Справа № 159/189/21
Провадження № 1-кс/159/925/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

ст. слідчого СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову ст. слідчого СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_5 від 31.03.21 р. про закриття кримінального провадження № № 120 210 305 500 000 03, внесеного до ЄРДР 13.03.21 р.,

в с т а н о в и в:

Скарга заявника надійшла до суду 07.05.21 р.. У обґрунтування скарги заявник зазначив, що 13.01.21 р. відкрито кримінальне провадження № 120 210 305 500 000 03 за ч. 2 ст. 286 КК України за фактом ДТП, що сталась тоді ж о 08 год. 30 хв., під час якої він отримав тілесні ушкодження. Допитано його було лише 25.03.21 р.. Після цього у кінці квітня 2021 р. він дізнався, що щодо нього складено протокол за ст. 124 КУпАП за подіями вказаної вище ДТП. В ході ознайомлення 27.04.21 р. з матеріалами такої справи про адмінправопорушення, його захисникові стало відомо, що є постанова ст. слідчого СВ Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області від 31.03.21 р. про закриття вказаного вище кримінального провадження; лише тоді він отримав копію оскаржуваної постанови. 27.04.21 р. він подав у поліцію заяву про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, однак, безрезультатно. Покликаючись на ст. 284 КПК України, зазначає, що з оскаржуваною постановою не згідний, вважає її передчасною, незаконною. Так слідчий не допитав інших свідків, очевидців ДТП, які бачили порядок розташування т/з на дорозі тощо. Експерту слідчий не задавав питання про те, на якій саме смузі руху сталось зіткнення під час ДТП. Вважає важливим проведення таких слідчих дій як слідчий експеримент, відтворення події. Досудове розслідування проведено неповно, поверхнево, формалізовано. Після ДТП він тривалий час перебував у лікарні, потім проходив реабілітацію вдома. Слідчий не роз`яснив йому право скористатись правової допомогою. Покликаючись на ст. 2, ч. 2 ст. 9, ст. 110 КПК України, судову практику, просить скаргу задовольнити та оскаржувану постанову скасувати, поновивши йому строк на її оскарження, пропущений ним з вказаних вище причин, що вважає поважними.

У судовому засіданні заявник та його представник адвокат, кожен зокрема, скаргу підтримали. Заявник також пояснив, що він пробув у лікарні тривалий час з огляду на тяжкість тілесних ушкоджень. Однак йому після його допиту та під час лікування вдома стало відомо, що є ще свідки події: його дядько ОСОБА_6 та його 2 сини; ще один чоловік на ім`я ОСОБА_7 , які мешкають у його селі та які допомагали йому вивільнитись із автівки після ДТП і бачили розташування т/з тощо на дорозі після ДТП. Про його повторний допит та про допит цих осіб він перед слідчим не клопотав, так як хворів та вважав, що слідчий це зробить самостійно. Свої запитання перед експертом він також не мав змоги поставити. На даний час щодо нього Ковельським міськрайсудом Волинської області розглядається справа за ст. 124 КУпАП, своєї винуватості у якій він також не вбачає. Просять скаргу задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні проти доводів скарги заперечив, суду пояснив, що потерпілий був допитаний і показав про те, що втратив пам`ять і про обставини ДТП показати нічого не зможе. Він призначав експертизи та провадив допити свідків - очевидців ДТП і в результаті прийшов до висновку, що мав місце неконтрольований занос авта під керуванням потерпілого. Підстав для відтворення події немає, так як така процесуальна дія не передбачена чинним КПК України. Доцільності проведення слідчого експерименту з наражанням його учасників на небезпеку за обставин, що мали місце на момент ДТП, він не вбачає. Копію оскаржуваної постанови він надіслав потерпілому. Вважає оскаржувану постанову законною та просить у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення заявника, його представника адвоката, слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, наданого 11.05.21 р. у розпорядження слідчого судді на 87 арк. у прошнурованому, пронумерованому, але не скріпленому підписом чи печаткою вигляді, приходжу до висновку, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення.

Так 13.01.21 р. до Ковельського РУП ГУ НП у Волинській області надійшло повідомлення про вказану вище ДТП за участю потерпілого, а також водіїв ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і відомості було внесено у ЄРДР за ч. 1 ст. 286 КК України.

У подальшому кримінальне провадження розслідувалось за ч. 2 ст. 286 КК України.

Заявник у кримінальному провадженні має процесуальний статус потерпілого.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадженні - потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З огляду на відсутність у матеріалах кримінального провадження даних про дату отримання заявником копії оскаржуваної постанови, строк на звернення із розглядуваною скаргою до суду заявникові слід поновити.

Протокол ОМП було складено 13.01.21 р. із схемою ДТП в період з 08 год. 20 хв. до 08 год. 50 хв., тобто, невідкладно після ДТП.

Складено було також протоколи ОМП від 13.01.21 р., за якими предметами огляду були 3 автомобілі учасники ДТП (автівки під керуванням: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілого).

15.01.21 р. заявника було визнано потерпілим у кримінальному провадженні. Відповідно до копії постанови від 15.01.21 р., потерпілого слідчий ознайомив під розпис з його правами та обов`язками.

Тому критично розцінюю доводи заявника у тій їх частині, що слідчий не інформував потерпілого про змість та обсяг його процесальних прав.

14.01.21 р. слідчим було допитано як свідка учасника ДТП ОСОБА_8 , який показав, що безпосередньо перед ДТП він рухався по дорозі у напрямку м. Ковеля Волинської області, слідуючи за автомобілем під керуванням потерпілого. Дорога була засніженою. Він побачив, як автомобіль потерпілого занесло у ліву сторону та винесло на зустрічну смугу руху, по якій у той момент рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_9 .. Сталось зіткнення. Він же, гальмуючи, разом з тим у подальшому допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_9

14.01.21 р. слідчим було допитано як свідка учасника ДТП ОСОБА_9 , який показав, що безпосередньо перед ДТП він рухався засніженою та слизькою дорогою з м. Ковеля Волинської області і помітив авто під керуванням потерпілого, що рухаалось йому назустріч, а позаду цього авта - ще їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_8 .. Автомобіль потерпілого почало заносити і той виїхав на його смугу руху в ході заносу. Він не зміг уникнути зіткнення. Від удару під час зіткнення автомобіль потерпілого відкинуло назад на ліву смугу руху, а його автівку ближче до середини проїзної частини дороги, де сталось повторне зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_8 .. Внаслідок цього повторного зіткнення його авто відкинуло на узбіччя. На місце пригоди прибули медики та госпіталізували потерпілого, а він із ОСОБА_8 очікував поліцію.

Даних про інших очевидців ДТП, крім потерпілого, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , органом досудового розслідування не здобуто.

25.03.21 р. був допитаний потерпілий та показав, що коли він рухався у напрямку м. Ковеля Волинської області то безпосередньо перед ДТП дорожнє покриття було засніженим та слизьким. Він виїхав із заокругленої ділянки дороги на прямий її відрізок, однак, подальших подій не пригадує внаслідок тілесних ушкоджень (травм), отриманих у ДТП.

Та обставина, що потерпілий отримав внаслідок ДТП тілесні ушкодження, стверджується відповідним висновком СМЕ.

Слідчим було призначено судову інженерно транспортну транспортно трасологічну експертизу щодо встановлення того, якими саме частинами і під яким кутом сталось зіткнення автомобілів під керуванням потерпілого та ОСОБА_9 , що безпосередньо перед ДТП на автівках рухались у зустрічному напрямку.

Висновок експерта складений 26.03.21 р. та за ним, з врахуванням даних безпосереднього співставлення автівок по наявних пошкодженнях, у момент первинного контакту взаємодіяли: ліва бічна частина автівки під керуванням потерпілого та передня частина авта під керуванням ОСОБА_9 ; при цьому повздовжня вісь авта під керуванням потерпілого розміщувалась під кутом біля 70 75 градусів за рухом годинникової стрілки щодо повздовжньої вісі автомобіля під керуванням ОСОБА_9 ..

Вважаю, що заслуговують на увагу доводи слідчого про те, що з огляду на те, що після зіткнення автівок під керуванням потерпілого та ОСОБА_9 останні, з врахуванням також повторного зіткнення автівки під керуванням ОСОБА_8 з автомобілем ОСОБА_9 , мало місце зміщення автівок з місця первинного зіткнення, відповідь на питання про місце зіткнення для цілей досудового розслідування не була суттєво важливою.

Місце зіткнення досудовим розслідуванням встановлено за даними протоколу ОМП від 13.01.21 р. із схемою ДТП, показаннями свідків очевидців ДТП.

Враховую, що медпрацівники чи інші особи, які прибули на місце ДТП згодом, у т. ч. для надання меддопомоги потерпілому чи вивільненню його з авта тощо, не були очевидцями ДТП і бачили розташування автівок вже після зіткнення та подвійного зіткнення.

Доводи заявника у тій їх частині, що допитані свідки учасники ДТП - є зацікавленими, слід оцінювати критично як необгрунтовані з врахуванням ступеню їх поінформованості про подію ДТП та суті їх першопочаткових пояснень, відібраних безпосередньо після ДТП поліцією.

Доводи представник заявника у тій їх частині, що досудовому розслідуванню слід було розслідувати і таку версію події як настання ДТП у зв`язку із заносом автомобіля під керуванням ОСОБА_9 , відкидаю, так як будь які об`єктивні дані на користь існування такої версії розвитку подій у розпорядження досудового розслідування не поступали.

Тому за встановлених слідчим обставинах висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є правильним.

Тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення до Волинського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 13.05.21 р..