Провадження №1-кс/760/170/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ТОВ «Екстра-Лінк» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0005195 від 03.10.2020,-
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга директора ТОВ «Екстра-Лінк» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Просив зобов`язати слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві або іншу уповноважену особу повернути ТОВ «Екстра-Лінк» тимчасово вилучене майно під час проведення слідчої дії 03.10.2020 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара, 28, а саме: 18 комп`ютерних системних блоків, 18 комп`ютерних моніторів, пристрій для визначення справжності грошових коштів.

В обґрунтування скарги директор ТОВ «Екстра-Лінк» ОСОБА_3 зазначив, що 03.10.2020 у приміщенні ТОВ «Екстра-Лінк» було проведено невідкладний обшук. За результатами обшуку було вилучено 18 комп`ютерних системних блоків, 18 комп`ютерних моніторів, пристрій для визначення справжності грошових коштів. Вказані цінності знаходяться на балансі товариства.

Також зазначив, що органом досудового розслідування клопотання про арешт майна не подавалось, а тому вилучене майно товариства підлягає поверненню.

ТОВ «Екстра-Лінк» явку свого представника в судове засідання не забезпечили, при цьому, 12.02.2021 від адвоката ОСОБА_4 до канцелярії суду надійшла заява, відповідно до якої останній просив розглядати скаргу без його участі, вимоги за скаргою підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Орган досудового розслідування в судовому засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, долучені до скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудності для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч.1 ст.306 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0005195 від 03.10.2020.

Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Встановлено, що постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 03.10.2020, речі вилучені під час обшуку нежитлового приміщення що за адресою: АДРЕСА_1 , згідно протоколу обшуку від 03.10.2020 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0005195 від 03.10.2020.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України.

Органом досудового розслідування надано матеріали крмінального провадження №0005195 від 03.10.2020, які містять: Витяг з ЄРДР від 03.10.2020; протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протокол обшуку від 03.10.2020 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколи допиту свідків; клопотання про проведення обшуку від 04.10.2020; постанову про визнання речовими доказами від 03.10.2020; клопотання про накладання арешту на майно від 04.10.2020; постанову про призначення експертизи від 05.10.2020.

При цьому, матеріали кримінального провадження не містять результату розгляду клопотання про накладення арешту на майно від 04.10.2020. та клопотання про проведення обшуку від 04.10.2020.

Так, при ухваленні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки ТОВ «Екстра-Лінк» не доведено та не надано доказів, що вилучене майно в ході обшуку від 03.10.2020 належить саме вищевказаному товариству та знаходиться на його балансі, на що в скарзі посилається директор ТОВ «Екстра-Лінк» ОСОБА_3 , а тому, скарга ТОВ «Екстра-Лінк» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні скарги ТОВ «Екстра-Лінк» на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0005195 від 03.10.2020 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1