Номер провадження по справі 1-кп/387/65/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року смт Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградскьої області та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючого, освіта повна загальна середня, не одруженого, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.185 КК України за таких обставин.
ОСОБА_3 29.12.2020 протягом всього дня перебував за згодою власника приміщення житлового будинку ОСОБА_4 жителя АДРЕСА_1 спільно розпивали алкогольні напої. В цей час у останнього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 , реалізуючи й свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи у приміщенні вказаного будинку, з метою особистого збагачення, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, викрав з-підвіконня однієї із кімнат мобільний телефон "Ergo", моделі F249 Bliss, вартістю 330 гривень 40 копійок, що належить на праві власності ОСОБА_4 . З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 330 гривень 40 копійок.
Частиною 2 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Від прокурора Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і разом з потерпілим згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за їх відсутності, у відповідності до положень ст.381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду в порядку ч.2 ст.302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає у повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені у повному обсязі.
Також у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозумілий зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у заяві ОСОБА_3 вказав, що він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, добровільно та беззаперечно визнає вину та надає згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Потерпілий ОСОБА_4 також звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що не заперечує щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховуючи заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілого ОСОБА_4 та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку повністю доведена. Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не працює, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, відсутність судимості, відсутність до нього претензій майнового та морального характеру з боку потерпілого, не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра.
Обставинами що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання, - не встановлені.
Отже суд враховує, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт, враховуючи що ОСОБА_3 не працює та протипоказань до призначення громадських робіт передбачені ч.3 ст.56 КК України не встановлено.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Наявні процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 858 гривень 05 копійок.
Долю речових доказів визначити згідно зі ст.100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання - у виді 85 (вісімдесят п`ять) годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в Кропивницькому відділенні Київського НДІСЕ в розмірі 858 ( вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 05 копійок.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон "Ergo", моделі F249 Bliss, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_7