Справа № 128/3632/18
Провадження №11-кп/801/638/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.07.2018 за №0000732,

якою подання старшого інспектора Вінницького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_9 про приведення вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 27.12.2019 року відносно:

засудженої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців,

у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень,-повернуто заявнику,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.10.2020 року подання старшого інспектора Вінницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , про приведення вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 27.12.2019 року, яким громадянку ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців, у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень - повернуто заявнику.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що нормами діючого КПК України, не передбачено процесуальної можливості «приводити вироки у відповідності до норм Закону». Окрім того, в ч.ч. 2,3 ст. 74 КК України , на яку у поданні посилається представник органу пробації , йдеться мова про осіб, яких засуджено судом та які відбувають реально призначене судом покарання ( ст.ст. 53-63 КК України)

Відповідно до положень, викладених ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Законом України «Про пробацію» він не наділений правом на звернення до суду з поданням на підставі пункту 13 частиною 1 статті 537 КПК України.

Крім того, 01.07.2020 набув законної сили Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» 2617-VIII, від 22 листопада 2018 року( із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019, але у розділі II ( Прикінцеві та перехідні положення) жодного зазначення про те, що на виконання даного Закону орган пробації має право (обов`язок) на звернення із таким поданням до суду - не міститься.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі керівник Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 просить ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09.10.2020 про повернення подання старшого інспектора Вінницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про приведення вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 27.12.2019 відносно ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що Вінницький районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області наділений правом звертатися до суду з поданням щодо питань, які вирішуються судом під час виконання вироку щодо ОСОБА_10 в межах своєї компетенції. Разом з тим, твердження суду про необхідність реального відбуття покарання засудженою як на підставу приведення вироку у відповідність до нових вимог законодавства, суперечить точному змісту положень ч. 3 ст. 74 КК України, яка не містить імперативної вимоги реального відбування засудженим призначеної міри покарання. А тому, приведенню у відповідність до нових вимог закону підлягають як вироки, якими засудженим призначено реальну міру покарання, так і вироки, якими засуджених звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. Тому повертаючи подання, суд не обґрунтовано дійшов висновку щодо неможливості застосування відносно засудженої положень ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а також положень ч. З ст. 74 КК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор та представник органу пробації підтримали подану прокурором апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи.

Засуджена ОСОБА_10 повідомлена судом про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте до суду не з`явилася та не повідомила суд про причини свого неприбуття. За таких підстав прокурор та представник органу пробації не заперечували проти апеляційного розгляду у її відсутність, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України судовий розгляд відбувся у їх відсутність.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваного судового рішення, як на підставу для повернення подання органу пробації, суд першої інстанції зазначив про неможливість приведення вироку, яким особу не було засуджено до реального покарання, у відповідність вимогам Закону. Також, Законом України «Про пробацію» орган пробації не наділений правом на звернення до суду з поданням на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України. Крім того, у розділі II (Прикінцеві та перехідні положення) Закону також не міститься посилань про право (обов`язок) органів пробації на звернення із таким поданням до суду.

Проте, колегія суддів перевіривши детально доводи апеляційної скарги прокурора, погоджується з її доводами, а тому переконана про помилковість тверджень місцевого суду про відсутність повноважень органу пробації звертатись із вищевказаним поданням до суду, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 статті 74 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Згідно ч. 2 ст. 535 КПК України суд разом зі своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення. Правовими положеннями ст. 537 КПК України визначено питання, які вирішуються судом під час виконання вироку.

Наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 затверджено Порядок здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.

Пунктом 1 глави 1 розділу IX Порядку передбачено, що уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання звільненого з випробуванням, одержавши копію судового рішення, здійснює поставлення звільненого з випробуванням на облік у порядку, встановленому розділом IV цього Порядку.

Також вказаним Порядком визначено підстави здійснення нагляду за звільненими від відбування покарання та зняття з обліку вказаних осіб, скасування звільнення.

Таким чином, Вінницький районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області наділений правом звертатися до суду з поданням щодо питань, які вирішуються судом під час виконання вироку щодо ОСОБА_10 в межах своєї компетенції.

У той же час, із змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що суд вказав на необхідність реального відбуття покарання засудженою як на підставу приведення вироку у відповідність до нових вимог законодавства. Однак, таке твердження суперечить точному змісту положень ч. 3 ст. 74 КК України, яка не містить імперативної вимоги реального відбування засудженим призначеної міри покарання.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, який пом`якшує кримінальну відповідальність, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але мають судимість. Тобто, поняття «осіб, які вчинили діяння» є більш широким ніж поняття «осіб, які відбувають покарання», на яке послався суд у своєму рішенні.

З огляду на таке, приведенню у відповідність до нових вимог закону підлягають як вироки, якими засудженим призначено реальну міру покарання, так і вироки, якими засуджених звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, повертаючи подання, суд першої інстанції не обґрунтовано дійшов висновку щодо неможливості застосування відносно засудженої положень ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а також положень ч. 3 ст. 74 КК України.

Зазначені порушення кримінального процесуального закону відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Разом з тим, усунути їх та переглянути провадження в апеляційному порядку згідно вимог ст. 404 КПК України також неможливо, оскільки докази під час судового розгляду взагалі не досліджувалися, а розгляд справи по суті є виключною компетенцією суду першої інстанції. А тому, ухвала Вінницького районного суду Вінницької області підлягає скасуванню, а подання старшого інспектора Вінницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про приведення вироку Вінницького районного суду Вінницької області відносно ОСОБА_10 новому розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419, 424 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4