Справа № 577/647/21
Провадження № 1-кс/577/261/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" лютого 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотоп клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Конотопського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, раніше судимого,

17 червня 2004 року Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років, звільнений 22 травня 2017 року у зв`язку з повним відбуттям строку призначеного покарання, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість,

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

22.02.2021 року ст. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави, враховуючи те, що злочин вчинений із застосуванням насильства.

Клопотання обґрунтовує тим, що 08.02.2021 року близько 18 год. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, з метою скоєння розбійного нападу прибули до господарства АДРЕСА_3 належне ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння майном, ОСОБА_6 , діючи умисно та з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою особою, проникли до середини будинку ОСОБА_8 . Будучи всередині будинку потерпілої, ОСОБА_6 , схопив ОСОБА_8 за комір та штовхнув, від чого остання не втрималась на ногах та впала на підлогу обличчям донизу, а ОСОБА_6 , не зупинившись на вчиненому, підійшов до потерпілої та коліном став тиснути їй на спину, не даючи таким чином піднятись із підлоги. Далі ОСОБА_6 схопив ОСОБА_8 за праву руку та став її заламувати за спину, після чого підняв її з підлоги та зав`язав руки спереду скотчем, намагаючись таким чином подолати опір зі сторони потерпілої. Зав`язавши ОСОБА_8 руки скотчем ОСОБА_6 накинув на її обличчя полотенце, яке в подальшому обмотав скотчем, при цьому не переставав задавати питання щодо наявності в неї грошових коштів, невстановлена в ході досудового розслідування особа, в цей час, перекидала речі в кімнатах будинку. Після чого, ОСОБА_6 , розуміючи, що вчиняє особливо тяжкі злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність, а також усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_8 була зв`язана шляхом вільного доступу відкрито для потерпілої, разом із невстановленою в ході досудового розслідування особою заволоділи грошовими коштами в сумі 1700 грн. трьома мобільними телефонами, два з яких марки «Нокіа», один по типу смартфон, модель невідома, двома пледами бордового та коричневого кольорів з орнаментом у вигляді квітів, набором гайкових ключів у синій пластиковій упаковці, двома п`ятилітровими пляшками соняшникової олії. Заволодівши майном ОСОБА_8 , ОСОБА_6 підійшов до неї ззаду та став ножем розрізати одяг, нанісши таким чином їй тілесне ушкодження у вигляді порізу на правій нозі нижче коліна, потім штовхнув її на підлогу. Вже після цього ОСОБА_6 та невстановлена особа покинули будинок ОСОБА_9 залишивши останню лежати на підлозі.

Відповідно до висновку, судово-медичної експертизи №27 від 19.02.2021 року, при обстеженні ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець зовнішнього краю лівої очниці, синець лівої завушної області, синець правої половини грудної клітки по передній поверхні, синці обох передплічь в нижній треті, різана рана правої гомілки в середній треті по внутрішній поверхні. Тілесні ушкодження у вигляді синця зовнішнього краю лівої очниці, синця лівої завушної області, синця правої половини грудної клітки по передній поверхні, синці обох передплічь в нижній треті по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Тілесне ушкодження у вигляді різаної рани правої гомілки в середній треті по внутрішній поверхні по ступеню тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня. Виконуючи вказані дії ОСОБА_6 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання збитків ОСОБА_8 та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Своїми вищевказаними умисними, протиправними діями, які виразились у розбійному нападі на ОСОБА_8 , ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Відомості про кримінальне правопорушення за вказаним фактом 09.02.2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 за ч.3 ст. 187 КК України та розпочато досудове розслідування.

19.02.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Вина підозрюваного повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показами ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_8 та свідків, протоколом огляду місця події ( АДРЕСА_3 ), в ході якого вилучено речові докази, протоколами обшуків та оглядів, проведених в м. Дніпро, в ході яких вилучені речові докази, а також іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

В ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину (вбивство), має не зняту та не погашену судимість за його вчинення; раніше спричиняв тілесні ушкодження іншій особі (кримінальні провадження №0000575 від 06.03.2018 року, №0003973 від 22.11.2017 року, №0000989 від 02.06.2017 року); неодноразово порушував, громадський порядок, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим вчиняв адміністративні правопорушення та притягувався до адміністративної відповідальності (02.04.2018 року та 31.01.2021 року); має задовільний стан здоров`я, будь-якими психічними захворюваннями не страждає, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має; відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, відсутність родини та утриманців; негативна характеристика у зв`язку із вчиненням раніше злочинів та адміністративних правопорушень; наявність обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 , а також наявність достатніх та вагомих доказів, якими підозра обґрунтовується.

У зв`язку з цим, з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. У даному випадку застосування виняткового запобіжного заходу є співмірним тяжкості вчиненого злочину, а саме таке втручання у права і свободи людини є виправданим.

Прокурор ОСОБА_4 підтримує клопотання та просить його задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 також підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_5 заперечують задоволенню клопотання та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що ОСОБА_6 працює, має постійне місце проживання.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В пункті "с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішуючи питання про застосування тримання під вартою слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до п. 36 рішення ЄСПЛ у справі "Москаленко проти України" суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" § 58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії").

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття "обґрунтованості", відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", згідно якої термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Встановлено судом, що відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 09.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_6 з певним злочином на даному етапі, хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Джон Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування наведені дані свідчать поза розумним сумнівом про причетність ОСОБА_6 до події вказаного кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а також наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 з урахуванням обсягу підозри, покарання, яке загрожує у разі визнання винним, у підозрюваного наявні підстави застосування усіх можливих способів та механізмів переховування та уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного у місці його проживання, відсутність родини та утриманців, негативна характеристика. Суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду та органу досудового розслідування. Враховуються також стан його здоров`я. Об`єктивних даних щодо стану здоров`я, які перешкоджають у перебуванні в місці попереднього ув`язнення слідчому судді не надано. Особа не позбавлена можливості звертатися до лікаря та отримати об`єктивні дані для зміни запобіжного заходу чи звільнення за станом здоров`я.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зважаючи на зазначені вище обставини та враховуючи суспільний інтерес, що виник у зв`язку із зазначеною підозрою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде не достатнім.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Посилання захисника про на те, що підозрюваний офіційно працює та має на утриманні неповнолітнього сина не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який пов`язаний із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за можливе на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Конотопського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів на період досудового розслідування.

Строк дії ухвали визначити до 17.00 годин 22 квітня 2021 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1