Справа № 215/6101/20
ВИРОК
22 квітня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, слюсаря ТОВ «Кривбасбудпром», не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх / неповнолітніх/ дітей, особою з інвалідністю не є , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5
Обвинувачений ОСОБА_3 12.09.2020 приблизно о 20.00 годині, прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , який знаходився за місцем свого мешкання один.
В цей же день, приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись за вищевказаною адресою, помітив у спальній кімнаті квартири, ноутбук «HР» марки HP6470 В(H5E63EA)//intelCore I5-3320m::4::500/::intel HD Graphics 4000, який належить матері його знайомого - ОСОБА_7 (повні дані) та у останнього раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме зазначеного ноутбуку, який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.
Так, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, в квартирі АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий, зазначений вище, прямий умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, скориставшись тим, що його знайомий ОСОБА_6 знаходиться у своїй спальній кімнаті та за його діями не спостерігає, пройшов до іншої спальної кімнаті, та зі столу, який розташований з правої сторони від вхідних дверей спальні, біля телевізора, взяв до рук ноутбук «HР» марки HP6470 В(H5E63EA)//intelCore I5-3320m::4::500/::intel HD Graphics 4000, який належить потерпілій ОСОБА_7 , вартість якого становить 4125,00 грн.
Після чого, ОСОБА_3 , діючи на досягнення свого злочинного умислу,утримуючи ноутбук в руках, вийшовши з квартиру АДРЕСА_3 та зник з місця вчинення кримінального проступку, розпорядившись в подальшому викраденим майном на свій розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 4125,00 гривень.
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно в потерпілої викрав ноутбук та віддав в ломбард.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений, захисник та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та захиснику роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального проступку передбаченого: ч. 1 ст. 185 КК України , за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні малолітніх /неповнолітніх/ дітей, працевлаштований, характеризується посередньо, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, інвалідом не являється.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та становить середню небезпеку для суспільства.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді обмеження волі, тому суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта - відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: аркуш паперу, на якому записана марка та модель «HP 6470 B(H5E63EA)// intel Core I5-3320m::4::500/:: intel HD Graphics 4000- зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-аркуш паперу А4 білого кольору, на якому розташована таблиця, яка має строки та графи - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: