Справа № 557/60/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року смт.Гоща

Колегія суддів Гощанського районного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Гоща кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000025 від 16.06.2020 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 111, частиною 2 статті 15 статті 113 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Гощанського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 16.06.2020, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ст. 113 КК України.

Прокурор в судове засідання подав письмове клопотання про продовження на стадії судового розгляду запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.2 ст.15 ст. 113 КК України, про що свідчить вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів.

Крім того, прокурор зауважив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні відповідно особливо тяжких злочинів, зокрема у вчиненні державної зради, санкція статті КК України передбачає покарання від 12 років позбавлення волі, обвинувачений може ухилитись від суду, переховуватись та перешкодити кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків, у нього є близькі родичі на території Російської Федерації, а тому саме такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника та не заперечував щодо продовження строків тримання під вартою.

Дослідивши дане клопотання, вислухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 ч.1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим, положеннями ч.2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Разом з тим, при вирішенні заявленого прокурором клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних інтересів, що потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

Відповідно до положень ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі Конвенція) нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання.

Відповідно до п.79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява №40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення у справі «Лабіта проти Італії» (980_009) (Labita v. Itali), [GC], №26772/95, п.153, ECHR 2000-IV).

Наведені в клопотанні обставини, якими прокурор мотивує клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 на стадії судового розгляду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, свідчать про наявність обставин, які на підставі розумної оцінки сукупності даних, що наведені в клопотанні, дають підстави визначити, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, мотиви, наведені прокурором, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 , виходячи з тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.2 ст.15 ст. 113 КК України, які відносяться до особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі відповідно від 12 до 15 та від 10 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може перешкодити кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, які ще не допитувались судом, може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникає необхідність застосування запобіжного заходу обвинуваченому.

Разом з тим, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , крім наявності вищезазначених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вагомості доказів, наданих стороною кримінального провадження, з урахуванням можливого покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, який має близьких родичів на території Російської Федерації, суд дійшов висновку, що саме такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження на стадії судового розгляду запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, підлягає задоволенню.

Поряд з цим, слід зазначити, що відповідно до вимог ч.5 ст.176 КПК України, інші більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176, 177, 178, 183, 336, 369 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто по 12 липня 2021 року включно.

Одночасно визначити розмір застави 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 051 000 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 12 год. 10 хв. 12 липня 2021 року включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді