КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 25 лютого 2021 року, апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рокитне Рокитнянського району Київської області, громадянина України, одруженого, працюючого прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України.

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонено йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком до 26 березня 2021 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 просить викликати та допитати свідка ОСОБА_9 , покази якого мають істотне значення для оцінки обґрунтованості підозри.

Вважають оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, постановлену всупереч вимогам ст. ст. 2, 9, 177, 178, 193, 194, 196, 370, 372 КПК України, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Окрім того, в порушення вимог ст. 372 КПК України вступна частина ухвали не містить місця народження і місця проживання підозрюваного. Описова частина не містить мотивів неврахування належних доказів сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Не враховано твердження сторони захисту про невідповідність повідомлення про підозру змісту вимогам ст. 277 КПК України, що виключає обрання запобіжного заходу. Окрім того, резолютивна частина не містить строку та порядку набрання ухвалою законної сили.
Звертає увагу захисник на те, що слідчим суддею покладено на підозрюваного обов`язок утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, який не узгоджується із п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України. Також покладено обов`язок прибувати до прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою, який не передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України та суперечить п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України.
На думку апелянтів, слідчим суддею не враховано, що підозра, повідомлена ОСОБА_5 є необґрунтованою, оскільки відсутні докази вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень.
Окрім того, в апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 посилається на дані, які характеризують його особу, зокрема, що він одружений, має малолітню доньку, раніше не судимий, користується авторитетом та повагою в колективі.
В доповненнях до апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_5 зазначає, що при вирішенні питання про обрання йому запобіжного заходу залишено поза увагою факт завершення 23 листопада 2020 року строку досудового розслідування.
Відтак вважає, що поза межами процесуальних строків досудового розслідування здійснено повідомлення про підозру, скеровано на розгляд до суду клопотання про обрання запобіжного заходу та відсторонення від посади.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти їх задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Територіальним управлінням ДБР, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 26 листопада 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002963, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 369 КК України.
26 січня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у проханні та одержанні ним, як службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення ним, як службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища; та у підбурюванні до надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого службового становища, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України.
Того ж дня, слідчий Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком до 26 березня 2021 року включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року клопотання задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.
В сукупності із зазначеними обставинами для вирішення справи згідно з вимогами закону слідчим суддею, всупереч доводам апеляційної скарги, враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворий запобіжний запобіжній захід здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про задоволення клопотання органу досудового розслідування, оскільки доведено обставини, за якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги.
Слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 369 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його, у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження.
Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Окрім того, органами досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які оцінені слідчим суддею в межах КПК України наданих на даній стадії кримінального провадження, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_5 , відтак враховуючи всі обставини у їх сукупності, підстав для відмови в застосуванні, або ж для застосування більш м`якого запобіжного заходу не встановлено.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані у слідчого судді існували всі підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_5 до вказаного кримінального правопорушення.
Посилання апелянтів на те, що оскаржувана ухвала є незаконною і необґрунтованою, постановлена всупереч вимогам ст. ст. 2, 9, 177, 178, 193, 194, 196, 370, 372 КПК України, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Твердження апелянтів про те, що вступна частина оскаржуваної ухвали не містить місця народження і проживання підозрюваного, - не дає підстав для визнання її незаконною, оскільки вказані відомості відображенні у резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Доводи захисника та підозрюваного щодо невідповідності повідомлення про підозру змісту вимогам ст. 277 КПК України, - не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони вправі оскаржити повідомлення про підозру в порядку ст. 303 КПК України.

Окрім того, посилання апелянтів на те, що слідчим суддею покладено на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки, які не визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду. Як убачається з ухвали, слідчим суддею покладено на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та не містять суперечностей.
Безпідставними є доводи підозрюваного про те, що повідомлення про підозру, скерування на розгляд до суду клопотання про обрання запобіжного заходу та відсторонення його від посади здійснено поза межами строку досудового розслідування.
Як убачається з матеріалів судового провадження, 23 листопада 2018 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 травня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002963 продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, а саме до 26 листопада 2020 року. В подальшому, строк досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 25 листопада 2020 року продовжено до 26 травня 2021 року. Про підозру ОСОБА_5 повідомлено 26 січня 2021 року, того ж дня слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу підозрюваному, тобто в межах строку досудового розслідування.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонено йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня, строком до 26 березня 2021 року включно, - залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 752/8877/20 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Провадження № 11сс/824/1516/2021 Доповідач ОСОБА_10
Категорія ст.181 КПК України