Провадження № 1-кс/127/5678/21
У Х В А Л А
Іменем України
31 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2
за участю:
заявника: адвоката ОСОБА_3
особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 та зобов`язання дізнавача у триденний строк передати матеріали дізнання у кримінальному провадженні №00011923 прокурору для прийняття рішення відповідно до ч. 2 ст. 301 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій просив визнати бездіяльність та зобов`язати дізнавача - сектору дізнання Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 у триденний строк передати матеріали дізнання у кримінальному провадженні №00011923 прокурору для прийняття рішення відповідно до ч. 2 ст. 301 КПК України.
Скарга мотивована тим, що сектором дізнання Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №00011923 від 29.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
В межах даного кримінального провадження ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2019, справа №127/23982/19, було накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , та яке було вилучене згідно протоколу огляду місця події від 29.08.2019, а саме: автомобіль марки «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 1980 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який поміщено на територію спеціального майданчику ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна 30-32 та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 .
На думку заявника, строки проведення дізнання, передбачені ст. 219 КПК України у даному кримінальному проваджені давно закінчились, проте дізнавачем в порушення вимог ст. 301 КПК України не подано прокурору всі зібрані матеріали дізнання разом із повідомленням про підозру, та не повідомлено про це ОСОБА_4 , хоча він і не є підозрюваним, однак його майно було вилучено.
Адвокатом ОСОБА_3 тричі подавались адвокатські запити, а саме: 28.08.2020, 25.01.2021, 08.04.2021 щодо повідомлення про прийняте відповідно до ст. 301 КПК України рішення по даному кримінальному провадженні та надання передбачених цією статтею процесуальних документів.
Однак, до цього часу дізнавач ОСОБА_6 не вчинив процесуальні дії передбачені ч. 1 ст.301 КПК України і не передав матеріали кримінального провадження прокурору для прийняття рішення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КПК України.

Тому, як зазначає заявник, внаслідок бездіяльності дізнавача А. Сирдія автомобіль ОСОБА_4 , вже більш ніж півтора року незаконно утримується, незважаючи на відсутність підозри у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

З огляду на зазначене ОСОБА_4 звернувся до суду із даною скаргою.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_3 підтримали заявлені в скарзі вимоги, просили задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.

Дізнавач ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак надав суду для огляду матеріали кримінального провадження №00011923.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника та його захисника, дослідивши матеріали скарги, матеріли кримінального провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Яв вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, кримінальне провадження №00011923 було зареєстроване 29.08.2019 на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів за наступними обставинами: «до Лівобережного відділення поліції надійшов рапорт поліцейського роти №3 БУПП у Вінницькій області про те, що 29.08.2019 під час несення служби по вул. Лебединського у м. Вінниці неподалік з житловим будинком №20 було зупинено автомобіль марки «BMW», моделі 316, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 з ознаками підробки».

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №00011923 від 29.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, здійснюється сектором дізнання Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2019 №127/23982/19 накладено арешт на майно, яке було вилучене згідно протоколу огляду місця події від 29.08.2019 а саме на: на автомобіль марки «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 1980 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який поміщено на територію спеціального майданчику ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна 30-32 та свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «BMW 316», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_3 .

08 квітня 2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до начальника Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із запитом, в якому просив повідомити про дату направлення до Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області матеріалів кримінального провадження №00011923, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, для прийняття прокурором рішення в порядку ст. 301 КПК України та надати йому таку копію.

15 квітня 2021 року дізнавачем сектору дізнання Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , листом №К27ад, надано відповідь адвокату ОСОБА_3 , на його запит від 08.04.2021, який було зареєстровано в журналі звернення громадян Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за № К-27ад, та повідомлено про те, що матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001923 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, 05.05.2021 будуть направлені до Вінницької окружної прокуратури Вінницької області для визначення питання про завершення чи подальшого проведення досудового розслідування у формі дізнання.

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог скарги суд виходить з того, що згідно з пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений статтею 303 КПК України, зокрема, відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

З наведеної норми слідує висновок, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпний та чітко зазначений у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України.

З поданої заявником скарги слідчим суддею встановлено, що захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернувся зі скаргою в якій просив визнати бездіяльність та зобов`язати дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 у триденний строк передати матеріали дізнання у кримінальному провадженні №00011923 прокурору для прийняття рішення відповідно до ч. 2 ст. 301 КПК України.

Однак, положеннями статті 303 КПК України не передбачено оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, які виявилися у не переданні матеріалів дізнання у кримінальному провадженні прокурору для прийняття рішення відповідно до ч. 2 ст. 301 КПК України. За частиною другою статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, аніж визначені у частині 1 цієї статті, не розглядаються під час досудового розслідування.

Поряд з цим, суд звертаєж увагу на те, що частиною першою та другою статті 301 КПК України визначено, що дізнавач зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, подати прокурору всі зібрані матеріали дізнання разом із повідомленням про підозру, про що невідкладно письмово повідомляє підозрюваного, його захисника, законного представника, потерпілого.

Прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин здійснити одну із зазначених дій:

1) прийняти рішення про закриття кримінального провадження, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, - про негайне звільнення затриманої особи;

2) повернути дізнавачу кримінальне провадження з письмовими вказівками про проведення процесуальних дій з одночасним продовженням строку дізнання до одного місяця та звільнити затриману особу (у разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу);

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності;

4) у разі встановлення ознак злочину направити кримінальне провадження для проведення досудового слідства.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Отже, діючим кримінальним процесуальним законом слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати дізнавача у визначений судом час передавати матеріали дізнання прокурору, для подальшого прийняття рішення прокурором визначеного частиною другою статті 301 КПК України. Слідчий суддя звертає увагу, що закінчення дізнання є процесуальним рішенням, а не слідчою чи процесуальною дією, а тому слідчий суддя не вправі зобов`язувати дізнавача прийняти таке рішення, оскільки дізнавач самостійний у прийнятті такого рішення.

Крім того, посилання заявника скарги на необхідність застосування положень частини першої та другої статті 301 КПК України є безпідставними, оскільки вказаними нормами передбачено надсилання дізнавачем матеріалів дізнання прокурору та прийняття останнім відповідних рішень за наявності повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, тоді як слідує з матеріалів кримінального провадження №00011923, жодній особі, у даному провадлженні, на даний час не повідомлено про підозру.

При цьому, положеннями статті 219 КПК України не встановлено строку досудового розслідування кримінального проступку з моменту внесення відомостей до ЄРДР до повідомлення особі про підозру, а тому посилання заявника на те, що у даному кримінальному провадженні закінчилися строки досудового розслідування є також безпідставними.

Обгрунтовуючи скаргу заявник також зазначає, що внаслідок бездіяльності дізнавача А. Сирдія автомобіль ОСОБА_4 вже більш ніж півтора року незаконно утримується на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання скасування арешту майна та/або передачу його на відповідальне зберігання власнику, за наявності для цього правових підстав, вирішується в порядку статті 174 КПК України.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення даної скарги.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене підстави для задоволення скарги відсутні, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 9, 220, 303-307, 309, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача сектору дізнання Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 та зобов`язання дізнавача у триденний строк передати матеріали дізнання у кримінальному провадженні №00011923 прокурору для прийняття рішення відповідно до ч. 2 ст. 301 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя