КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/1937/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.01.2021 року,

за участю

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.01.2021 року скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві про закриття кримінального провадження №0001017 повернуто особі, яка її подала.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що як вбачається з прохальної частини скарги ОСОБА_6 він просить витребувати матеріали кримінального провадження №0001017 з Подільського УП ГУ НП в м. Києві. Ці твердження заявника, на переконання слідчого судді, вказують, що орган досудового розслідування знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва та відноситься до територіальної юрисдикції Подільського районного суду м. Києва. Будь-яких інших документів, які б могли стверджувати підсудність зазначеної скарги слідчому судді Печерського районного суду м. Києва до скарги не надано.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вважати не пропущеним строк на апеляційне оскарження. Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.01.2021 року просить скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції.
Щодо строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.01.2021 року було постановлено без його виклику, копію оскаржуваної ухвали ним було отримано рекомендованим листом лише 16.02.2021 року, а відтак вважає, строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.
Щодо незаконності ухвали слідчого судді ОСОБА_7 зазначає, що отримавши 16.02.2021 року в одному конверті одразу три ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, якими нібито повернуті його скарги на постанову про закриття кримінального провадження, такі ухвали надійшли без повернення самої скарги, що на думку ОСОБА_6 вже є грубим порушенням закону та його прав.
Крім того, апелянт вказує, що слідчий суддя ОСОБА_1 , прийняла рішення про повернення його скарги, як ніби - то не підсудної Печерському районному суду м. Києва, проте, в своїй ухвалі вказала не зовсім правдиву інформацію про те, що на аналогічні ухвали, апеляційні скарги ОСОБА_6 . Київським апеляційним судом були залишені без змін. Це, на думку апелянта, є спотворена інформація, адже, з його численних апеляційних скарг, яких було близько 120, лише дві апеляційні скарги були залишені без змін, а решта задоволена, і рішення слідчих суддів були скасовані. Крім того, апелянт вказує, що слідча суддя ОСОБА_1 замовчує той факт, що безпосередньо в неї в провадженні знаходиться велика кількість його скарг, на постанови про закриття кримінального провадження, приєднані до кримінального провадження №0001017, вже після повернення їх з Київського апеляційного суду, після задоволення його скарг. По цих скаргах слідчим суддею ОСОБА_1 вже відкрито провадження, та починаючи з листопада 2020 року вже неодноразово призначався їх судовий розгляд, однак судові засідання відкладалися через ненадходження з Подільського УП ГУНП у м. Києві матеріалів закритого кримінального провадження.
Крім того, ОСОБА_6 вказує на те, що оскільки, внаслідок систематичного зловживання службовим становищем службовими особами Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві,службових осіб Подільського УП ГУ НП у м. Києві, прокуратури м. Києва та Київської місцевої прокуратури №7, він був позбавлений можливості своєчасно знати про закриття цілої низки кримінальних проваджень,об`єднаних під єдиним номером №0001017, права на отримання постанов про закриття цих кримінальних проваджень, права на розгляд його клопотань і заявлених в порядку передбаченому ст. 220 КПК України, права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а тому, вичерпавши усі передбачені законом та доступні йому заходи, шляхом заявлення більше ніж 200 разових клопотань до Подільського УП ГУ НП у м. Києві, де наразі знаходиться кримінальне провадження №0001017 з моменту, коли йому про це стало відомо, з вимогами надання йому постанов про закриття проваджень та з вимогами ознайомлення з матеріалами кримінальних проваджень, шляхом багаторазових оскаржень щодо порушень розумних строків в порядку передбаченому ст. 308 КПК України, до Офісу Генерального прокурора, прокуратури м. Києва, Київської місцевої прокуратури, та заявивши більше ніж 1000 скарг на бездіяльність службових осіб Подільського УП ГУ НП у м. Києві і прокурорів Київської місцевої прокуратури №7, починаючи з 27 серпня 2019 року, так і не отримавши жодної постанови про закриття кримінальних проваджень, в тому числі і оскаржуваної, він 07.04.2020 року був вимушений звернутися з відповідною скаргою до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва на постанову про закриття кримінального провадження від 11 квітня 2019 року.
ОСОБА_6 зазначає, що він з дотриманням правил територіальної та предметної підсудності звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку передбаченому ст.ст. 303-307 Кримінального процесуального кодексу України, зі скаргою на постанову слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві від 11.04.2019р про закриття кримінального провадження зазначеного під №46, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 365 КК України в кримінальному провадженні №0001017 від 12.10.2018р., оскільки під юрисдикцією саме цього суду знаходиться орган досудового розслідування ТУ ДБР розташованого у м. Києві (м. Київ, вул. Л.Українки, 26), який виніс постанову про закриття кримінального провадження.
ОСОБА_6 вказує на те, що до теперішнього часу слідчими ТУ ДБР розташованого у м. Києві ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в яких перебували ці кримінальні провадження йому не тільки не було надано чи надіслано 39 постанов про закриття кримінальних проваджень ще 11.04.2019р., в тому числі і оскаржуваної, але не було навіть повідомлено слідчими ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про їх існування до теперішнього часу.

Також апелянт зазначає, що йому також не було повідомлено про зміну підслідності в цих кримінальних провадженнях і він був позбавлений можливості не тільки приймати участь у проведенні слідчих дій, але й був позбавлений законного права оскаржити постанови про закриття кримінальних проваджень у передбаченому законом порядку у визначений законом строк, коли ще ці кримінальні провадження перебували в провадженні слідчих ТУ ДБР у м. Києві.
За доводами апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді не ґрунтується на нормах чинного кримінального та кримінального процесуального права, а також суперечить нормам Конституції України та вимогам міжнародних договорів, згоду на застосування яких надано Верховною Радою України та які відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
На переконання ОСОБА_6 , слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, маючи у своєму провадженні 17 його скарг, по яким вже відкрито провадження та декілька разів призначався розгляд, дійшов, на думку ОСОБА_6 до хибного висновку та рішення про повернення даної його скарги без розгляду.
На думку апелянта, усі питання, які порушуються слідчим суддею як підстава для повернення скарги, могли бути вирішені під час розгляду скарги по суті. Більш того, однією з вимог викладених в прохальній частині є витребування матеріалів кримінального провадження, з Подільського УП ГУ НП у м. Києві де воно наразі знаходиться, з метою всебічного повного та неупередженого дослідження всіх обставин та прийняття законного рішення, надання йому копії постанови про закриття кримінального провадження та надання можливості на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
ОСОБА_6 стверджує, що всупереч вимогам чинного КПК України, ст.ст. 55, 64, 129 Конституції України, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, повертаючи йому без розгляду скаргу, фактично позбавила його конституційного права на судовий захист, оскільки ним було виконано усі передбачені законом заходи щодо отримання оскаржуваної постанови .

Представник Територіального управління, розташованого у м. Києві та прокурор Київської міської прокурори, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду провадження не направляли. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність нез?явившихся осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з таких підстав.

Перш за все, колегія суддів зазначає, що строк апеляційного оскарження апелянт не пропустив, адже, оскаржувана ухвала винесена без виклику скаржника, тому, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав лише 16.02.2021 року, а апеляційна ж скарга направлена поштовим відправленням до апеляційного суду 19.02.2021 р., тобто в межах п`ятиденного строку. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.01.2021 року не є пропущеним.
По суті апеляційної скарги слід зазначити, що з матеріалів судового провадження вбачається, що 26.05.2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 11.04.2019 року про закриття кримінального провадження №00001017.

Неодноразово ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва постановлювались ухвали про повернення скарги ОСОБА_6 з різних підстав, які ухвалами Київського апеляційного суду були скасовані з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.01.2021 року скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві про закриття кримінального провадження №0001017 повернуто особі, яка її подала.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що не можна брати до уваги, що оскаржена постанова прийнята органом, який знаходиться в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, оскільки судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Оскільки орган досудового розслідування Подільське УП ГУНП у м. Києві знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, то скарга не підлягає розгляду в Печерському районному суді м. Києва.

З таким висновком слідчого судді не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

У відповідності з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

При цьому, прямої вказівки щодо підсудності розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначені норми закону не містять.
А приписами ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Аналізуючи вимоги п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 6 ст. 9, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 3 ст. 244 КПК Українивипливає, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора на досудовому провадженні подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що за його заявою №46 про вчинення кримінального правопорушення, внесені відомості до ЄРДР, та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001017 від 12.10.2018 р. за ч. 1 ст. 365 КК України. В подальшому в даному кримінальному провадженні було об`єднано ще декілька десятків кримінальних проваджень.

Постановою слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 11.04.2019 року кримінальне провадження №00001017 від 12.10.2018 р. в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 365 КК України було закрито.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №00001017 здійснюється СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_6 оскаржував постанову від 11.04.2019 року про закриття кримінального правопорушення №00001017 (в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України) винесенуслідчим Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, то саме слідчим суддею в межах територіальної юрисдикції якого і знаходиться орган досудового розслідування, який закрив кримінальне провадження належить її розглядати.

А тому, колегія суддів доходить висновку, що скарга ОСОБА_6 була подана до належного суду і підстав для її повернення не було.

Крім того, колегія суддів зауважує, що в даному провадженні ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2020 року скарга ОСОБА_6 вже поверталась з аналогічних підстав, і ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року була скасована з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. При цьому, колегією суддів було вказано, що скарга ОСОБА_6 надійшла до Печерського районного суду як до належного суду і підлягала розгляду слідчим суддею.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Проте, таких вимог закону не було виконано слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, ухвала не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки слідчим суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що згідно з ст.ст.404, 412 КПК України є підставою для скасування ухвали з постановленням нової ухвали про призначення нового розгляду у суді першої інстанції і задоволення апеляційних вимог.

Факт же направлення слідчим суддею ОСОБА_1 . ОСОБА_6 лише копії оскаржуваної ухвали без одночасного повернення оригіналу скарги останнього, на що вказує в апеляційній скарзі апелянт, не є в даному випадку порушенням вимог КПК України, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що оригінал скарги ОСОБА_6 було повернуто ще згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 р.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.01.2021 року, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого територіального управління державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві про закриття кримінального провадження №0001017 повернуто особі, яка її подала скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4