Справа № 525/1351/20
Номер провадження 1-кп/525/39/2021
Вирок
Іменем України

18 березня 2021 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, військовослужбовець військової служби за контрактом в ЗСУ у військовій частині НОМЕР_1 , військове звання "старший солдат", не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, групи інвалідності за станом здоров`я не має, раніше не судимого,
по ч. 1 ст. 121 КК України, -
встановив:
15 вересня 2020 року близько 23 години 55 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , військовослужбовець військової служби за контрактом, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на літньому майданчику ресторану " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із громадянином ОСОБА_5 , умисно, наніс останньому два удари кулаком лівої руки в область голови та один удар лівою ногою взутою у взуття в область живота, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота та післятравматичного розриву сечового міхура, які відповідно до висновку судового-медичного експерта від 22.10.2020 року за № 392 по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду повідомив, що дійсно 15 вересня 2020 року у вечірній час перебуваючи у щорічній відпустці проводив час на власний розсуд за адресою проживання в селі Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області. Цього дня відпочиваючи на літньому майданчику ресторану "Псел", що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виник конфлікт з ОСОБА_5 в результаті якого наніс останньому два удари кулаком лівої руки в область голови та один удар лівою ногою взутою у взуття в область живота. Повідомив суду, що з 2018 року проходить військову службу за контрактом, має військове звання "старший солдат", військова частина НОМЕР_1 , не заперечував, що в той час перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Судом, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, зважаючи на відсутність заперечень учасників судового провадження, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що учасники справи правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, а також розуміють, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З огляду на зміст встановлених обставин, які кореспондуються зі змістом обвинувального акта, дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати по ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тяжке економічне становище в державі.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд, при призначенні покарання керується вимогами ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжкого злочину, обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність тяжких наслідків, відсутність зі слів потерпілого завданих збитків, ставлення обвинуваченого до вчиненого, молодий вік обвинуваченого, перебування останнього на військовій службі, ставлення потерпілого, який вважав за можливе призначити максимально м`яке покарання обвинуваченого, обвинувачений із потерпілим примирився.
З огляду на вище зазначене, при призначенні покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, суд враховує наступні обставини: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тяжке економічне становище в державі, відсутність зі слів потерпілого завданої шкоди, відсутність тяжких наслідків, примирення обвинуваченого із потерпілим, що і сукупності істотно знижують суспільну небезпечність як особи обвинуваченого ОСОБА_4 так і самого злочину, даючи підстави для застосування положень ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, і переходить до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді арешту, яке буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, та вважає за можливе визначити покарання в межах строку даного виду покарання відповідно до ст. 60 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироку законної сили, суд не вбачає.
Керуючись статтями 368, 370, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 60 КК України, арешт ОСОБА_4 відбувати на гауптвахті.
Початок строку відбування покарання у виді арешту ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання.
До набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження до засудженого не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд Полтавської області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1