Справа № 585/2179/21
Номер провадження 1-в/585/200/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
29 липня 2021 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , вивчивши клопотання ОСОБА_2 про визнання порушення права на свободу та особисту недоторканість внаслідок незаконного тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі у період з 08.06.2009 року до 01.06.2010 року включно,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2021 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про визнання порушення права на свободу та особисту недоторканість внаслідок незаконного тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі у період з 08.06.2009 року до 01.06.2010 року включно , відповідно до ст. 537-539 КПК України з урахуванням положень ст. ст. 7-9 цього кодексу.

ОСОБА_2 посилається на те, що Балакліївським районним судом Харківської області 11.02.2009 постановлено рішення, яким йому обрано міру запобіжного заходу «взяття під варту». В подальшому постановлялись рішення, якими міра запобіжного заходу йому продовжувалась. При цьому подання про обрання або продовження строків тримання під вартою до суду не подавалось, як і самого судового рішення не ухвалювалось. Оскільки законодавцем не передбачалось такої процедури, як «продовження строків запобіжного заходу» «тримання під вартою» в стадії очікування та розгляду судом кримінального провадження по суті, він весь час у вказаний період часу ( з 08.06.2009 по 01.06.2010) тримався під вартою незаконно. Посилаючись на норми ч.ч. 1, 2 ст. 29 Конституції України, практику Європейського Суду з прав людини, в порядку ст. 537-539 КПК України просить відкрити провадження у даній справі, доставити його до суду, забезпечити захисником та постановити рішення, яким встановити та визнати його порушене право на свободу та особисту недоторканість внаслідок незаконного тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі у період з 08.06.2009 по 01.06.2010 включно.

Відповідно до частини 1 статті 537 КПК України до повноважень суду віднесено вирішення вичерпного переліку питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, та який не підлягає розширеному тлумаченню, а саме:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13--1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13--2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13--3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно положень ч.1, ч.6 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.

З огляду на системний аналіз положень ст. ст.537, 539 КПК України, питання, яке ставить на розгляд суду ОСОБА_2 , а саме щодо наявності підстав для визнання порушення його права на свободу та особисту недоторканість при утриманні під вартою на підставі рішення Балакліївського районного суду Харківської області від 11.02.2009, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, не віднесено до компетенції місцевого суду при вирішенні питань, що пов`язані з виконання вироків.

При цьому, судом враховується, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

У даному конкретному випадку ОСОБА_2 фактично порушується питання про встановлення законності/незаконності процесуального рішення Балакліївського районного суду Харківської області щодо його утримання під вартою, ухваленого 11.02.2009, що є компетенцією судів вищих інстанцій, а тому таке питання не може бути вирішене Роменським міськрайонним судом Сумської області, який є судом першої інстанції, у зв`язку із чим заявлене клопотання не може бути призначене до розгляду у судовому засіданні по суті заявлених вимог та підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 537-539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про визнання права на свободу та особисту недоторканість внаслідок незаконного тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі у період з 08.06.2009 року до 01.06.2010 року включно - повернути особі, яка його подала.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1