна анемія Іст. Енцефалопатія ІІ ст. змішаного ґенезу (печінкова, алкогольна). Хронічний холецистит та панкреатит...»

Згідно додаткового висновку судово-медичного експерта №5716е від 23 грудня 2015 року (Т.1 а.п. 94-95) за даними наданої медичної документації та при огляді у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню, геморагічних вогнищ забиття речовини головного мозку в скроневій долі праворуч, в лобних долях та лівої гемісфери мозочку, субарахноїдального крововиливу, крововиливів в шлуночки головного мозку, лінійного перелому потиличної кістки ліворуч з переходом на основу черепа, синця у лівого кута роту, забійно-рваної рани правої щоки та нижньої губи праворуч з розвитком в посттравматичному періоді абсцедування, синця у правій параорбітальній області, субкон`юнктивального крововиливу правого ока, ділянки на спинці носу, що є наслідком загоєння поверхневої забійної рани або глибокого садна.
Виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені від не менш як двох механічних дії тупого твердого предмета (предметів), що діяв (діяли) в область обличчя праворуч та ліворуч, якими могла бути і рука, стиснута в кулак, або інші предмети з аналогічними властивостями, з послідуючим наданням тілу прискорення та падінням обстеженого і ударом лівою потиличною частиною голови об тупу тверду поверхню, що підтверджується характером та локалізацією виявлених у нього тілесних ушкоджень, наявністю перелому кісток черепу та контузійними вогнищами забиття речовини головного мозку.
Відповідно до Постанови Верховного Суду від 10.10.2018 року (Т.3 а.п. 203-205), прокурором вживалися заходи на безпосередній допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , але відповідно до інформації Дніпропетровського Науково- дослідного експертно криміналістичного центру від 10.03.2016 року (Т.4 а.п.188), при перевірці дактилокарти трупу невідомого чоловіка, виявленого 24.02.2016 року біля будинку 38 по вул. Березинській у місті Дніпро (ЖЄО-3376 від 24.02.2016 р.), за автоматизованою дактилоспічною системою «ДАКТО-2000» встановлений збіг з відбитками пальців рук в дактилокартах, заповнених на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання - АДРЕСА_4 ), останні раз був дактілоскопійований 13.12.2012 р. Індустріальним РВ ДМУ, а тому прокурор на зміг об`єктивно забезпечити присутність свідка ОСОБА_20 під час судового розгляду.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження було встановлено, що потерпілий ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер (актовий запис про смерть №791 від 17.04.2019, складений Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області).
Також свідок ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла (актовий запис про смерть №2324 від 30.12.2019, складений Амур-Нижньодніпровським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області).
Разом з цим, встановлено, що потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_21 давали покази безпосередньо під час судового розгляду в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська, який закінчився вироком від 30 березня 2017 року.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.11.2019 р. у справі №750/5745/15-к, провадження №51-10195км18, суд дійшов до висновку: якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду показання особи, які та давала під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності такої особи під час нового судового розгляду не може бути підставою для визнання таких її показань недопустимим доказом.
Враховуючи викладене, ураховуючи висновок, відповідно до постанови Верховного суду від 19.11.2019 р. у справі №750/5745/15-к, провадження №51-10195км 18, судом за клопотанням сторони обвинувачення було відтворено у судовому засіданні технічний запис судових засідань, на яких потерпілий ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_21 надавали свої покази під час минулого судового розгляду кримінального провадження.
Із відтвореного технічного запису судового засідання, потерпілий ОСОБА_12 , безпосередньо надав показання у Амур- Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровська (Т. 4.а.п. 224 диск -1 файл 20160115_4155 (папка 2) файл аудіо файл 4540 з 06.00 хвилин, продовження файл 0040; продовження файл 20160204- 151540 до 02.45 хвилин), із яких слідує,що 20 листопада 2015 року після 02 години ночі, він разом з товаришем ОСОБА_20 повертався додому. В ту ніч вони обидва перебували в стані алкогольного сп`яніння і біля будинку АДРЕСА_2 до них підійшов незнайомий чоловік та почав розмову. Його товариш - ОСОБА_20 пішов далі, а він лишився та під час спілкування вказаний чоловік наніс йому удар в обличчя, від чого він впав, та можливо він у подальшому ще наніс 1-2 удари, але вже не пам`ятає, від яких він отримав тяжкі тілесні ушкодження. Після нанесення йому тілесних ушкоджень, цей чоловік заволодів належними йому мобільним телефоном марки «Nokia» чорного кольору та навушниками. Особу, яка причинила йому тілесні ушкодження та заволоділа належними йому мобільним телефоном і навушниками, він не запам`ятав, але довіряє співробітникам поліції і вважає, що вони вірно встановили особу обвинуваченого ОСОБА_9 , яка спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження, при цьому заволодів мобільним телефоном та навушниками.

