Справа № 183/3616/20
№ 1-кп/183/664/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0000285 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді командира 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно - десантного батальйону, у військовому званні «капітан», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
25 січня 2019 року наказом командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України № 7 (по особовому складу), капітана ОСОБА_3 призначено на посаду командира 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, який відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 49 від 06.03.2019 року, прийняв справи 28 лютого 2019 року.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та згідно з текстом ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.
Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту) капітан ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку та сумлінно і чесно виконувати обов`язки.
Крім того згідно ст.ст. 111, 112 Статуту капітан ОСОБА_3 в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного(корабельного) господарства. Командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля). Командир роти (корабля 4 рангу) зобов`язаний: підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності; організовувати в роті (на кораблі) бойову підготовку, складати розклад занять на тиждень, проводити заняття з офіцерами, прапорщиками (мічманами) і сержантами (старшинами), а також з підрозділами роти (корабля); знати тактику дій роти в різних видах бою, управляти вогнем і підрозділами роти під час навчань і в бою; досконало знати і вміло володіти всіма видами зброї і техніки роти, правильно їх зберігати, використовувати та особисто перевіряти їх наявність, утримання та бойову готовність; перевіряти знання і практичні навички рядових, сержантів (старшин), прапорщиків (мічманів) та офіцерів роти (корабля); знати військове звання, прізвище, строк служби, посаду чи спеціальність, родинний стан, ділові якості та морально-психологічний стан кожного військовослужбовця роти (корабля), постійно проводити з ними індивідуальну виховну роботу; виховувати особовий склад роти (корабля) в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння бойової техніки та майна роти (корабля); піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань; організовувати розміщення особового складу в місцях постійної дислокації та в польових умовах, підтримувати внутрішній порядок і дисципліну в роті (на кораблі); підтримувати в належному стані та вдосконалювати навчальну матеріально - технічну базу роти; вести встановлений облік занять з бойової підготовки та облік особового складу роти (корабля), знати чисельність (наявність і відсутність) особового складу за списком, а також наявність і стан озброєння, боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів; організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля). Результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів; перевіряти підготовку та стан озброєння і техніки роти (корабля) перед кожним виходом на навчання чи заняття, а також їх наявність після повернення із занять та навчань, вживати заходів до запобігання катастрофам, аваріям і поломкам, втратам зброї та боєприпасів (командирові корабля, крім того, забезпечувати живучість корабля та безпеку його плавання);
Відповідно до п. 10 Розділу «Про збереження стрілецького озброєння, артилерійських оптичних і електронно-оптичних приладів у підрозділах» при казарменому розташуванні в кожному підрозділі (батареї, роті) прилади зберігаються в окремих шафах, обладнаними полками. На внутрішній стороні дверцят шафи міститься опис приладів, що зберігаються, із вказівкою номера і прізвища особи, за якою закріплений прилад. Шафа замикається на замок, ключ від якого зберігається в чергового по підрозділу.
Згідно п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», зброя, боєприпаси та інше військове майно видається під особистий підпис в книзі обліку наявності та руху військового майна в підрозділі та в книзі обліку військового майна, виданого в тимчасове користування.
Також вимоги ст.ст. 13, 14, 15 «Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225 (далі Положення) чітко визначають порядок зберігання військового майна та зобов`язують зберігати військове майно з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки. Експлуатація військового майна повинна здійснюватися відповідно до вимог документації заводів-виробників. Порядок зберігання, використання і технічного обслуговування військового майна визначається статутами Збройних Сил, цим Положенням, нормативно - правовими актами і нормативними документами Міноборони та документацією заводів-виробників.
16 серпня 2019 року капітан ОСОБА_3 отримав для службового користування предмет технічного постачання - монокуляри нічного бачення за № НОМЕР_3 .
Однак, в період часу з 16 по 21 серпня 2019 року військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_3 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, у порушення нормативних документів зберігання монокуляра нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 та всупереч вищевказаних вимог чинного законодавства не забезпечив ввірений для службового користування предмет технічного забезпечення - монокуляр нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 для зберігання у спеціально обладнане місце (шафу), яке перебуває під охороною у чергового по підрозділу, не здавав, а переносив його з собою, періодично залишаючи його без нагляду в спальному приміщенні НОМЕР_4 роти військової частини НОМЕР_5 не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони.
21 серпня 2019 року, прибувши в черговий раз до спального приміщення 1 роти військової частини НОМЕР_5 капітан ОСОБА_3 , виявив відсутність ввіреного йому предмета технічного постачання - монокуляра нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 вартістю 56427 грн. 52 коп.
Таким чином, капітан ОСОБА_3 під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 , на посаді командира 5 парашутно-десантної роти 2 парашутно-десантного батальйону, після отримання для службового користування предмета технічного постачання - монокуляра нічного бачення НОМЕР_6 за № НОМЕР_3 , в період часу з 16 по 21 серпня 2019 року, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , порушуючи вимоги ст.ст. 9, 11, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 10 Розділу «Про збереження стрілецького озброєння, артилерійських оптичних і електронно-оптичних приладів у підрозділах», п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 « Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» та ст.ст. 13, 14, 15 « Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, збереження монокуляра нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 не забезпечив, у спеціально обладнане місце (шафу), яке перебуває під охороною у чергового по підрозділу не здавав, а переносив його з собою, періодично залишаючи його без нагляду в спальному приміщенні 1 роти військової частини НОМЕР_1 не контролюючи його наявність, тим самим залишаючи ввірений предмет технічного постачання без нагляду та охорони. 21 серпня 2019 року, прибувши в черговий раз до спального приміщення 1 роти військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_3 , виявив відсутність ввіреного йому предмета технічного постачання - монокуляра нічного бачення AN/PVS - 14 за № НОМЕР_3 вартістю 56427 грн. 52 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину. Показав, що після закінчення навчального закладу він почав проходити службу в ЗСУ та був зарахований до складу військової частини НОМЕР_1 на посаду командира 5 парашутно - десантної роти. Навесні 2019 року, вони були направлені в зону проведення ООС. В липні місяці, в вечірній час, при обході позиції, взяв з собою виданий йому монокуляр, про відсутність якого виявив не одразу, так як не помітив,коли загубив його, про що нікому не повідомив, сподіваючись, що знайде його, але під час інвентаризації було виявлено відсутність втраченого монокуляра. На даний час заподіяну шкоду ним відшкодовано повністю шляхом відрахування коштів з його грошового забезпечення кожного місяця. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст.413 КК України, як втрата ввіреного для службового користування предмету технічного постачання внаслідок порушення правил його зберігання, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений, є особою, що раніше не судима, вину визнав повністю, скоєний ним злочин відноситься до категорії не тяжких, на обліках у лікарів не перебуває (а.п.64), за місцем проходження служби стягнень не має, позитивно характеризується (а.п.63), шкода відшкодована в повному обсязі (а.п.58), він є учасником бойових дій (а.п.61).
Аналізуючи викладені обставини, виходячи з поняття покарання та його цілей, враховуючи крім вищезазначених обставин щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю злочину, які визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання, суд вважає можливим призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: застосувати більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин - у вигляді штрафу на користь держави.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст. 58 КК України, ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 413 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Копію вироку обвинуваченому ОСОБА_3 вручити, негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1