Дата документу 11.03.2021 Справа № 937/1563/21
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/272/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №937/1563/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_8 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новодмитрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, одруженого, який обіймає посаду майстра лісу ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 лютого 2021 року задоволено частково клопотання слідчого та до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів, шляхом заборони у період з 21.00 години до 05.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим, визначеними слідчим у кримінальному провадженні, окрім як під час проведення слідчих (процесуальних) дій;

- здати на зберігання документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, заборонивши цілодобово залишати йому житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , суд мав врахувати наявність ризиків, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність цілодобового домашнього арешту ОСОБА_7 є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від досудового слідства та правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування ОСОБА_7 , може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з іншими обставинами.

На цей час підозрюваний ОСОБА_7 продовжує виконувати свої службові обов`язки на посаді майстра лісу, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками, з особами, які працюють у лісництві, а також з працівниками правоохоронних органів, що свідчить про те що, підозрюваний може використати свої повноваження та вказані зв`язки для незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, потерпілого, знищити, спотворити чи приховати документи, речі, які в подальшому можуть мати доказове значення у зазначеному кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 визнавав свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину, про що зазначено в ухвалі слідчого судді, проте у подальшому, після часткового задоволення вказаною клопотання, останній відмовився визнавати свою провину, що свідчить про те, що останній може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема вчиняти дії щодо переконання чи впливу з метою зміни показань особами, які вже допитані та будуть допитуватись ще у якості свідків під час проведення досудового розслідування, або ж вчиняти тиск на потерпілого з метою зміни останнім своїх показань, зловживаючи при цьому своїм службовим становищем.

Ураховуючи ризики, передбачені п.п.1-4 ч.1 ст.177 КПК, а також оцінюючи в сукупності вищевказані обставини, обрання стосовно останнього запобіжного заходу, не пов`язаного із цілодобовим домашнім арештом, може негативно вплинути на проведення досудового розслідування, а також не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного підчас досудового розслідування.

Кримінальне правопорушення (злочин), у якому підозрюється ОСОБА_7 , зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Захисник та підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 звернулася до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.365 КК злочину.

Клопотання обґрунтовано тим, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Мелітополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000260 від 19.10.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК.

19.02.2021 майстру лісу ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство» ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу директора державного підприємства «Великоолександрівське лісомисливське господарство» ОСОБА_10 від 08.02.2016 № 11-к ОСОБА_7 переведено на посаду майстра лісу Великоолександрівського лісництва.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді майстра лісу ДП «Великоолександрівське лісомисливське господарство», являючись працівником правоохоронного органу, 19.10.2020 близько 02:30 при патрулюванні лісового масиву «Літучі піски», поблизу смт.Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, перевищуючи надану йому владу та службове становище, без законних на те підстав застосував власну гладкоствольну вогнепальну зброю одноствольну мисливську рушницю моделі 18ЕМ-М 12-го калібру стосовно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював порубку сухостою деревини акації, у результаті чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження.

З посиланням на наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя задовольняючи частково клопотання слідчого, зазначив, що з врахуванням відомостей про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, суд дійшов висновку про можливість зміни в сторону пом`якшення заходу забезпечення кримінального провадження, заборонивши ОСОБА_7 залишати житло з 21.00 години вечора до 05.00 години ранку, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК. Суд вважає, що на теперішній час домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язку не залишати житло у певний період часу з 21-00 години до 05-00 години у сукупності з іншими застосованими обов`язками, у достатній мірі гарантують належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та нівелюють існуючі ризики.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК, та обґрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, зокрема ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та потерпілого, знищення, зміни або переховування документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Висновок слідчого судді про наявність вказаних ризиків та необхідність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби є обґрунтованим, та на переконання колегії суддів, буде сприяти їх уникненню з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення.

Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний час доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.

При цьому, колегією суддів враховано, що прокурором не наведено достатніх доказів того, що цілодобовий домашній арешт виправдовує інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості особи, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, а тому доводи прокурора про необхідність застосування щодо підозрюваного цілодобового домашнього арешту є безпідставними.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнім вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим та пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК. Підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів не вбачає.

При цьому, слідчий суддя фактично врахував усі дані про особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому злочину, на які посилається прокурор у апеляційній скарзі, а тому доводи прокурора у цій частині не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.

Інші доводи прокурора є також безпідставними, оскільки обставини, на які вказує прокурор, враховані слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами, які мають значення для прийняття правильного рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4