Кримінальне провадження №1-кп/760/184/20
Справа № 760/7012/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві питання доцільності продовження строку тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному 21.02.2017 до ЄРДР за № 0001888, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачених у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 29.12.2020 року відносно обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.02.2021 року включно, однак судове слідство по провадженню триває.

Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, виходить з такого.

Згідно вимог ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи ту обставину ,що один з членів колегії суддя ОСОБА_9 перебуває у відпусці, суд відповідно до вимог Перехідних положень КПК України , зі змінами від 13.04.2020 р. питання щодо продовження запобіжного заходу вирішується головуючим суддею.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати. Вони обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, можуть переховуватися від суду, оскільки після вчинення злочину вони переховувались від органів досудового розслідування, перебували в іншій області.

Потерпіла підтримала позицію прокурора.

Захисник ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_3 тривалий час перебуває під вартою, у нього є постійне місце проживання, міцні соціальні зв"язки, ризики, на які посилається прокурор, не доведені, тому до нього можливо застосувати інший більш м"який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Захисник ОСОБА_8 також вважала недоцільним продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , оскільки його вина в пред"явленому обвинувачені не підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, він має постійне місце проживання, намір переховуватися від суду, відсутній, а тому просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт,.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали своїх захисників.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до наступного.

Оскільки судове слідство по кримінальному провадженню триває ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України дещо знизились на даний час, але продовжують існувати. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, наслідком якого є смерть людини, усвідомлюючи суворість покарання можуть переховуватися від суду, по справі не допитані свідки, дослідження письмових доказів триває, тому суд приходить до висновку, що обставини кримінального провадження дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду.

Суд продовжує вважати , що наявність постійного місця проживання і родини не достатньо для висновку про те,що ризик ухилення від суду не актуальний, оскільки після вчинення злочину, в якому ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обвинувачуються, з місця вчинення вони зникли в іншу область, де деякий час переховувались.

Суд впевнений, що на даний час більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Продовжуючи застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених,а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав ,як підкреслює Європейський суд з прав людини , вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Достатніх і реальних стримуючих факторів для поведінки обвинувачених суду на даний час не надано ,які б дозволили змінии запобіжний захід на домашній арешт.

Отже з метою запобігання зазначеним ризикам та належної процесуальної поведінки обвинувачених, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись 183 ,178 ,331 ч. 3 КПК України ,-суд

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26.04.2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Судове засідання відкласти на 21.04.2021 року на 14.30 год.

Головуючий: