ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/902/21 Справа № 208/7485/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кринички Дніпропетровської області, громадянки України, засудженої 09.03.2017р. Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року подання Державної установи Кам`янська виправна колонія (№34) задоволено та звільнено засуджену ОСОБА_7 від відбування покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року умовно-достроково, на невідбутий строк 6 місяців 23 дні.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що ОСОБА_9 за період відбування покарання сумлінно виконувала вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускала порушень, визнала вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, не має стягнень майнового характеру, поводила себе серед засуджених та представників установи виконання покарань ввічливо, тактовно, має заохочення за сумлінну працю, опанувала професійні навички працівника швейного виробництва, стягнень не має, наявне коло рідних для ресоціалізації, тобто сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, що є підставою для повернення її у суспільство.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на те, що матеріали провадження не містять будь-яких даних, які б вказували на сумлінну поведінку засудженої та доводили б її виправлення. Окрім цього, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 відшкодувала лише 589,84 грн. з 275246 грн. При цьому, самостійно засуджена не вчиняла будь-яких дій, спрямованих на відшкодування збитку, а лише погодилась на відрахування з її заробітної плати.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, засудженої, яка проти задоволення скарги заперечувала, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженої умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 10 років позбавлення волі, призначене їй вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Станом на дату звернення до суду з поданням засуджена відбула 3/4 частини строку покарання.
Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання, судом першої інстанції враховано, що за час утримання в установі попереднього ув`язнення ОСОБА_10 характеризувалась задовільно, мала одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.
Разом із цим, після прибуття 19.01.2018 до ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)», засуджена була працевлаштована на швейному виробництві установи чистильником продукції. Згодом, проявивши власний інтерес та ініціативу до роботи, засуджена оволоділа роботою за швейною машинкою. На сьогоднішній день засуджена є однією із кращих швачок у бригаді, відшиває складні процеси швейного виробу і має високі показники у роботі, стабільний КТУ 1,3 - 1,5. За сумлінне та відповідальне ставлення до роботи засуджена має два заохочення, не має жодного стягнення, вимоги режиму відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку не порушує, з працівниками адміністрації установи дотримується правомірних взаємовідносин, завжди тактовна, в колективі засуджених з усіма підтримує дружні стосунки. Окрім цього, за характером засуджена: відповідальна, оптимістична, привітна, товариська, відкрита до спілкування. До того ж, приймає участь у програмі виховного впливу за напрямком «Підготовка до звільнення», за вказаною програмою тематичні заходи відвідує регулярно, висловлює позитивні наміри на майбутнє, проявляє чітку готовність до суспільно-корисного життя після звільнення. В межах реалізації програми «Професія» в 2019 році засуджена закінчила навчальний центр при установі та отримала спеціальність «Кухар». З рідних має сина, з яким підтримує зв`язок шляхом телефонних розмов, отримує допомогу у вигляді посилок, провину у скоєному злочині визнала повністю, питання побутового влаштування вирішено позитивно.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для застосування до засудженої положень ст. 81 КК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність її умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.
Доводи прокурора про те, що засуджена має заборгованість за виконавчим листом хоча і мають місце, проте висновків суду про виправлення засудженої спростувати не можуть.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що засуджена за час відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштована, має два заохочення, приймає участь у житті установи, що у сукупності беззаперечно доводить її виправлення.
На переконання колегії суддів, наявність заборгованості не має переваги над встановленими судом обставинами. До того ж, виходячи з розрахункових даних, заробітна плата засудженої не була значною, що позбавляло можливості останню відшкодувати шкоду в повному обсязі.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4