Справа № 461/8940/20
Провадження № 1-кс/461/1608/21
УХВАЛА

16.03.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

заявника ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0002506 від 23 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0002506. Свої вимоги мотивував тим, що згідно ухвали слідчого судді, в будинку та гаражі, якими він користується, було здійснено обшук, в ході якого було виявлено ряд речей та документів. Зазначає, що вказане кримінальне провадження стосується автомобілів Тойота Лендкрузер Прадо та БМВ, до яких він жодного відношення не має. Крім того, станом на 11 березня 2021 року, слідчих дій з вилученим майном не проводилось, та відсутні жодні докази про їх причетність до кримінального провадження. У зв`язку з вищевикладеним, просить слідчого суддю скасувати арешт на майно, та повернути його власнику.

Заявник та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовільнити в повному обсязі.

Слідчий в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти часткового задоволення клопотання ОСОБА_3 , - в частині зняття арешту з ноутбуку марки «Acer» з с/н LXR9Z1А1601 та системи відео фіксації «Hikivissions» с/н 029694602. Вважає, що все інше майно має відношення до кримінального провадження, оскільки за його дорученням оперативними працівниками проводиться ідентифікація запчастин та пристроїв.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання.

Положення статей 317 та 319 ЦК України визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Слідчим суддею було встановлено, слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002506 від 23 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Згідно протоколу обшуку від 25 листопада 2020 року, на земельній ділянці з кадастровим номером :15:003:0050, що в м. Коломия, Івано Франкіської області та в приміщенні будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 ,- виявлено та вилучено ряд предметів, які постановою слідчого від 26 листопада 2020 року, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Правовою підставою для арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя зазначає, що майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
До компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину і хто ж фактично є його власником, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею накладено на нього арешт як на речовий доказ, який у разі повідомлення особі про підозру у майбутньому може бути предметом забезпечення виконання вироку.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
Таким чином, в частині зняття арешту з речей, які визнані речовим доказом - для зняття арешту необхідно довести підстави для його зняття. Однак, слідчому судді не були надані належні та допустимі докази що у арешті майна, як речового доказу відпала потреба або він є необґрунтованим.
Однак, оскільки слідчий в судовому засіданні повідомив про те що ноутбук марки «Acer» з с/н LXR9Z1А1601 та система відео фіксації «Hikivissions» с/н 029694602 не мають відношення до кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що в цій частині є необхідність в задоволенні клопотання та повернення майна власнику.
Керуючись ст.ст. 174, 376 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0002506 від 23 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України, - задовільнити частково.

Скасувати арешт, що накладений на ноутбук марки «Acer» з с/н LXR9Z1А1601 та систему відео фіксації «Hikivissions» с/н 029694602, та повернути його законному власнику.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1