Справа № 297/873/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 12.03.2020 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, неодруженого, непрацюючого, судимого 27.01.2020 року Берегівським районним судом за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 29.09.2020 року Берегівським районним судом за ст. 125 ч. 2 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 71,72 КК України до остаточного покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 152 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Клинова Гора, Виноградівського району, зареєстрованої за адресою в АДРЕСА_2 , фактично проживаючої в АДРЕСА_3 , громадянки України, з освітою 7 класів, одруженої, судимої 27.01.2020 року Берегівським районним судом за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

за ч. 5 ст. 152 КК України,
встановив:
09 березня 2020 року близько 01:00 години ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в жилій кімнаті свого будинку АДРЕСА_3 , під час спільного вживання алкогольних напоїв з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення стосовно ОСОБА_9 насильницьких дій сексуального характеру.
Тоді, ОСОБА_8 спочатку спровокувала сутичку з потерпілим ОСОБА_9 , під час якої умисно нанесла останньому невстановлену кількість ударів руками та ногами по різних частинах тіла, після чого схилила ОСОБА_7 до вчинення насильницьких дій, в результаті чого останній схопив віник з дерев`яною ручкою, яким умисно наніс невстановлену кількість ударів потерпілому ОСОБА_9 в область голови та обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у виді саден голови, грудної клітини, синців повік лівого ока та переносиці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 втратив рівновагу та впав на підлогу, після чого ОСОБА_8 , використовуючи безпорадний стан ОСОБА_9 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з ним дій, умисно, роздягнула потерпілого, знявши з нього штани та нижню білизну, схилила ОСОБА_7 до зґвалтування ОСОБА_9 , на що ОСОБА_7 , оголивши свій статевий орган, ввів його без згоди та проти волі ОСОБА_9 в анальний отвір останнього та здійснив з ним насильницький статевий акт.
У свою чергу, ОСОБА_8 після закінчення ОСОБА_7 статевого акту з потерпілим ОСОБА_9 , схопила віник з дерев`яною ручкою, та використовуючи безпорадний стан ОСОБА_9 , без згоди та проти волі останнього ввела невстановлену кількість разів дерев`яну ручку вищевказаного віника в анальний отвір ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді: травматичного пошкодження прямої кишки, дифузійного перитоніту, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх виникнення, що є тяжкими наслідками.
На думку суду обвинуваченого ОСОБА_7 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчинене групою осіб, а обвинувачену ОСОБА_8 слід визнати винною у кримінальному правопорушенні за ч. 5 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій та будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), вчинене групою осіб, що спричинили тяжкі наслідки.
Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що 08.03.2020 року він, а також обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрілися в центрі міста, де випивали спиртні напої, після чого ОСОБА_7 запропонував піти по місцю проживання ОСОБА_8 .. Вдома у ОСОБА_10 вони втрьох, а також співмешканець ОСОБА_10 та ще один хлопець продовжували вживати спиртні напої та між ними виникла спочатку суперечка, що перейшла у бійку. Так, ОСОБА_10 вдарила його кілька разів, на що він впав. Після цього, він хотів вийти на подвір`я і втекти, однак знову впав, оскільки знаходився у сильному алкогольному сп`янінні. Обвинувачені його догнали, ОСОБА_7 вдарив його і разом з ОСОБА_10 затягнули до будинку. Він кричав і хотів втекти, але ОСОБА_10 вдарила його якимось предметом, а також дерев`яним віником та він більше не мав сили підвестись з підлоги. Після цього, з нього стягнули штани. У зв`язку з таким станом він все чітко не пам`ятає, що відбувалось далі, але пам`ятає, як ОСОБА_10 наказувала ОСОБА_7 ґвалтувати його, а також як вона питала його, ОСОБА_9 , чи згадав він, що коли їй було 12 років, то як він намагався її зґвалтувати. Він, ОСОБА_9 , відчував сильні болі, коли ОСОБА_8 ґвалтувала його віником в анальний отвір, просив цього не робити, однак вона продовжувала це робити. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, тобто станом здоров`я, він до 11.03.2020 року пробув у будинку ОСОБА_10 , після чого його було доставлено до лікарні.
Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину визнала повністю і показала, що 08.03.2020 року вона у своєму будинку, в компанії знайомих на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вживали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв, вона згадала випадок, що ОСОБА_9 , який є родичем її колишнього співмешканця, хотів її зґвалтувати, коли їй було 12 років. Вона почала злитися на ОСОБА_7 навіщо він привів ОСОБА_9 в її будинок та вдарила потерпілого двічі. Потерпілий вибіг на вулицю, але вони наздогнавши його, затягнули до будинку силою. В будинку вона продовжувала його бити, та ОСОБА_7 також вдарив потерпілого двічі по обличчю, а також дерев`яним віником. Після цього вона зняла штани та білизну потерпілого, взяла віник і заштовхала його дерев`яну ручку в анальний прохід потерпілого два рази. ОСОБА_7 також зґвалтував потерпілого, ввів свій статевий орган в анальний отвір, через те, що той виражався нецензурно про його маму. Після того, вони поклали потерпілого на ліжко, який потім ще декілька днів пролежав у зв`язку з важким станом здоров`я у її будинку, після чого був доставлений у лікарню.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що 08.03.2020 року він, ОСОБА_9 , і хлопець на ім`я ОСОБА_12 зустрілися в місті, де вживали спиртні напої. Потім вони вирішили піти до ОСОБА_8 .. Коли вони приїхали до будинку ОСОБА_8 , там вони продовжили вживати спиртні напої, після чого він та ОСОБА_8 пішли за вином. Коли повернулися, то під час розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка, тому що в минулому, коли ОСОБА_10 було 12 років той хотів її зґвалтувати та вони почали битися. Потерпілий вибіг на вулицю, вони вибігли за ним, де він двічі вдарив потерпілого, і затягнули його до будинку силою, де почали його бити дерев`яним віником і ОСОБА_8 наказала йому, ОСОБА_7 , що за те, що ОСОБА_9 хотів з нею зробити в минулому, нехай він його зґвалтує. Він не хотів цього робити, однак ОСОБА_9 лаявся в адресу його мами, ображав її нецензурно, тому все ж таки він зробив це, ввів свій статевий член в анальний отвір потерпілого. Після цього, ОСОБА_8 наказала йому зупинитися, а потім всунула два рази дерев`яну ручку віника в анальний отвір ОСОБА_15 .. Після цього, вони продовжили розпивати спиртні напої, а ранком він пішов додому.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що прокурор, потерпілий, обвинувачені та їх захисники не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом потерпілого, обвинувачених, та дослідженням обставин, які характеризують обвинувачених.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід визнати їх щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід визнати вчинення ними злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи, яка перебуває в безпорадному стані, вчинення ними злочину з особливою жорстокістю, що виразилось у заподіянні потерпілому особливих моральних страждань, і завдання тілесних ушкоджень з болісно діючим предметом, рецидив злочинів, оскільки до цього 27.01.2020 року обоє обвинувачених були судимі за умисні злочини.
Обвинувачений ОСОБА_7 по місцю проживання характеризуються позитивно (а.с. 223), обвинувачена ОСОБА_8 по місцю колишнього проживання характеризуються негативно (а.с. 193).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочини, в якому щиро розкаявся, потерпілий претензій матеріального, морального характеру немає до нього, суд приходить до висновку за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої відповідною частиною статті 152 КК України. При цьому, оскільки ОСОБА_7 був засуджений вироком Берегівського районного суду від 29.09.2020 року та після нього встановлено, що він винен ще і в даному кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 152 КК України, вчиненому ним до постановлення вказаного вироку, тому йому необхідно призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, а саме частково приєднати ОСОБА_7 невідбуте покарання за вироком від 29.09.2020 року до призначеного за цим вироком покарання.
Щодо обвинуваченої ОСОБА_8 суд враховує, що вона вчинила особливо тяжкий злочин, в якому щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, що вона є вагітною, що потерпілий просив обвинувачених суворо не карати, що пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність застосування ст. 69 КК України та призначити обвинуваченій ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 152 КК України.
Зрештою, встановлено, що обвинувачена ОСОБА_8 вчинила це кримінальне правопорушення після постановлення вироку від 27.01.2020 року під час відбування покарання з випробуванням, а тому їй необхідно призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, а саме частково приєднати невідбуте покарання за вироком Берегівського районного суду від 27.01.2020 року до призначеного за цим вироком покарання.
Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Речові докази: віник із дерев`яною палицею, кінчик якої надломаний, обгорнутий в картонний папір та обмотаний скотчем, шматок матерії із постільної білизни, упакований в паперовий конкерт «НПУ ГСУ та опечатаний», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП, слід знищити, скасував арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 17.03.2020 року (а.с. 224-225, 226).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 152 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2020 року визначити остаточне покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Зарахувати в строк відбутого покарання ту частину покарання, що відбута за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2020 року, тобто початок строку відбування покарання рахувати з 14:45 годин 04.01.2021 року, також зарахувати у строк відбутого покарання обвинуваченомуОСОБА_7 строк тримання під вартою по даному кримінальному провадженні з моменту його затримання з 17.03.2020 року о 15:00 годин по 24.08.2020 року 24:00 годин часу його звільнення (а.с. 216-217, 218-220, 86-87).
ОСОБА_8 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 152 КК України та призначити їй покарання за ч. 5 ст. 152 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбутне покарання за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.01.2020 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та її затримання.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_8 строк з моменту її затримання з 09.04.2020 року о 14:00 годин по 24.08.2020 року 24:00 годин - часу її звільнення по даному кримінальному провадженні (а.с. 201-203,204-207, 86-87).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту з 20 години по 8 годину щодня - продовжити до набрання вироком законної сили (а.с. 165-168).

Речові докази: віник із дерев`яною палицею, кінчик якої надломаний, обгорнутий в картонний папір та обмотаний скотчем, шматок матерії із постільної білизни, упакований в паперовий конкерт «НПУ ГСУ та опечатаний», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП - знищити, скасував арешт, накладений ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 17.03.2020 року (а.с. 224-225, 226).

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1