Із відтвореного технічного запису судового засідання, свідок ОСОБА_21 , безпосередньо надавала показання у Амур- Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровська (Т.4 а.п. 224 диск 1-файл 20160115_124 (папка 4) файл аудіо файл 20160519 142007 початок допиту з 01.50 хвилин; продовження файл 20160519 144207 до 11.50 хвилин), із яких слідує, що потерпілий ОСОБА_12 її син. Вночі 20 листопада 2015 року, він повернувся додому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїм другом. У її сина були наявні тілесні ушкодження, розбита голова. ЇЇ син потерпілий ОСОБА_12 повідомив, що його побив невідомий чоловік, після чого заволодів мобільним телефоном. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень її сина потерпілого ОСОБА_12 було госпіталізовано до лікарні.
Суд, безпосередньо дослідивши письмові докази по кримінальному провадженню, доводи захисника-адвоката ОСОБА_11 в частині визнання недопустимими доказами: протоколу огляду місця події від 23 листопада 2015 року за участю свідка ОСОБА_13 , протоколу огляду предмету від 27 листопада 2015 року за участю свідка ОСОБА_15 та висновку судово-товарознавчої експертизи №6132-15 від 15 грудня 2015 року, вважає необґрунтованими за наступних підстав.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Статтею 87 КПК України визначено недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і встановлено: Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Посилання сторони захисту на недопустимість доказу: протоколу огляду місця події від 23 листопада 2015 року за участю свідка ОСОБА_13 , протоколу огляду предмету від 27 листопада 2015 року за участю свідка ОСОБА_15 , є необґрунтованим, оскільки в наданих на дослідження суду протоколах відображені всі відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і дана слідча дія була проведена для підтвердження обставин провадження, у відповідності до положень ст.ст. 103, 104,105,106 КПК України.
Також безпідставними є доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом висновку судово-товарознавчої експертизи №6132-15 від 15 грудня 2015 року, оскільки доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку передбаченому КПК України, при цьому враховується законність джерела, спосіб отримання доказів.

Висновок експерта в свою чергу є законним процесуальним джерелом доказів, який складено у відповідності із ст.ст. 101-102 КПК України.

Відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6132-15 від 15 грудня 2015 року, зазначеною експертизою було встановлено середню вартість мобільного телефону "Nokia 225 Dual Sim" та навушників до телефону 2015 року випуску, які належали потерпілому ОСОБА_12 , зазначена експертиза була проведена на підставі постанови слідчого від 02 грудня 2015 року та відповідає вимогам КПК України.
До зазначених вище доказів, після повідомлення про завершення досудового розслідування, було надано доступ ОСОБА_9 та його на той час захиснику адвокату ОСОБА_22 відповідно до протоколу старшого слідчого від 06 січня 2016 року.
Як слідує із зазначеного вище протоколу, захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_22 була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження та речовим доказами у повному обсязі, ніяких клопотань та заперечувань не заявляла.
ОСОБА_9 у присутності двох понятих ОСОБА_23 і ОСОБА_24 відмовився від підпису протоколу від 06 січня 2016 року.
Безпідставними є і доводи захисника у судових дебатах щодо обмеження сторони захисту у часі при ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, відповідно до протоколу з 14 годин 58 хвилин до 15 годин 31 хвилини 06 січня 2016 року (Т.4 а.п. 198), оскільки відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК України, у зв`язку із чим розумно було б очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від сторони захисту. Отже, якщо стороні захисту не надано об`єктивно достатнього часу на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і речовими доказами, цілком очікувано розраховувати на те, що ця сторона якнайскоріше заявить слідчому або прокурору про неможливість у визначений період часу ознайомитися із матеріалами кримінального провадження, але в той час протокол від 06 січня 2016 року не містить будь- яких клопотань або заперечень із боку захисника на той час ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_22 .
Протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування, який відбувався відповідно до вимог ст.ст. 103, 104, 290 КПК України, був безпосередньо досліджений та долучений до матеріалів кримінального провадження за клопотанням прокурора(т.4 а.п. 195-198).
А тому доводи захисника про порушення вимог ст. 290 КПК, яка визначає порядок відкриття матеріалів іншій стороні, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Також, на думку суду, є надуманими доводи захисника про визнання недопустимим в якості доказу мобільного телефону «Nokia 225 Dual Sim» чорного кольору, в зв`язку із розпорядженням ним потерпілим ОСОБА_12 .
Таким чином, жодних порушених вимог КПК України при отриманні вищезазначених доказів судом не встановлено і відсутні підставі згідно ст. 87 КПК України для визнання доказів недопустимими.

