Справа №345/3260/21
Провадження № 1-кп/345/295/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 00000079 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні нікого не має, ніде не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2021 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Злочини вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_2 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 05.04.2021 близько 10:00 год. проходив по вулиці Головацького, в м. Калуш де побачив житлове господарство під номером 3, власником якого являється ОСОБА_5 . ОСОБА_2 зайшов на територію вказаного господарства, де почав спілкуватися із ОСОБА_5 . В ході розмови ОСОБА_5 запросив ОСОБА_2 всередину будинку, де вони продовжили розмову.
Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_2 в одній із житлових кімнат, побачив на кухонній плиті мобільний телефон марки «Redmi 7А Matte Blu 2GВ RАМ 16GВ RОМ, SN НОМЕР_1 , ІМЕI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 », власником якого являється ОСОБА_5 , та який вирішив викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_6 , який в той час вийшов з кімнати, та тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зазначений мобільний телефон, вартість якого становить 2015,00 грн.
Із вказаним мобільним телефоном ОСОБА_2 покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця.
Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив суду вищенаведені обставини за яких він вчинив крадіжку. Детальніше пояснив, що 05.04.2021 р. йшов до свого друга в житловий масив ОСОБА_7 . По дорозі зайшов в одне домогосподарство під виглядом працівника газового господарства і спілкувався з потерпілим. Коли мужчина пішов в іншу кімнату, то він викрав мобільний телефон «Redmi 7А». Потім цей телефон здав в ломбард, а гроші витратив на власні потреби.Розкаюється за вчинене, просить суд суворо не карати,

Потерпілий ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що цивільний позов заявляти не буде, щодо покарання, то покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим, ні стороною обвинувачення, яка представлена прокурором, а ні потерпілими не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення злочину; способу і порядку таємного заволодіння майном потерпілого; кількості та обсягу викраденого майна, його вартості; а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого і корисливого мотиву, то зі згоди сторін кримінального провадження судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають місце знаходження доказів та розмір витрат на залучення експерта. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також, судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин викладених в обвинувальному акті та визнаних учасниками провадження, повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене повторно.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілих і позицію прокурора.

Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачений ОСОБА_2 , на обліку у психіатра та нарколога не числиться, має постійне місце проживання.

Однак, ОСОБА_2 характеризується негативно, оскільки неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, місця роботи не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочини проти власності, що вказує на відсутність у нього критичної оцінки своїх дій та його небажання вести законослухняний спосіб життя й дотримуватися загальноприйнятих правил поведінки.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів. Обставин, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він неодноразово судимий, обставини вчинення ним злочину і призначити йому покарання за сукупністю злочинів у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Враховуючи наведене, а головним чином те, що обвинувачений вчинив злочин будучи раніше судимим і йому вже призначалось покарання у виді позбавлення волі, однак на шлях виправлення він не став, а продовжив злочинну діяльність, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства, а покарання у вигляді позбавлення волі буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив крадіжку до постановлення вироку 12.04.2021 р. Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. А тому, йому необхідно призначити остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.
При цьому у строк покарання, остаточно призначеного даним вироком суду, ОСОБА_2 необхідно зарахувати покарання, частково відбуте за попереднім вироком за правилами, передбаченими в статті 72 КК України і строк відбуття покарання рахувати з дня фактичного затримання.
На даний час ОСОБА_2 , перебуває під вартою і відбуває покарання згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2021, який набрав законної сили. Таким чином, відсутні підстави обирати відносно нього запобіжний захід в межах даного кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи, суд покладає на обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений згідно ухвал слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.07.2021 року (справа №345/2928/21, провадження № 1-кс/345/805/2021).

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,
ухвалив:
Засудити ОСОБА_2 та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2021 року і за даним вироком суду, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбуття покарання, остаточно призначеного даним вироком суду, частково відбуте покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.04.2021 року з розрахунку день за день і початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 06.07.2021 року, тобто з часу фактичного взяття під варту.
Стягнути з ОСОБА_2 накористь держави:

-686,48 грн. витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109-21/7751-ТВ від 16.07.2021 р.

Арешт майна, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.07.2021 року (справа №345/2928/21, провадження № 1-кс/345/805/2021) скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Redmi 7А Matte Blu 2GВ RАМ 16GВ RОМ, SN НОМЕР_1 , ІМЕI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 », який зберігається в кімнаті для зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя