Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/574/21

Номер провадження: 1-кс/511/227/21

29.03.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , поручителів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Роздільна Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого старший слідчий зазначив, що 26 березня 2021 року до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з невідомих причин, здійснив декілька пострілів з мисливської рушниці в громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від чого останній помер на місці.

Відомості по вказаному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 26 березня 2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , з явними ознаками насильницької смерті, виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 березня 2021 біля 15 години 55 хвилин, на території господарського подвір`я за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків, з мисливської рушниці ІЖ-12 здійснив подвійний постріл в ОСОБА_9 , заподіюючи останньому численні проникаючі у плевральні і черевну порожнину вогнепальні дробові поранення з ушкодженнями легенів, кишківника, грудного відділу хребта, спинного мозку та ребер, від яких останній загинув на місці події.

26 березня 2021 року на підставі пункту другого частини першої статті 208 КПК України на місці події, за адресою: АДРЕСА_3 , затримано громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 березня 2021 року затриманому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

При проведенні досудового розслідування встановленні обставини, що дають достатні підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 26.03.2021 року, відповідно до якого під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_3 , було виявлено: труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дві гільзи від мисливської зброї, два деформованих полімерних контейнера від мисливської зброї; протоколом огляду місця події від 27.03.2021 року, відповідно до якого було виявлено та вилучено: мисливську рушницю ІЖ-12 серії НОМЕР_1 з двома набоями та дві стріляні гільзи 16 калібру; протоколом затримання ОСОБА_5 , якого 26.03.2021 року затримано на місці події, за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду трупа від 27.03.2021 року, відповідно до якого при огляді трупа були виявленні проникаючі вогнепальні поранення в різні частини тіла; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З метою запобігання ризикам, які визначені в частині 1 статті 177 КПК України, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Органом досудового розслідування встановленні ризики, відповідно до яких є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити дії, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_5 може почати переховуватись від органу досудового розслідування, з метою уникнення від покарання, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, який відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

На даний час органом досудового розслідування не завершено проведення всіх слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню, зокрема щодо відшукання та вилучення речей, які можуть мати істотне значення для кримінального провадження, тому є обґрунтована підстава вважати, що ОСОБА_5 при обранні більш м`якого запобіжного заходу, може знищити, сховати або спотворити вказані речові докази та сліди злочину.

Крім того, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може почати впливати на свідків та потерпілу, зокрема на свідка ОСОБА_10 , з якою підозрюваний співмешкає та свідка ОСОБА_11 - з якою він мешкає в одному населеному пункті.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжних заходів у вигляді застави, домашнього арешту, особистої поруки або особистого зобов`язання не зможе запобігти жодному із вищевказаних ризиків, оскільки при обранні будь-якого з них, підозрюваний може почати переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити речі, які можуть мати істотне значення для кримінального провадження, впливати на свідків та потерпілу.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора. оскільки воно є необгрунтованим та не підтвердженим будь-якими достовірними доказами.

Громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили передати підозрюваного на поруки їм, як членам Громадської організації "Комітет по боротьбі з організованою злочинністю та корупцією".

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000124 від 26.03.2021 року, за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положення частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пункт 4 частини 2 статті 183 КПК України регламентує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання слідчий суддя приймає до уваги положення статті п`ятої Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» згідно яких при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України , і на які вказує прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиків, зазначеним у клопотанні.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).

Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яким за законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

При вказаних обставинах, слідчий суддя вважає, що прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двоє малолітніх дітей, отже має міцні соціальні зв`язки.

Доказів можливості переховуватись обвинуваченим від суду прокурором не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

До клопотання, поданого суду, не надано жодного доказу впливу на свідків обвинуваченим ОСОБА_5 під час досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує свлєї причетномті до інкримінованого вбивства, сам викликав поліцію та швидку допомогу, не покидав місце вчинення злочину, добровільно видав працівникам поліції знаряддя вчинення злочину - мисливську рушницю.

Також суд зазначає, що запобігти ризику щодо можливого переховування від суду в даному випадку можливо не шляхом тримання підозрюваного під вартою, а шляхом накладення на підозрюваного ОСОБА_5 електронного засобу контролю.

Відповідно до ч.3 Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту від 26.08.2016 року, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.07.2016 № 654 встановлено, що домашній арешт - вид запобіжного заходу, який застосовується в кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді, суду до підозрюваних або обвинувачених осіб за вчинення ними злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, та полягає в забороні залишати їм житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відносно обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, слідчий суддя зазначає, що диспозиція частини першої статті 180 КПК України регламентує, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя вважає, що особами, які виявили бажання стати поручителями не надано характеризуючих даних, які б достовірно свідчили про те, що вказані особи заслуговують на довіру.

Пункт сорок другий рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» визначає, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Враховуючи надану захисником позитивну характеристику підозрюваного, а також те, що останній раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що встановленим ризикам можливо запобігти застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Європейський суд з прав людини щодо наявності ризиків неодноразово зазначав, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення ЄСПЛ за скаргою №26772/95 від 06.04.2000 року по справі «Лабіта проти Італії», пп. 162-165).

Диспозиція частини першої статті 181 КПК України регламентує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Пункт перший частини третьої статті 202 КПК України визначає, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-177, 178, 181, 193- 194, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з 29 березня 2021 року по 27 травня 2021 року (включно).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло, яке розташоване за адресою:АДРЕСА_1 ;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи у разі їх наявності, які дають право на виїзд з України.

-носити електронний засіб контролю

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Зобов`язати Роздільнянський РВП ГУНП в Одеській області негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з під варти та доставити останнього до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Роздільнянському РВП ГУНП в Одеській області з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 , який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, застосувати до останнього - електронний засіб контролю, та негайно поставити на облік, і повідомити про це слідчому.

Копію ухвали направити до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1