Пр-ня по справі № 1-кп/521/742/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:
08 червня 2021 року, м. Одеса.
Назва та склад суду, секретар судового засідання:
Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 .
Найменування (номер) кримінального провадження:
Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000005.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, з вищою освітою, одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
Прокурори ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
ОСОБА_3 , 01.01.2020 року, приблизно о 00 годин 20 хвилин, керуючи автомобілем «Nissan Tiida», НОМЕР_1 , по вул. Дальницька, порушив Правила дорожнього руху України, а саме: п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.10.1 перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.4 перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою», діючи необережно зі злочинною недбалістю, здійснив розворот, не переконавшись, що це буде безпечним, та не надавши дорогу мопеду «Delta», яким керував ОСОБА_6 та який рухався в зустрічному напрямку, здійснив з ним зіткнення, в результаті якого ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:
Частина 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав;

- обвинувачений ОСОБА_3 має посвідчення водія (посвідчення водія);

- CD-R диск визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження (постанова про залучення речових доказів від 14.02.2020 року);

- автомобіль «Nissan Tiida», НОМЕР_2 та мотоцикл «Delta» з номером рами НОМЕР_3 визнані речовими доказами та на них накладений арешт (постанова про визнання та долучення речових доказів до матеріалів кримінального провадження від 02.01.2020 року; ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року);

- з автомобіля «Nissan Tiida», НОМЕР_2 частково скасований арешт та його повернуто (заява; ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03.03.2020 року);

- судові витрати за кримінальним провадженням склали 12439 гривень 68 копійок (довідки);

- обвинувачений раніше не судимий (вимога від 22.07.2020 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (довідка від 21.04.2020 року).

Інших доказів сторони не надавали. При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення про у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:
Відповідно до ст. 66 КК України, суд встановлює обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання:
Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 55 років та соціальне положення одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

При цьому, позбавляючи обвинуваченого права керувати транспортними засобами, суд виходив з наступного.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження не вбачається, що ОСОБА_3 є професійним водієм та право керування транспортними засобами йому необхідне для здійснення професійної діяльності.

Щодо посилання сторони захисту на те, що обвинувачений має сім`ю та право керування транспортними засобами йому необхідне для сім`ї, то вказана обставина не є такою, в даному випадку, щоб суд її прийняв до уваги.

Так, стороною захисту не надано будь-яких відомостей, що ОСОБА_3 необхідне право керування транспортними засобами у зв`язку з тим, що того дійсно потребують члени його сім`ї, наприклад, не можуть самостійно пересуватися.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:
З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає запобіжний захід не обирати.

Також, суд вважає за необхідне арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року скасувати та, відповідно до ст. 100 КПК України, частину речових доказів вважати повернутою, частину речових доказів повернути, частину речових доказів зберігати при матеріалах справи.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:
Призначити за ч.1 ст. 286 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:
Речові докази автомобіль «Nissan Tiida», НОМЕР_2 вважати повернутим; мотоцикл «Delta» з номером рами НОМЕР_3 повернути; CD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Рішення про відшкодування процесуальних витрат:
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 12439 гривень 68 копійок.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:
Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 року скасувати.

Запобіжний захід не обирати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:
Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1