САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/437/21
Провадження № 1-кп/726/88/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, розлученої, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2, 3, 4 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 19 березня 2021 року ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3, 4 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України, за наступних обставин.

Обвинувачена ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , прийняла пропозицію та отримала неправомірну вигоду для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за наступних обставин:

Так, в період з 6 по 19 квітня 2016 року громадянин ОСОБА_7 проходив курс лікування в обласній комунальній установі «Чернівецький обласний госпіталь ветеранів війни» по вул. Фастівській, 20 міста Чернівці з приводу захворювання «гострий поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії», пов`язаного з проходженням військової служби та участю у бойових діях в АТО з 02.03.2015 по 16.04.2015 на території Донецької та Луганської областей.

Під час перебування на лікуванні до ОСОБА_7 звернулась лікар-психолог поліклінічного відділення ОКУ «Чернівецький обласний госпіталь ветеранів війни» ОСОБА_8 та повідомила, що може посприяти у вирішенні останньому питання про отримання ним групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності, у разі наданні їй неправомірної вигоди за вплив на прийняття вказаного рішення.

На зазначену пропозицію ОСОБА_8 щодо надання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення про отримання ним групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності, ОСОБА_7 погодився.

В подальшому, через певний період часу ОСОБА_8 , після одруження з ОСОБА_6 та зміною свого прізвища на ОСОБА_9 , вступила в попередню змову зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , працюючим на посаді офіцера відділення по роботі з персоналом відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підбурила його до отримання у змові з нею від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за вплив на позитивне вирішення питання про призначення останньому Чернівецькою міжрайонною психо-неврологічною медико-соціальною експертною комісією та Чернівецькою обласною медико-соціальною експертною комісією групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності.

А зокрема, на початку жовтня 2016 року ОСОБА_9 повідомила своєму чоловіку ОСОБА_6 про можливість отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за вплив на позитивне вирішення останньому питання про призначення Чернівецькою обласною медико-соціальною експертною комісією групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності.

При цьому ОСОБА_9 , приховуючи від ОСОБА_7 свої родинні стосунки з ОСОБА_6 та її намір у отриманні спільно з ОСОБА_6 від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, повідомила останньому, що вона особисто не може вирішити його питання, але є певна впливова особа, яку звати « ОСОБА_10 » і ця особа може вплинути на прийняття рішення комісією МСЕК про призначення йому групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності.

В подальшому, ОСОБА_9 , переслідуючи мету отримання спільно з ОСОБА_6 від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, а також бажаючи приховати від останнього свої родинні стосунки з ОСОБА_6 та анкетні дані останнього, 17.10.2016 організувала зустріч ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , повідомивши при цьому ОСОБА_7 , що саме ця особа є « ОСОБА_11 ».

Після цього, 17 жовтня 2016 року, під час зустрічі з ОСОБА_7 , що мала місце по вул.Головній міста Чернівці біля Центрального парку культури та відпочинку імені Т.Г.Шевченка, ОСОБА_6 , представляючись, за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 , « ОСОБА_11 », повідомив ОСОБА_7 , що він може вирішити питання про прийняття рішення комісією МСЕК про призначення йому групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності через впливову людину в місті Києві при умови передачі йому грошових коштів.

При цьому ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повідомив, що для позитивного вирішення вказаного питання ОСОБА_7 необхідно передати цій особі через нього в якості завдатку 200 доларів США, а після вирішення питання - ще біля 500-600 доларів США.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 ОСОБА_7 погодився.

Далі, 20.10.2016 о 17.год.36 хв. під час попередньо обумовленої зустрічі за адресою: АДРЕСА_2 (територія торговельного центру «Караван») ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_6 , діючи у змові з ОСОБА_9 , відповідно отримав в якості неправомірної вигоди грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ складало 5138,64 грн.) для третьої (невстановленої слідством особи) за вплив на прийняття рішення комісією МСЕК про призначення ОСОБА_7 групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності.

В подальшому, через деякий час ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_7 про необхідність передачі йому ще 50 доларів США в якості завдатку до раніше переданої суми грошових коштів за вирішення вказаного питання, а також обумовив з останнім, що після прийняття рішення Чернівецькою міжрайонною психо-неврологічною медико-соціальною експертною комісією та Чернівецькою обласною медико-соціальною експертною комісією про встановлення йому групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності він повинен буде передати ще 400 доларів США за здійснений вплив на прийняття цього рішення. На вказані умови ОСОБА_7 також погодився.

08.11.2016 громадянин ОСОБА_7 знову, за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , біля 18 год.45 хв. зустрівся з ним за адресою: АДРЕСА_3 , де біля в`їзду на територію автомобільної стоянки торгівельного центру передав останньому грошові кошти у сумі 50 (п`ятдесят) доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ складало 1275,35 грн.), які були визначені останнім. ОСОБА_6 , у свою чергу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , зазначені кошти отримав та повідомив, що питання щодо призначення ОСОБА_7 групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності буде вирішено позитивно.

У подальшому, 01.02.2017 після огляду Чернівецькою міжрайонною психо-неврологічною медико-соціальною експертною комісією, згідно акту огляду №79/2 від 06.02.2017 ОСОБА_7 було визнано інвалідом третьої групи на 1 рік та видано йому відповідну довідку серії 12ААА № 914663 від 06.02.2017.

Після цього, 06.03.2017 згідно акту №105/3 Чернівецької обласної медико-соціальної експертної комісії рішення Чернівецької міжрайонної психо-неврологічної медико-соціальної експертної комісії про встановлення ОСОБА_7 третьої групи інвалідності було підтверджено та згідно наказу МОЗ №420 від 05.06.2012 йому було визначено 40 відсотків втрати працездатності (одноразово), про що ОСОБА_7 було видано довідку серії 10ААА №007491 від 06.03.2017.

Після прийняття щодо ОСОБА_7 зазначених рішень комісіями МСЕК ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , почав телефонувати ОСОБА_7 та нагадувати йому про необхідність передачі йому решти неправомірної вигоди, а зокрема грошових коштів в сумі 400 (чотириста) доларів США за вчинений ним та третьою (невстановленою слідством особою) вплив на прийняття рішення комісією МСЕК про встановлення ОСОБА_7 групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності.

Після цього, 14 березня 2017 року біля 13 години 25 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля ресторану «Версаль», що розташований по вул.Хотинській, 45Б міста Чернівці, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , передав громадянці ОСОБА_9 , яка перебувала в попередній змові з ОСОБА_6 , неправомірну вигоду в розмірі 400 (чотириста) доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ складало 10757,8 грн.) за вчинений ОСОБА_6 та іншою, невстановленою слідством особою, вплив на прийняття рішення комісіями МСЕК про встановлення ОСОБА_7 групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності, яку ОСОБА_5 , в свою чергу, отримала для передачі ОСОБА_6 та одразу повідомила про це останнього, чим довела свій злочинний умисел, спрямований на одержання від ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 неправомірної вигоди, до завершення.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , якого вона підбурила до вчинення злочину, а також являючись організатором та співвиконавцем злочину, протягом 20 жовтня 2016 14 березня 2017 року спільно з ОСОБА_6 одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду на загальну суму 650 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ складало 17171,79 грн.) за вплив на прийняття позитивного рішення членами Чернівецької міжрайонної психо-неврологічної медико-соціальної експертної комісії та Чернівецької обласної медико-соціальної експертної комісії про встановлення ОСОБА_7 групи інвалідності та визначення відсотків щодо втрати працездатності.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 , беззастережно визнала себе винною у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч.2, 3, 4 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України, щиро розкаялася.

Обвинувачена ОСОБА_5 також погодилася із прокурором на призначення їй покарання за ч.2, 3, 4 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 900 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 15300 грн.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної повне порозуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, оскільки санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченій ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3, 4 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 19 березня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3, 4 ст.27, ч.2 ст.369-2 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 900 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 15300 грн.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1