ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за №0000904 від 04.03.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2020 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 через програму миттєвих повідомлень «Telegram» із невстановленою досудовим слідством особою узгодив умови придбання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» для особистого вживання без мети збуту. Після внесення оплати, 03.03.2020 року ОСОБА_5 отримав SMS-повідомлення з інформацією про те, що його посилка доставлена до поштового відділення №6 «Нової пошти», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 120.
03.03.2020 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 пішов до вказаного відділення пошти, де забрав наркотичний засіб - «Канабіс», який знаходився в середині картонної коробки, який почав зберігати з метою особистого вживання, без мети збуту. 03.03.2020 року приблизно о 14 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку №14 по вул. Семена Кузнеця у м. Харкові, ОСОБА_5 був зупинений працівниками патрульної поліції спільно з працівниками ВКП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області. В ході бесіди ОСОБА_5 повідомив їм, що при ньому знаходиться наркотичний засіб - «Канабіс», який він зберігає при собі для особистого вживання без мети збуту.
В подальшому, 03.03.2020 року під час проведення огляду місця події у період часу з 14 год. 30 хв. до 14 год. 50 хв., за адресою: м. Харків, вул. Семена Кузнеця, буд. 14, ОСОБА_5 добровільно видав картонну коробку з написом «Нова пошта», яка знаходилася при ньому, всередині якої міститься речовина рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №13/1/736СЕ-20 від 07.04.2020 року за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «канабісом», маса якого в перерахунку на суху речовину та після видалення насіння становить 6,4755 грам, який ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі з метою подальшого особистого вживання без мети збуту.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України у повному обсязі, та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого.
Суд зі згоди прокурора та обвинуваченого, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи представлені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
При вирішенні питання про покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь важкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, офіційно не працевлаштований.
Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Відповідно статті 67 Кримінального кодексу України, обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_5 судом не виявлено.
Згідно частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Тобто, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 повинно бути призначене покарання, необхідне та достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у межах санкції кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України у вигляді штрафу, оскільки цей вид покарання буде мати вплив на його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України мета покарання як обвинуваченою, так і іншими особами.
Водночас, суд зазначає, що згідно з приписами статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Відповідно до статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Означена норма Основного закону України визначає загальне правило прямої дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, а також заборону їх зворотної дії, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують саме відповідальність особи (тобто йдеться про злочинність та караність діяння).
Питання дії закону про кримінальну відповідальність у часі врегульовано також статтями 4 та 5 Кримінального кодексу України, положення яких доповнюють одне одного і мають тлумачитися та застосовуватися в їх взаємозв`язку.
Згідно з частиною 2 статті 4 Кримінального кодексу України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до приписів частини 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (частина 3 статті 5 Кримінального кодексу України).
Суд враховує, що 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII.
Вказаним Законом внесені зміни до частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України, згідно з якими незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Натомість, на момент вчинення обвинуваченим кримінального проступку, частина 1 статті 309 Кримінального кодексу України передбачала, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Виходячи з вищевказаних приписів чинного законодавства та враховуючи те, що санкцією частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України в редакції, яка діяла на час вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку (01.03.2020 року), передбачалось покарання у виді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а з 1 липня 2020 року, після внесення змін Законом №2617-VIII від 22.11.2018 - від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд застосовує положення частини 1 статті 309 Кримінального кодексу України в редакції, чинній на час вчинення обвинуваченим кримінального проступку.
Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню вирішити на підставі статті 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів і документів вирішити на підставі статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь Харківського НДЕКЦ МВС України (код доходів 24060300, отримувач платежу: УК Слобідсь/мХарСлобідськи/24060300, п/рахунок: UA0020005, код отримувача (ЄДРПОУ): 37999680, банк: Казначейство України (ЕАП) вартість проведеної під час досудового слідства судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №13/1/736СЕ-20 від 07.04.2020 року у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.
Речовий доказ полімерний пакет з речовиною рослинного походження, - «канабісом», маса якого в перерахунку на суху речовину та після видалення насіння становить 6,4755 грам, який знаходиться на зберіганні в камері схову Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУ НП в Харківській області за квитанцією №12073 після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий: