Справа № 930/107/20
Провадження №11-кп/801/722/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці кримінальні провадження № 0000526 від 08.11.2019 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 року, яким

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Немирів Вінницької області,

жителя АДРЕСА_1 ,

громадянина України, раніше в силу ст..89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання строк тримання ОСОБА_9 під вартою (строк попереднього ув`язнення), а саме період з 08.11.2019 до 05.03.2020 року включно, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 10 000 (десять тисяч гривень), 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч гривень), 00 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави (отримувач коштів УК у Немирівському районі/24060300; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002380; код класифікації доходів бюджету: 24060300) процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 22 638 ( двадцять дві тисячі шістсот тридцять вісім гривень) 83 коп.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 , перебуваючи 07 листопада 2019 року близько 22:00 год. біля входу до приміщення будинку культури на території ДП «Клінічний санаторій «Авангард», що розташоване за адресою: вул. Шевченка, 16, м. Немирів Вінницької області, у якому відбувалась дискотека для відпочиваючих, побачив неподалік себе раніше знайомого йому охоронця санаторію ОСОБА_10 , після чого підійшов до нього та розпочав з ним словесну суперечку, у ході якої почав звинувачувати його у тому, що він на початку січня 2019 року під час конфлікту пошкодив його куртку. У ході даної суперечки ОСОБА_9 , маючи намір на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, дістав із кишені штанів розкладний ніж з довжиною леза 82 мм, після чого усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання наслідків, тримаючи у правій руці вищевказаний ніж, умисно наніс ОСОБА_10 лезом вказаного ножа 1 (один) удар в середню часину його живота, після чого залишив місце злочину.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 274 від 24.12.2019, ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани в області живота по передній поверхні, яка проникає в черевну порожнину, гематоми в малому тазі, яке згідно цього ж висновку судово-медичного експерта відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечних для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п.2.1.3.к/.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що при призначенні покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та призначив ОСОБА_9 покарання, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості. Судом не враховано суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, що посягає на життя та здоров`я потерпілого та за яке передбаченого покарання у виді від 5 до 8 років позбавлення волі. ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, не відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 року в частині зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України з відповідним призначенням покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_9 не вчиняв агресивних дій проти потерпілого і після завершення штовханини пішов додому. Свідки підтвердили, що у потерпілого часто виникають конфлікти з колегами на роботі через його безпідставну агресію. Під час проведення судово-генетичної експертизи на ножі не було виявлено слідів крові потерпілого. Таким чином не було встановлено за допомогою якого знаряддя було завдано тілесних ушкоджень потерпілому.

Крім того, потерпілий неодноразово змінював показання під час судового слідства, поводив себе агресивно у судовому засіданні.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить змінити вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 року в частині призначеного покарання, просить призначити більш м`яке покарання, не пов`язане із позбавленням волі. Свої вимоги мотивує тим, що стороною обвинувачення не було надано суду переконливих доказів того, що ОСОБА_9 діяв з умислом щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому або свідомо припускав їх настання. На вилученому у ОСОБА_9 ножі не виявлено біологічних матеріалів (слідів крові) потерпілого. Факт нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 підтверджується висновком експертизи №252 від 08.11.2009 року.

Заслухавши судді-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_9 та адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги останніх та заперечували проти апеляційної скарги прокурора; думку прокурора ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу державного обвинувача та заперечували проти апеляційних скарг адвокатів; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 в скоєні злочину, за який він засуджений при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим, суд дав вірну юридично-правову оцінку і визначив кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч.1 ст.121 КК України.

Судом вірно кваліфіковано дії ОСОБА_9 як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, і підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме, показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с.№135); протоколом огляду місця події від 08.11.2019 року. Оглядом місця події була квартира по АДРЕСА_1 , де під час огляду було виявлено та вилучено розкладний кишеньковий ніж (а.с.№№137-143); протоколом огляду місця події від 08.11.2019 року (а.с.№№144-147); протоколами проведення слідчих експериментів (а.с.№№187-189); висновком експерта №274 від 18.12.2019 року, з якого вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи по медичним картам № 5475 стаціонарного хворого Немирівської ЦРЛ та медичної картки амбулаторного хворого Немирівської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_10 , 1964 року народження та представленого на експертизу речового доказу - кишенькового розкладного ножа, експерт дійшов наступних висновків: «Судячи із записів медичних карт, у гр.-на ОСОБА_10 мало місце ушкодження у вигляді: колото-різаної рани в області живота по передній поверхні, яка проникає в черевну порожнину, гематоми в малому тазу. Дане ушкодження виникло від дії колюче-ріжучого предмета, та могло виникнути від дії представленого на експертизу ножа, можливо 07.11.2019 року. Дане ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечних для життя, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тілесних ушкоджень» п.2.1.3 (а.с.№№190-191) та іншими.

Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував факт того, що він витягнув ніж, на який і напоровся потерпілий. Зазначив, що у нього із ОСОБА_10 був давній конфлікт.

Щодо призначеного обвинуваченому покарання.

Апеляційний суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_9 відповідає загальним засадам ст. ст. 65-67 КК України і апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_8 підлягають залишенню без задоволення в цій частині.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Абзацами 1, 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, вказаних вимог закону суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, також дотримався.

Так, судом було враховано ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває. Апеляційний суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, визнав вину частково, визнав частково цивільний позов, а також відсутність пом`якшуючих покарання обставин, та наявність обтяжуючої покарання обставини - перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини у справі про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого, суд дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що для обвинуваченого ОСОБА_9 буде доцільним призначення покарання у виді позбавлення волі на строк необхідний та достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у межах санкції частини статті інкримінованого у вину суспільно небезпечного діяння, тобто у виді семи років позбавлення волі. Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого,в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідати положенням ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Судом під час розгляду провадження зазначені вимоги закону дотримані, а ухвалений вирок є законним в частині доведення вини особи у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_11 , захисника адвоката ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 13.04.2021 року відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом 3(трьох) місяців з дня проголошення до Верховного суду, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_16 ОСОБА_17