Єдиний унікальний номер 205/1944/19
У Х В А Л А

12 травня 2021 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000711, № 0000095 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 було заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , яке мотивував наявністю ризиків прямо передбачених ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, оскільки останній не має постійного джерела доходу, зловживає алкогольними напоями, систематично не з`являється до суду на судові засідання, про дату і час яких належним чином повідомлений, причини неявки в судові засідання не повідомляє, чим сприяє затягуванню судового розгляду справи.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думки обвинувачених, захисника, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Крім того, оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, раніше судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 ухиляється від суду, тобто систематично без поважних причин не з`явився у вісім судових засідань, про день час проведення яких повідомлявся належним чином, що свідчить про намагання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності.
Також, суд бере до уваги, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у 2019 році було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який було замінено на домашній арешт, однак останній не виправдав довіри суду та не виконав покладених на нього обов`язків.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та на думку суду вказані вище обставини є підтвердженням того, що останній може вжити заходи, аби уникнути суду, існують обґрунтовані ризики, зазначені обставини дають обґрунтовані підстави для застосування саме такого запобіжного заходу та унеможливлюють застосування більш м`якого.
Таким чином, на думку суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає вимогам нині діючого КПК України.
Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 09 липня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.
Суддя ОСОБА_1