Провадження № 11-кп/4820/299/21
Справа № 677/936/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000142 від 01.04.2020 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Зелений Гай, Новоселицького району Чернівецької області, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, непрацюючому, з середньою освітою, раніше не судимому,

продовжено строк тримання під вартою до 08 квітня 2021 року включно.

Своє рішення суд обґрунтовував тим, що продовжують існувати ризики незаконного впливу обвинуваченим на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, переховування від суду, а тому з урахуванням ступеня тяжкості злочину в якому обвинувачується ОСОБА_8 , тяжкості можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину та що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам визначеним у ст.177 КПК України, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року про продовження строку тримання під вартою.
Вказує про відсутність ризиків визначених у ст.177 КПК України.
Суд прийшов до помилкового висновку, що визначенні ст.177 КПК України ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати і на даний час.
Також обвинувачений зазначає про необхідність перекваліфікації його дій з ч.1 ст.115 КК України на ст.116 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого тй його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Вказані вимоги судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який за своїм характером являє особливу суспільну небезпеку, санкція статті передбачає покарання до 15 років позбавлення волі, у кримінальному провадженні не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, не допитані свідки, а тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те. що перебуваючи на волі обвинувачений може: незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від суду.
На думку колегії суддів, вказані обставини свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України за забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість

обвинуваченого, тяжкість злочину у вчиненні якого він обвинувачується, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження його ізоляції від суспільства.

Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та вони виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали суду не знаходить.

Оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при його обранні, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням викладеного безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого про помилковість висновку суду про те, що визначенні ст.177 КПК України ризики, які існували на момент обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати і на даний час.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про необхідність перекваліфікації його дій, оскільки під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо перекваліфікації дій обвинуваченого.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, і підстав джля її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: