Справа № 308/8178/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №.0000844 слідчого 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні №.0000844 - слідчий 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області лейтенант юстиції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що громадянин України ОСОБА_4 , будучи обізнаним про явище незаконної міграції осіб вихідців із країн Азії у країни Євросоюзу, умисно, 09 квітня 2021 року, здійснив сприяння незаконному переправлення осіб через державний кордон України, тобто сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, при викладених нижче обставинах.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у м. Києві, 09 квітня 2021 року близько обіду, на прохання невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи, погодився перевезти двох нелегальних мігрантів із міста Київ до міста Хуст, Закарпатської області, з метою їх передачі іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам всупереч існуючого порядку перетинання державного кордону України, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого Законом України «Про державний кордон» від 04.11.1991 р. та Законом України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 р. порядку перетину державного кордону Українидля подальшого незаконного переправлення осіб через Державний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на сприяння незаконному переправлення осіб через державний кордон України, а саме двох нелегальних мігрантів із міста Київ за попередньою змовою групою осіб із своїм знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має у володінні транспортний засіб «Opel» моделі «Zafira» державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , темно-сірого кольору близько 11 години 00 хвилин, 09 квітня 2021 прибув на вищевказаному автомобілі у місто Київ, де неподалік Південного залізничного вокзалу, розташованого на площі Георгія Кірпи, №4, що у м. Києві, де шляхом жестів руки ОСОБА_4 , який знаходився біля водійської двері вищевказаного автомобіля, де в подальшому до салону вказаного вище транспортного засобу здійснили посадку двоє іноземців, а саме громадяни Афганістану - ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , які мали на меті незаконно перетнути державний кордон України, не маючи на те відповідних документів.

У подальшому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи те, що дані іноземні громадяни знаходяться на території України незаконно, з метою їх подальшого незаконного переправлення через Державний кордон України до однієї з країн Європейського союзу, про вказані обставини правоохоронні органи не повідомив, а умисно, з метою сприяння здійсненню вказаних незаконних дій, надавав їм вказівки щодо конспіративного поводження, а саме дотримуватись тиші у випадку зупинки, вдягання засобів індивідуального захисту з метою візуального приховування походження незаконних мігрантів тощо, та переконувався у відсутності переслідування правоохоронних органів, достовірно знаючи особливості місцевості та орієнтуючись в розміщенні місцевих пунктів пропуску, направилисьіз міста Київ до міста Хуст, Закарпатської області для здійснення таємної доставки двох вищевказаних нелегальних мігрантів для їх передачі невстановленим досудовим розслідуванням особам з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України.

Однак, ОСОБА_4 свій злочинний намір до кінця не довів, оскільки 09 квітня 2021 року о 23 години 20 хвилин, разом з ОСОБА_6 та громадянами Афганістану - Камавала Ясір ( ОСОБА_8 ) ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , які знаходилися в автомобілі марки «Opel» моделі «Zafira» державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , були зупинений працівниками Державної прикордонної служби України на околиці населеного пункту Лазівщина, Рахівського району Закарпатської області.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме: сприяння незаконному переправлення осіб через державний кордон України, тобто сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Обгрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що дає йому змогу виїхати за межі України з метою ухилення від досудового розслідування.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує із чотирма країнами (Республіка Польща, Румунія, Угорщина, Словаччина) дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Також, наразі останнім не вказано на всіх учасників кримінального правопорушення щодо встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки останній не надає інформації про їх місцезнаходження, отже є наявні підстави вважати що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, на думку слідчого наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки з моменту звільнення останнього з місць позбавлення волі протягом нетривалого часу ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення (злочин).

Враховуючи те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 7-ти років,не зважаючи на докази зібрані по указаному кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, які безпосередньо бачили вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із домашнім арештом.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила таке задовольнити з огляду на вищевикладені у клопотанні обставини.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, доводи підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Витягом з кримінального провадження №.0000844 від 09.12.2020 року, підтверджено, що органом досудового розслідування УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.
25.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 332 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якої 25 червня 2021 року, йому вручена . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, що в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, який одружений, раніше судимий, офіційно не працює та про обґрунтованість наявності таких ризиків як можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та про неможливість їх уникнення при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашнього арешту в нічний час доби.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.
Додані до клопотання докази підтверджують існування ризику можливості переховування від органів досудового розслідування , незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків та інших осіб, причетних до кримінального правопорушення, які ще не допитані в кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя вважає, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, тяжкістю покарання, яке йому загрожує - згідно санкції статті Кримінального кодексу України, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а саме в період з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин до двох місяців без застосування засобу електронного контролю.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №.0000844 слідчого 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області лейтенанта юстиції ОСОБА_5 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, на строк два місяці, заборонивши ОСОБА_4 покидати місце проживання АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Покласти на підозрюваного такі обов`язки :
1) прибувати до слідчого 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області лейтенант юстиції ОСОБА_5 , прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи,вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вище вказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 05.07.2021 року о 14-35 год.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1