ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 171/2248/19
Провадження № 1-кп/210/215/21

"17" березня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000818 від 18.09.2019 року, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні враховуючи те, що строк тримання під вартою обвинувачених спливає, звернувся із клопотанням щодо продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, які враховувались під час обрання даного запобіжного заходу та його продовження відносно обвинувачених не змінились.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 , кожен окремо, просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його не обґрунтованим.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про зміну запобіжного заходу обґрунтовуючи його тим, що вже тривалий час перебуває під вартою, ризики на які посилається прокурор не доведені, а всі свідки та потерпілі вже допитані. Також зазначив, що він не переховувався від слідства, а навпаки відразу викликав швидку допомогу, після того, як були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

Колегія суддів, заслухавши клопотання прокурора та обвинуваченого, з`ясувавши думки сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою,якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Згідно з ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання щодо доцільності застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу колегією суддів взято до уваги, що на даний час в судовому засіданні допитано потерпілого та усіх свідків, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було заявлено під час обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, колегією суддів взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Також, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що обвинувачений може переховуватись від суду

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Прокурором не доведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, колегія суддів зауважує, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені на момент обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 та згодом продовження такого запобіжного заходу, на даний момент зменшились.

На підставі вище наведених норм та встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі є доцільною зміна запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, відповідає особі обвинуваченого, може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 слід задовольнити.

Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 372, 392, 395 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення .

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою, на цілодобовий домашній арешт, за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , строком до 14.05.2021 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Органом національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту її винесення і підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали проголошено 19 березня 2021 року об 15 год. 45 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3