Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ТОВ «Крос Логістик» адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційного провадження № 11-сс/4806/129/21 за апеляційною скаргою представника вказаної третьої особи адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2021 про накладення арешту на майно.

Вказаною вище ухвалою слідчого судді місцевого суду від 04.03.2021 клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області задоволено та накладено арешт на майно, яке знаходиться у власності ТОВ «Крос Логістик» () земельну ділянку площею 2,144 га (кадастровий номер :10:011:0280), розташовану на території Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та заборонено проводити на ній будь-які будівельні роботи, а також розпоряджатися нею.

Як встановлено слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду, слідчий у кримінальному провадженні № 0000513 слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування вимог, відображених у своєму вказаному клопотанні слідчий посилається на те, що до Закарпатської обласної прокуратури надійшло звернення із Закарпатської обласної державної адміністрації про зловживання своїм службовим становищем окремими службовими особами Ужгородської районної державної адміністрації при затвердженні зміни цільового призначення земельної ділянки загальним розміром 2,144 га, яка належить ТОВ «Крос Логістик».

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до відповіді із Закарпатської ОДА № 06-16/3128 має місце порушення законодавства під час зміни цільового призначення земельної ділянки, розташованої на території Холмківської сільської ради Ужгородського району, площею 2,144 (кадастровий номер :10:011:0280). Цільове призначення земельної ділянки змінено із земель для ведення особистого селянського призначення у землі для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, яка знаходиться у власності ТОВ «Крос Логістик», .

28.11.2020 проведено огляд місця події в с. Холмок, а саме земельної ділянки неподалік автомобільної дороги Е573, під час ході чого встановлено, що на даній земельній ділянці активно проводяться будівельні роботи із застосуванням різного роду техніки.

04.12.2020 заступник начальника відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області ОСОБА_9 , допитаний в якості свідку показав, що до нього надійшов на затвердження проект розпорядження від ТОВ «Крос Логістик», який він мав погодити.

Під час розгляду даного проекту написано зауваження про відповідну невідповідність положенню статті 38 Земельного кодексу України: землі житлової та громадської забудови повинні знаходитись в межах населеного пункту, а в даному проекті землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки остання знаходилася за межами населеного пункту. Думка Держгеокадастру в даному випадку носить виключно рекомендаційний характер та виконання зауваження, написаного під час погодження, є необов`язковим.

03.12.2020 слідчим на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 30.11.2020 проведено огляд місця події вказаної вище земельної ділянки, під час чого виявлено та зафіксовано те, що на ній продовжуються активно проводитись будівельні роботи з використанням різного роду техніки, а будь-яких дозвільних документів на будування об`єкту нерухомості на даній земельній ділянці не було.

Цієї ж доби постановою слідчого вказану земельну ділянку визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене, слідчий вважає, що є наявний ризик відчуження та зміни (забудови) земельної ділянки яка є предметом злочину, а тому з метою встановлення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення та попередження негативних наслідків під час досудового розслідування, просив слідчого суддю накласти арешт на земельну ділянку шляхом заборони проводити на ній будь-які будівельні роботи, розпоряджатися, використовувати, відчужувати, реєструвати, затверджувати проекти землеустрою щодо вищезазначеної земельної ділянки.

Слідчий суддя вважає, що на даний момент слідчим доведено існування достатності підстав та розумних підозр, які вказують, що майно, а саме земельна ділянка, на яку просить накласти арешт слідчий, у даному кримінальному провадженні є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, тобто відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Постановою слідчого від 10.12.2020 доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України провести інженерно-екологічну експертизу у кримінальному провадженні № 0000513.

Метою накладення арешту на це майно слідчим суддею визнано забезпечення вказаного кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Наявні достатні правові підстави для арешту майна, існує можливість його використання як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчим суддею також встановлено безумовну переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для цього процесуального заходу, достатність доказів, що вказують на вчинення відповідного кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги те, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважав за необхідне задовольнити клопотання слідчого з метою збереження вказаного доказу.

В апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_6 просить скасувати вказану вище ухвалу слідчого судді від 04.03.2021 та постановити нову, якою у задоволенні зазначеного вище клопотання слідчого про арешт вказаного майна відмовити.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 вказує на те, що ТОВ «Крос Логістик» є власником арештованої земельної ділянки, а тому накладення на неї арешту безпосередньо впливає на скаржника, порушує його речові права на користування та розпорядження спірною ділянкою.

Вважає, що наведена вище ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушеннями процесуального законодавства, без існування належних підстав для вжиття таких заходів, а тому така, на думку ОСОБА_6 , підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити з таких підстав.

Слідчий не обґрунтував на підставі належних та допустимих доказів самого факту порушення відповідними посадовими особами законодавства при зміні цільового призначення земельної ділянки, не наведено чітких норм, які були ними порушені.

Накладення арешту на земельну ділянку позбавило її власника законного права на вільне володіння та користування нею, заборона проведення на ній будівельних робіт порушує положення статті 41 Конституції України.

Клопотання слідчого розглянуто за відсутності власника майна та його представника, що позбавило їх права надати слідчому судді докази, які підтверджують безпідставність наведених вище доводів слідчого.

