Ухвала

Іменем України
27 липня 2021 року

м. Київ
справа № 523/13415/14-к

провадження № 51- 6492 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 червня 2021 року,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 в порядку ст. 539 КПК України про скасування арешту майна, яке належить засудженому ОСОБА_7 , що накладений на підставі постанови старшого слідчого СВ ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 від 21 вересня 2012 року.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається не лише з цього Кодексу, але й з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та інших законів України.
З огляду на положення п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Як убачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, воно стосується питань, пов`язаних з виконанням вироку, і постановлене відповідно до Розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України.
Порядок розгляду питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, в тому числі інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України), регламентується відповідно до положень статей 537, 539 КПК України.
Частиною 6 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Однак касаційне оскарження такої ухвали не передбачено цією нормою закону.
Таким чином, з урахуванням положень п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, постановлені за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не підлягають касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачено ст. 539 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Крім того, такі ухвали не є ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, про які зазначено у ч. 2 ст. 424 КПК України, оскільки вони не охоплюються поняттям «судове провадження», визначення якого дано в п. 24 ч. 1 ст. З цього Кодексу.
Отже, системний аналіз зазначених норм КПК України вказує на те, що ухвали суду, постановлені відповідно до Розділу VIIIКодексу, касаційному оскарженню не підлягають.
Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 756/9514/15-к (провадження № 51- 115 кмо 17) за змістом п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Таким чином, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України відмовити у відкритті касаційного провадження.
Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 01 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3