Справа № 171/401/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000037 від 02.02.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веренчанка, Заставнівського району, Чернівецької області, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 25 січня 2021 року, приблизно о 21 год. 00 хв., знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , в цей же день та час, через незачинену хвіртку зайшов на частково огороджену територію вищезазначеного домоволодіння, що належить ОСОБА_5 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, таємно, умисно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав 120 кілограмів фуражного зерна пшениці, врожаю 2020 року, вартістю 828 гривень. Після цього ОСОБА_4 вказане викрадене майно виніс з території домоволодіння, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 828 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 03 лютого 2021 року, приблизно о 21 год. 00 хв., знаходився поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , в цей же день та час, через незачинену хвіртку зайшов на територію вищезазначеного домоволодіння, що належить ОСОБА_6 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через незачинені вхідні двері сараю, що розташований на вказаній території, зайшов до нього, де, таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав два алюмінієвих бідони, об`ємом по 40 літрів, вартістю 2118 гривень 40 копійок. Після цього ОСОБА_4 вказане викрадене майно виніс з території домоволодіння, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 2118 гривень 40 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що визнає обставини вчинення кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений пояснив, що він проживає поблизу домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 . Влітку 2020 року, перебуваючи вдома у потерпілого, він побачив у нього бочку з зерном. В січні 2021 року він зайшов на частково огороджену територію домоволодіння, що належить ОСОБА_5 та викрав зерно пшениці, яке продав сусідам. Шкоду потерпілому частково відшкодовано на суму 330 грн. 85 коп., оскільки частину викраденого майна повернуто. Частину невідшкодованих збитків потерпілому зобов`язується відшкодувати найближчим часом.

Крім того, обвинувачений пояснив, 03 лютого 2021 року, знаючи про те, що у потерпілої ОСОБА_7 , яка проживала з ним по сусідству, в сараю знаходяться алюмінієві бідони, зайшов на територію домоволодіння потерпілої та викрав з вказаного приміщення два бідони. Викрадене майно здав в пункт прийому металу по 15 грн. за 1 кг. Викрадене майно повернуто потерпілій.

Обвинувачений пояснив, що кримінальні правопорушення він вчинив у зв`язку з важким матеріальним становищем, за отримані від викраденого майна кошти купував продукти харчування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів, а також характеристику особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.115-116 - матеріали КП), те, що він раніше не судимий (а.с.114 - матеріали КП), а також те, що шкоду заподіяну даним кримінальним правопорушенням відшкодовано частково.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, а також ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за можливе застосувати при призначенні покарання ОСОБА_4 положення ст.75 КК України, а саме звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку, одночасно поклавши на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст.349,368-371,373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 ,відповідно до положень ст.76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирався.

Речовий доказ: 47,95 кг фуражного зерна пшениці, що передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , повернути йому за належністю.

Речові докази: два алюмінієві бідони, об`ємом по 40 літрів, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , повернути їй за належністю.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1