Справа № 697/232/21
Провадження № 1-кп/697/105/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні у залі суду в місті Каневі Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000015 від 13.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Канева, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 12.01.2021, в період часу з 10 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., перебуваючи на Кременчуцькому водосховищі р. Дніпро, на відстані 1,5 км., нижче від греблі ІНФОРМАЦІЯ_2 до створу пристані «Тарасова гора», в адміністративних межах м. Канів, Черкаської області, переслідуючи ціль незаконного вилову риби, в порушення вимог п.п. 3.15, 4.13.3 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999, шляхом багріння в забороненому місці, умисно займався незаконним рибним добувним промислом із застосуванням забороненого знаряддя лову спінінгу оснащеного котушкою та двома приманками «бородка», яке відповідно до акту дослідження знарядь лову №1-3-9/41-21 від 15.01.2021 являється забороненим знаряддям лову, в результаті чого ним добуто рибу виду: «Судак» в кількості 53 шт., вартістю 510,00 грн. за один екземпляр, чим заподіяв, згідно висновку інженерно-екологічної експертизи №29/21-23 від 21.01.2021, істотну шкоду рибному господарству України, на загальну суму 27030 грн.

Тим самим, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, а саме: незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженими правами на апеляційне оскарження, та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що підтверджується його заявою від 29.01.2021 на ім`я прокурора щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Судом шляхом дослідження відповідної заяви встановлено, що обвинувачений обізнаний зі своїми правами, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного злочину.

Відповідно до ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачений вину визнав повністю, під час досудового розслідування відшкодував збитки у повному обсязі, позитивно характеризується за місцем навчання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України у виді штрафу, оскільки призначення іншого більш суворого покарання суд вважає недоцільним. Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 1307,52 грн., що підтверджується матеріалами кримінального провадження (а.к.п.34).

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.01.2021 на речові докази слід скасувати.

Запобіжний захід до обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 370-374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Канева, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судової інженерно-екологічної експертизи №29/21-23 від 21.01.2021 в розмірі 1307 грн. 52 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14.01.2021 на автомобіль марки «ВАЗ 2106» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , риболовний спінінг марки «Rainbow», риболовний спінінг марки «Faworite», 8 потрійних гачків, гумовий човен марки «Kolibri», навісний двигун марки «Parsun» та свіжовиловлену рибу виду «судак» в кількості 53 шт.

Автомобіль марки «ВАЗ 2106» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , який зберігається на території відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_6 .

Речові докази, а саме:

- риболовний спінінг марки «Rainbow», риболовний спінінг марки «Faworite», 8 потрійних гачків знищити;

- гумовий човен марки «Kolibri», навісний двигун марки «Parsun», який передано на зберігання до Відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області повернути власнику ОСОБА_7 .

- свіжовиловлену рибу виду «Судак» в кількості 53 шт., яку передано ФОП « ОСОБА_8 » для її подальшої реалізації конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1