Дослідивши безпосередньо докази, суд приходить до висновку, що факт вчинення розбійного нападу обвинуваченим ОСОБА_9 на потерпілого ОСОБА_12 з метою заволодіння його майном із застосуванням насильства та поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень повністю підтверджується показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , наданими безпосередньо у судовому засіданні, відповідно до яких: свідок ОСОБА_13 був працівником ломбарду, до якого було закладено мобільний телефон «Nokia 225 Dual Sim» чорного кольору, належний потерпілому ОСОБА_12 ; свідок ОСОБА_16 20 листопада 2015 року працював таксистом, близько 02 ночі його зупинили двоє чоловіків, серед яких був обвинувачений ОСОБА_9 , та він здійснював їх перевезення, та на пров. Л. Мокієвської обвинувачений ОСОБА_9 вийшов з автомобіля, після чого він чув звуки боротьби та падіння, а ОСОБА_9 повернувся до автомобіля з пляшкою горілки та він відвіз їх до ломбарду, а також повідомляв, що бачив у обвинуваченого ОСОБА_9 мобільний телефон «Nokia 225 Dual Sim»; свідок ОСОБА_15 повідомляла, що її брат ОСОБА_12 повернувся вночі 20 листопада 2015 року з тілесними ушкодженнями та повідомив, що невідомий йому чоловік спричинив тілесні ушкодження та забрав мобільний телефон та навушники; письмовими доказами, зокрема протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 як особу, яка 20 листопада 2015 року спричинила тілесні ушкодження та забрала речі потерпілого ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 23 листопада 2015 року, згідно якого було свідок ОСОБА_13 добровільно видав мобільний телефон "Nokia 225", який було закладено до ломбарду в ночі з 20 на 21 листопада 2015 року, прослуханими показами самого потерпілого ОСОБА_12 , наданими у попередньому судовому розгляді, відповідно до яких 20 листопада 2015 року на нього було здійснено напад, спричинено тяжкі тілесні ушкодження та в результаті вказаних дій заволоділи його майном, а саме мобільним телефоном та навушниками.

Таким чином, суд визнає допустимими, належними і достовірними фактичні дані, що стосуються подій розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , які містять відповідні протоколи огляду місця подій, предметів, протокол пред`явлення для впізнання, висновок експерта, відтак визнає щирими покази потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , які повністю узгоджуються з такими даними. Вказані докази суд кладе в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_9 обвинувачення.

При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а також особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, суспільно-корисною працею не займається, офіційно не працевлаштований, нікого не має на утриманні, не страждає тяжкими захворюваннями, не є інвалідом, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, за наявності перерахованих вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає, про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним увчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши в строк відбуття покарання згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VII), із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, період часу з 23 листопада 2015 року по 06 травня 2019 року включно.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави кошти, витрачені на проведення судово товарознавчої експертизи у розмірі 92,40 гривень.
Речові докази - копії з коробки на мобільний телефон "Nokia 225" та копія фіскального чеку, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особами, відносно яких винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3