У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року

справа № 638/1063/21
провадження № 1-кп/638/1003/21

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові обвинувальний акт з реєстром матеріалів у кримінальному провадженні № 480001689 від 25 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської обл., громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, офіційно працевлаштованого, раніше не судимого, який має на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України,

у с т а н о в и в:

27 січня 2021 року у провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17 березня 2018 рокув період часу з 21:00 до 22:00, ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе, розташованому зліва біля будівлі № 30 по пр. Л. Свободи, м. Харкова, звернув увагу на мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 4 Pro 32GB», що знаходився на столі, який належить ОСОБА_5 .

Після чого, у останнього виник раптовий намір на таємне заволодіння вищезазначеним чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, ОСОБА_4 , таємно заволодів вищезазначеним мобільним телефоном, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 11683 від 18 травня 2018 року становить 3220 гривень, та покинув приміщення вказаного кафе.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3220 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за частиною першою статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні подав заяву, в якій у зв`язку із закінченням строків давності просив кримінальне провадження № 480001689 частиною першою статті 185 КК України закрити на підставі статті 49 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в порядку статті 49 КК України та закриття кримінального провадження не заперечувала.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_6 не має, йому було повністю відшкодовано заподіяну шкоду, а саме повернуто мобільний телефон. Просив розглядати обвинувальний акт ОСОБА_4 за його відсутності. Проти звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно нього не заперечував.

Розглядаючи клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законодавством України про кримінальну відповідальність.

Частиною четвертою статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією частини першої статті 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до частини першої статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, відповідно до статті 12 КК України ( в редакції Закону, який діяв на момент вчинення злочину ), кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 185 КК України, є проступком, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, його було вчинено 17 березня 2018 року, тобто трирічний строк для притягнення особи до відповідальності станом на 17 травня 2021 року минув, при цьому обставини, що зупиняли чи переривали строки притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться у пункті 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, відповідно до яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності з цієї підстави судам необхідно враховувати, що процесуальні дії не можуть припиняти перебіг строків давності. Так в ухвалі колегії суддів Першої судової палати ККС від 22 травня 2018 року (справа № 665/2387/14-к, провадження № 51- 240км18), зазначено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальний проступок чи злочин певного ступеня тяжкості.

Строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Тому суд зауважив, що якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо неї.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених частиною першою статті 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (Постанова ВС/ККС у справі № 345/2618/16-к від 19 листопада 2019 року) .

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

У постанові від 26 березня 2020 року у справа № 730/67/16-к (провадження № 51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (статтею 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.
При цьому обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, ним повністю підтримане відповідне клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд доходить висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених статтею 49 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього закриттю на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України.

Судові витрати, речові докази по справі вирішити в порядку статей 100, 122 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтею49 КК України, статтями 284-286, 370-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 480001689 від 25 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 4 Pro 32GB», - вважати повернутим власнику ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1