У клопотанні слідчий та прокурор не посилаються на наявність будь-яких даних, які б підтверджували, що майно, яке належить арештувати земельна ділянка, власником яких є ТОВ «Крос Логістик», підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди або таке може бути конфісковане. Тому представник третьої особи ОСОБА_6 вважає, що оскаржувана ухвала, якою вказане клопотання слідчого задоволено є незаконною та невмотивованою, підлягає скасуванню апеляційним судом.

Викладені у оскарженому рішенні слідчого судді висновки про те, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим у клопотанні майна критеріям, передбаченим у ст.98 КПК України належним чином не вмотивовані та не відповідають вимогам закону й фактичним обставинам кримінального провадження.

Органом досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні жодна особа не визнавалась підозрюваною, обвинуваченою чи засуджувалась й щодо неї може бути застосовано покарання у виді спеціальної конфіскації.

Окрім того, матеріали справи за клопотанням слідчого, на думку апелянта, не містять даних про те, що будь-яка особа є цивільним позивачем у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ст.364 КК України.

Також у клопотанні слідчого, на думку представника третьої особи ОСОБА_6 , не зазначено мети арешту майна, не враховано положення ч.1 ст.170 КПК України, відповідно до якої фізична або юридична особа може бути позбавлена права на відчуження, розпорядження та користування майном.

З ухвали слідчого судді вбачається, що у підтвердження висновку про наявність

ризиків відчуження земельної ділянки відсутні будь-які достовірні та підтверджені дані.

У клопотанні слідчий не посилається на положення ст.98 КПК України при вмотивованості його доводів.

Слідчим суддею не вмотивовано висновок і про те, які саме слідчі дії необхідно провести з вказаною вище земельною ділянкою; не враховано, що у клопотанні не вказується на необхідність проведення будь-яких слідчих дій із земельними ділянками особливо в контексті об?єктивної сторони злочину, передбаченого ст.364 КК України.

Апеляційна скарга розглядається апеляційним судом за відсутності прокурора, неявка якого з огляду на положення ст.405 КПК України не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_5 на підтримання поданої представником ТОВ «Крос Логістик» ОСОБА_6 апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд визнає, що наведена вище апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст.170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на вищезазначене майно, слідчим суддею враховані вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод та рішеннях Європейського суду з прав людини, ретельно перевірені доводи вказаного вище клопотання слідчого й постановлено судове рішення, яке, з огляду на вказані норми права, визнається законним та обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, до Закарпатської обласної прокуратури надійшло звернення Закарпатської ОДА від 26.11.2020 про те, що має місце порушення законодавства під час зміни цільового призначення земельної ділянки площею 2,144 га (кадастровий номер :10:011:0280), розташованої на території Холмківської сільської ради Ужгородського району. Цільове призначення земельної ділянки змінено із земель для ведення особистого селянського призначення у землі для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури, яка знаходиться у власності ТОВ «Крос Логістик».
Є припущення, що у даному випадку допущено відповідні порушення у процесі визначення груп ґрунтів: змінено шифр агровиробничої групи ґрунту та некоректно нараховані втрати сільського господарства, що призвело до зменшення надходжень до відповідних бюджетів, якими недоотримані біля 300 000 грн (а.с.8).

Слідчий у даному кримінальному провадженні вважає, що вказане вище звернення Закарпатської ОДА свідчить про зловживання своїм службовим становищем окремими службовими особами Ужгородської РДА при затвердженні зміни цільового призначення вказаної вище земельної ділянки розміром 2,144 га, належної ТОВ «Крос Логістик».

Апеляційний суд погоджується в висновками органу досудового розслідування, що останнім встановлено земельну ділянку, щодо якої вирішується питання про накладення арешту, як речовий доказ, який має важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні № 0000513 від 27.11.2020.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено необхідність накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, яке саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, з метою унеможливлення відчуження, збереження речового доказу, вказане майно підлягає арешту.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги представника третьої особи ОСОБА_6 в цій частині, апеляційний суд також вважає, що застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного вище нерухомого майна є необхідним з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженню та, відповідно, запобігання можливості його відчуження.

Разом з тим, апеляційний суд визнає необґрунтованим оскарженим у даному провадженні наведене вище рішення слідчого судді від 04.03.2021 в частині вжиття заходів із заборони власнику арештованого нерухомого майна проводити на останньому будь-які будівельні роботи.

Згідно частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таких даних, підозр на існування цих обставин стосовно права власника вказаного нерухомого майна ТОВ «Крос Логістик» ним користуватися (в даному випадку проводити відповідні будівельні роботи) матеріали цього провадження не містять.

Тобто лише в цій частині оскаржена ухвала слідчого судді від 04.03.2021 про накладення арешту на зазначене вище нерухоме майно не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому така згідно положення п.2 ч.3 ст.407 КПК України підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про арешт майна з відповідною наведеною вище забороною щодо нього.

Враховуючи положення ч.11 ст.170 КПК України, апеляційний суд вважає, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту на нерухоме майно шляхом заборони лише на його відчуження належним чином забезпечить мету застосування заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні. Потреби досудового розслідування виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи в цій частині.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах як власника, так й інших осіб та досудовому розслідуванні кримінального провадження апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої ставиться питання про арешт задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2021 про накладення арешту на майно скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку, розташовану на території Холмківської сільської ради Ужгородського району, площа 2,144 га, кадастровий номер :10:011:0280, яка знаходиться у власності ТОВ «Крос Логістик», , та заборонити її відчуження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: