Справа № 128/3596/20
Провадження №11-кп/801/554/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 березня 2021року,
якою відмовлено в задоволенні клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно дострокове звільнення, згідно ст.81 КК України відносно засудженого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, до засудження проживав в АДРЕСА_1 , раніше судимого, по даній справі засудженого 04.12.2017 року Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ст.185 ч.3 ст.ст.71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Начальник ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» полковник внутрішньої служби ОСОБА_9 , за погодженням з головою спостережної комісії Вінницької районної державної адміністрації, звернувся до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що по даній справі ОСОБА_7 засуджений 04.12.2017 року Могилів Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3, ст. ст. 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку 16.01.2018 року, кінець строку 16.07.2021 року, 2/3 строку 16.05.2020 року.
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.01.2018 року. Під час утримання в державній установі «Вінницька УВП (№1)» м. Вінниці характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувались.
В державну установу «Стрижавська виправна колонія (№81)» прибув 09.07.2018 року. За час відбування покарання в установі даний засуджений характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності притягувався 3 рази, однак дані дисциплінарні стягнення погашені та знятті в установленому законом порядку.
За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався 7 раз.
На виробництві установи працевлаштований в майстерні установи бригади №8 в якості різноробочого. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику в свою адресу реагує адекватно.
Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під контролем адміністрації. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Підтримує соціально-корисні зв`язки на волі з матір`ю шляхом телефонних розмов, отримано 5 посилок, побачення не надавалися.
Вину в скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку суду позовів не має, виконавчі листи до установи не надходили.
Застосуванню ст. 101 КВК України - переведенню до ДСР за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання - 16.03.2019 року, однак комісією установи відмовлено (протокол №8 від 28.03.2019 року) у зв`язку із особистою заявою засудженого.
Застосуванню ст. 82 КК України - заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 16.10.2019 року, однак комісією установи відмовлено (протокол №33 від 25.10.2019 року), як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Застосуванню ст.81 КК України - умовно-достроковому звільненню, за формальними ознаками підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 16.05.2020 року, однак комісією установи відмовлено (протокол №18 від 22.05.2020 року), як особі, яка не довела свого виправлення. На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Рішенням адміністративної комісії установи, згідно протоколу №39 від 09.12.2020 року, враховуючи що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання довів своє виправлення, він заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Представник ДУ «Стрижавська ВК №81» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить клопотання розглянути в його відсутність, клопотання підтримує та просить його задоволити.
В судове засідання засуджений ОСОБА_7 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити в його відсутність та задоволити його.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 просив розгляд клопотання проводити без технічної фіксації судового процесу технічними засобами та відмовити в його задоволенні, оскільки за період відбування покарання ОСОБА_7 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі менше року тому поміщався до ДІЗО. Крім того, згідно довідки про нараховану винагороду, ОСОБА_7 залучався до праці на виробництві установи несистематично, зокрема, у 2020 році менше 6 місяців з 12-ти. Також, ОСОБА_7 раніше 4 рази притягувався до кримінальної відповідальності, з яких 2 рази вчиняв злочини в період іспитового строку та 2 рази звільнявся умовно достроково. З урахуванням неодноразових дисциплінарних стягнень та несистематичного залучення до праці, на думку прокурора, поведінка засудженого ОСОБА_7 жодним чином не свідчить про його виправлення, перевиховання та можливість самостійної і правослухняної поведінки, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01 березня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Стрижавська виправна колонія №81» полковника внутрішньої служби ОСОБА_9 , погоджене з головою спостережної комісії Вінницької районної державної адміністрації, про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01.03.2021 року скасувати та задовольнити клопотання установи про його звільнення умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що ні суд, ні прокурор не прийняли до уваги те, що зазначені в характеристиці дисциплінарні стягнення були погашені рік назад, а також наявні відносно нього позитивні висновки адміністрації про його виправлення, свою вину у вчиненому злочині він визнав та шкоду потерпілій відшкодував, а тому вважає, що він став на шлях виправлення.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ній.
Захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу свого підзахисного підтримала в повному обсязі і також просила її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ній.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану.
Представники ДУ «Стрижавська ВК (№81)» в судове засідання для участі в розгляді апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 не прибув, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте не повідомив суд про поважні причини свого неприбуття.
Клопотань від учасників провадження щодо відкладення судового розгляду на адресу суду не надходило.
Прокурор, засуджений та його захисник не заперечували проти проведення апеляційного розгляду у відсутність представника ДУ «Стрижавська ВК (№81)», тому відповідно до ч.4 ст.405 КПК України судовий розгляд проведено у їх відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, прокурора, засудженого, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

У відповідності до вимог ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У пунктах 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Колегія суддів апеляційного суду переконана, що вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових чинників: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.
Зокрема, відмовляючи у задоволенні клопотання ДУ ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно дострокове звільнення, згідно ст.81 КК України відносно засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 хоча і відбув більше 2/3 строку покарання, однак поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, що підтверджується довідкою начальника відділення СПС, відповідно до якої засуджений ОСОБА_7 має 7 заохочень та 3 дисциплінарних стягнення, одне з яких за появу в стані алкогольного сп`яніння, менше, ніж за пів року до подачі вказаного клопотання до суду, за що був поміщений до ДІЗО. Крім того, раніше ОСОБА_7 був неодноразово засуджений за вчинення умисних, корисливих злочинів та вчиняв злочини в період іспитового строку та умовно-дострокового звільнення.
Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він є законний та обґрунтований. В матеріалах провадження відсутні такі ґрунтовні дані про поведінку засудженого та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Разом з тим, апеляційний суд враховує також і те, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за вчинення злочинів в період іспитового строку, за які відбував реальну міру покарання та уже звільнявся умовно-достроково, проте це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, внаслідок чого він знову вчинив умисний корисливий тяжкий злочини, за який його було засуджено Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 04.12.2017 за ст.ст.185 ч.3, 71, 72 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку 16.01.2018 року, кінець строку 16.07.2021 року, 2/3 строку 16.05.2020 року.
Проте враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_7 не має.
Так, відповідно до наявних в матеріалах судового провадження характеристики та довідки про наявність дисціплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого, ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.01.2018 року. Під час утримання в ДУ «Вінницька УВП (№1)» м. Вінниці характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення не застосовувалися.
В ДУ «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_7 прибув 09.07.2018 року, де за час відбування покарання за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці заохочувався 7 раз. На виробництві установи працевлаштований в майстерні установи бригади №8 в якості різноробочого. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи під контролем адміністрації. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Також встановлено, що останній приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Підтримує соціально-корисні зв`язки на волі з матір`ю шляхом телефонних розмов, отримано 5 посилок, побачення не надавалися. Вину в скоєному злочині визнав повністю. Згідно вироку суду позовів не має, виконавчі листи до установи не надходили. На профілактичному обліку в установі не перебуває.
Застосуванню ст.101 КВК України - переведенню до ДСР за формальними ознаками ОСОБА_7 підлягав по відбуттю 1/3 частини строку покарання - 16.03.2019 року, однак комісією установи відмовлено (протокол №8 від 28.03.2019 року) у зв`язку із особистою заявою засудженого.
Застосуванню ст. 82 КК України - заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за формальними ознаками ОСОБА_7 підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання 16.10.2019 року, однак комісією установи відмовлено (протокол №33 від 25.10.2019 року), як особі, яка не стає на шлях виправлення.
Застосуванню ст.81 КК України - умовно-достроковому звільненню, за формальними ознаками ОСОБА_7 підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання - 16.05.2020 року, однак комісією установи відмовлено (протокол №18 від 22.05.2020 року), як особі, яка не довела свого виправлення.
У відповідності до Рішення адміністративної комісії установи, згідно протоколу №39 від 09.12.2020 року, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Проте колегією суддів встановлено, що матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_7 у ДУ «Стрижавська ВК (№86)», та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

На думку колегії суддів, поведінка засудженого ОСОБА_7 може свідчити лише про його намагання дотримуватися умов відбуття покарання, а не про сумлінність його поведінки, оскільки позитивна характеристика, працевлаштування на виробництві установи, підтримання соціально-корисливих зв`язків, визнання вини у скоєному злочині, наявність у засудженого як 7 заохочень, так і 3 дисциплінарних стягнень, є у даному випадку недостатнім для доведення ним свого виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання, а тому звернення установи з даним клопотанням відносно останнього є передчасним.

Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання установи повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність достатніх ознак, які вказували б на виправлення засудженого.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані як судом першої, так апеляційної інстанції при прийняті рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції повністю відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , згідно ст.81 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4