Справа № 308/2104/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 10.11.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001172 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золочів Золочівського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 343 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: інспектором прикордонного контролю 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) 1 категорії прапорщиком ОСОБА_6 , та інспектором прикордонного контролю 3 категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) 1 категорії сержантом ОСОБА_7 , відповідно до розробленого графіку чергування, затвердженого начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » І категорії (тип Б) ОСОБА_8 , в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)», розташованому у селі Соломоново Ужгородського району Закарпатської області, відповідно до вимог Закону України «Про прикордонний контроль» та Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року № 1261, здійснювався прикордонний контроль.

Так, 09 листопада 2020 року о 13 годині 40 хвилин під час слідування на в`їзд в Україну в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» вищевказаними працівниками прикордонної служби проводилася перевірка документів пасажира/водія транспортного засобу, а саме легкового автомобіля марки «Фольксваген» моделі «Туран» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 .

При цьому, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території України, у тому числі Закарпатської області, установлено карантин.

Згідно з п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 самоізоляції підлягають особи, що перетинають державний кордон та прибули з держави або є громадянами (підданими) держав із значним поширенням COVID-19.

Відповідно до п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які здійснили перетин державного кордону та проходять самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону.

Того ж дня, близько 13 години 00 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)», розташованому у селі Соломоново Ужгородського району Закарпатської області, під час проведення перевірки документів відповідно до ст. 7 «Про прикордонний контроль», ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невнесення до системи інформації про серію, номер паспортного документа та дату перетину ОСОБА_4 державного кордону України як такого, що потребує самоізоляції, та подальшої самоізоляції, встановленої п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641, тобто розраховуючи на невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, надав інспектору прикордонного контролю 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) 1 категорії прапорщику ОСОБА_6 паспорт громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером « НОМЕР_2 », виданий 27 червня 2014 року, всередині якого містились грошові кошти, а саме одна купюра номіналом 10 євро з серійним номером « НОМЕР_3 », тобто надав неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_6 є службовою особою Державної прикордонної служби України та згідно з п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 вносить до системи інформація про серію, номер паспортного документа та дату перетину особою, яка потребує самоізоляції, державного кордону України.

Поза тим, 09 листопада 2020 року близько 13 години 40 хвилин в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)», розташованому у селі Соломоново Ужгородського району Закарпатської області, під час проведення перевірки документів відповідно до ст. 7 «Про прикордонний контроль» ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення самоізоляції, встановленої п. 22 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641, достовірно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_6 , яка перебувала у однострої прикордонника, на якому розміщені нарукавні знаки, нашивки, погони, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, а також відповідно п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 вносить до системи інформація про серію, номер паспортного документа та дату перетину особою, яка потребує самоізоляції, державного кордону України, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, під час розмови надав інспектору прикордонного контролю 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС (тип А) ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) 1 категорії прапорщику ОСОБА_6 паспорт громадянина України для виїзду за кордон з серійним номером « НОМЕР_2 », виданий 27 червня 2014 року, всередині якого містились грошові кошти, а саме одна купюра з серійним номером « НОМЕР_3 », у такий спосіб здійснивши вплив на ОСОБА_6 для невнесення останньою до системи інформація про серію, номер паспортного документа та дату перетину ОСОБА_4 державного кордону України як такого, що потребує самоізоляції, тобто з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто дає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, та ч. 1 ст. 343 КК України, тобто вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.01.2021 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 та призначити останньому визначену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно з якою вона надає згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Захисник обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Заслухавши сторони, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе виним, згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів та кримінального проступку, він розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, угода не суперечить вимогам КК та КПК України, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Із змісту угоди слідує, що прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження, обвинувачений у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у вчиненому діянні.

Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст обвинуваченому, яких роз`яснено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто дає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, та ч. 1 ст. 343 КК України, тобто вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, суд призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 04 січня 2021 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314,369,370,373,374,376,473,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 січня 2021 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001172 від 10.11.2020 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч. 1 ст. 343 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 369 КК України виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

за ч. 1 ст. 343 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: одну купюру номіналом 10 Євро з серійним номером «UE», яка направлена для зберігання до АТ «Укргазбанк» конфіскувати в дохід держави.

Судові витрати по справі відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1