Справа № 604/1410/18
провадження № 1-кп/598/22/2021
ВИРОК

іменем України

"09" квітня 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №604/1410/18по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бережани Тернопільської області, гр.України, з середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, не депутата, без постійного місця проживання, раніше судимого:

1. 02.08.2000 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.81 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

2. 25.04.2005 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

3. 26.05.2008 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.277 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1250 грн.;

4. 14.04.2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 2 роки та штрафу в розмірі 750 грн.;

5. 08.06.2010 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та штрафу в розмірі 750 грн. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2013 року не відбуту частину покарання за вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 08.06.2010 року у виді 3 місяців 27 днів позбавлення волі змінено на покарання у виді 240 годин громадських робіт;

6. 28.04.2014 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту, 40 годин громадських робіт не відбутих за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 08.06.2010 року переведено у 5 днів арешту та призначено остаточне покарання у виді 3 місяці 5 днів арешту;

7. 12.08.2015 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, 21.06.2018 року звільненого по відбуттю покарання;

8. 05.12.2018 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту,

за ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

30 листопада 2018 року приблизно о 15 год. 40 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території Підволочиського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) відділу освіти Підволочиської селищної ради, що знаходиться по вулиці П.Мстислава,103 смт. Підволочиськ Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, шляхом вільного доступу, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, повторно таємно викрав дитячі сани, що знаходилися поблизу приміщення дитсадка, вартістю 325 грн. 33 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду.

Продовжуючи злочинну діяльність, 15 грудня 2018 року приблизно о 11 год. 42 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Живі квіти», належного ФОП ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, шляхом вільного доступу, діючи при цьому умисно, з корисливих мотивів та корисливою метою, повторно таємно викрав з прилавку магазину одну ковану металеву підставку під вазон, вартістю 289 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та пояснив, що 30 листопада 2018 року приблизно о 15 год. 40 хвилин, перебуваючи на території Підволочиського дитячого садочку, що в смт. Підволочиськ, викрав дитячі сани, що знаходилися поблизу приміщення дитсадка, маючи намір використати для власних потреб. Надалі, 15 грудня 2018 року приблизно о 11 год. 40 хвилин, перебуваючи біля магазину «Живі квіти», що по вулиці Д.Галицького смт. Підволочиськ, викрав з прилавку вищевказаного магазину ковану металеву підставку під вазон, маючи намір продати підставку, а вилучені кошти використати на придбання продуктів харчування.

У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що прокурор, обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, розуміючи положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечують проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, дані щодо особи винного, який щиро розкаюється у вчиненому, його характеризуючі дані, та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді арешту.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз від 11.12.2018 року №6-977/18 в розмірі 572 грн. та від 10.01.2019 року №6.1-22/19 в розмірі 572 грн.

Враховуючи те, що речові докази - дитячі сани та підставка під вазон, під час досудового розслідування повернуті потерпілим, тому немає підстав для вирішення питання про речові докази у даному кримінальному, відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 94, 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотири) місяців арешту;

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз від 11.12.2018 року №6-977/18 в розмірі 572 грн. та від 10.01.2019 року №6.1-22/19 в розмірі 572 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1