Справа № 743/439/21
Провадження №1-кп/743/41/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , законного представника недієздатної потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 , недієздатної потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження в ЄРДР № 0000011 від 16.02.2021 про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, громадянки України, не працюючої, незаміжної, з середньою спеціальною освітою, інваліда 2 групи з дитинства, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 15.02.2021, приблизно о 20 годині 15 хвилин, знаходячись у приміщенні комунального закладу «Замглайський психоневрологічний інтернат», що розташований по вул. Центральна, 19 в смт. Замглай Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, нанесла ОСОБА_7 не менше одного удару кулаком в область голови, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді субкон`юктивального крововиливу, параорбітальної гематоми лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я потерпілої чи незначної втрати працездатності, підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення визнала повністю. Суду показала, що вона постійно проживає в Замглайському будинку інтернаті. 15 лютого 2021 року вона та інші підопічні прийшли помитися у душ. Оскільки вона любить приймати душ наодинці, то наказала іншим підопічним, в тому числі і потерпілій швидко митися та виходити. Ірина не підкорилася, через це вона вдарила її один раз кулаком в обличчя. Обіцяє, що більше так поводити себе не буде, в скоєному кається.
Такі самі покази обвинувачена ОСОБА_6 підтвердила під час слідчого експерименту 19.03.2021 року, відеозапис якого досліджений судом.
Крім визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 , її винуватість у завданні тілесних ушкоджень потерпілій повністю доведена в судовому засіданні дослідженими та перевіреними судом доказами, які визнані належними та допустимими.
Так, недієздатна потерпіла ОСОБА_7 в суді пояснила, що вона перебувала біля душу, допомагала одягатися-розлягатися іншим підопічним. В цей час там була також ОСОБА_9 , яка наказала робити все швидко та виходити. Оскільки вона не послухала ОСОБА_10 , то остання її вдарила кулаком в обличчя.
Допитаний в судовому засіданні законний представник недієздатної потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 суду дав наступні покази. Він працює директором Замглайського будинку інтернату, тому за посадою він є опікуном підопічних, що визнані судом не дієздатними. ОСОБА_6 є інвалідом 2 групи з дитинства, але вона дієздатна, отримує пенсію. За показаннями лікарів, обвинувачена потребує стороннього догляду, тому була направлена для проживання у Замглайський будинок інтернат. Обвинувачена має неврівноважений характер, постійно конфліктує з підопічними та персоналом інтернату. 15 лютого 2021 року у підопічних був банний день. Підопічні по черзі приходять до душових приміщень митися. Потерпіла ОСОБА_11 також була біля душового приміщення, але вона не тільки прийшла для гігієнічних процедур, а також вона допомагала більш слабким дівчатам перевдягатися. В цей же час до душової прийшла ОСОБА_12 , яка має звичку купатися наодинці. Вона наказала ОСОБА_13 більш швидко йти у душ та звільнити приміщення. Коли ОСОБА_13 їй заперечила, то ОСОБА_9 вдарила її кулаком у обличчя. На крики потерпілої до коридору біля душової прибігла нянечка ОСОБА_14 . Всі ці обставини йому стали відомі зі слів нянечки, ОСОБА_13 та обвинуваченої ОСОБА_15 .
Крім наведених показів, судом досліджені письмові докази з яких встановлено наступне.
16.02.2021 до ВП № 2 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява директора КЗ «Замглайський психоневрологічний інтернат» ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_7 .
На підставі вказаної заяви 16.02.2021 були внесені дані до ЄРДР за № 0000011 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні з юридичною кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України.
Судом переглянутий відеозапис слідчого експерименту, проведеного 09.03.2021 в ході досудового розслідування зі свідком ОСОБА_14 . Встановлено, що свідок розповіла на місці та показала де знаходилися потерпіла та обвинувачена під час події 15 лютого 2021, а також те, що вона дізналася безпосередньо на місці від ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Зокрема, що ОСОБА_9 розізлившись, завдала удар по обличчю ОСОБА_13 , у останньої «наливалося» око.
Також судом досліджено відеозапис слідчого експерименту від 09.03.2021, проведеного в присутності законного представника ОСОБА_8 з недієздатною потерпілою ОСОБА_7 . Під час слідчої дії ОСОБА_7 показала приміщення в Замглайському будинку інтернаті де відбувалися події 15.02.2021, а також показала як наносила їй удар обвинувачена ОСОБА_6 .
У відповідності до висновків судово медичної експертизи № 111 від 03.03.2021 у громадянки ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: субкон`юктивального крововиливу, параорбітальної гематоми лівого ока, котрі виникли від дії тупого, твердого предмету по механізму удару та тиснення і, як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності. Висловитись щодо конкретної дати утворення наявних у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не надається можливим через відсутність об`єктивних медико морфологічних даних, однак не виключена можливість їх утворення 15.02.2021 року, як на це вказано в описовій частині даної постанови. Виходячи із кількості зовнішніх ушкоджень, описаних в наданій на експертизу медичній документації на ім`я ОСОБА_7 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вони могли утворитися як мінімум від 1(однієї ) травмуючої дії. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_7 виникли від дії тупого, твердого предмету, в тому числі і внаслідок нанесення удару рукою (кулаком руки). Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , утворення їх при падінні на площину з висоти власного зросту, в тому числі і при попередньому наданні тілу прискорення, виключається.
У відповідності до висновку судово психіатричної експертизи № 141 від 06.04.2021 ОСОБА_6 виявляла та виявляє ознаки легкої розумової відсталості, яка не позбавляла її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється і застосування примусових заходів медичного характеру їй не показане. ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час вона здатна правильно сприймати обставини, що мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення.
Таким чином, на думку суду, винність обвинуваченої ОСОБА_6 в умисному заподіянні 15 лютого 2021 року на ґрунті неприязних стосунків легких тілесних ушкоджень недієздатній потерпілій ОСОБА_7 , повністю знайшла своє підтвердження на підставі доказів, що досліджені судом та визнані належними та допустимими, тому вона повинна нести відповідальність за кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є визнання вини.
Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , є вчинення кримінального проступку відносно особи з інвалідністю та яка має вади розумового розвитку.
ОСОБА_6 негативно характеризується по місцю проживання в будинку - інтернаті, на час вчинення кримінального проступку не притягувалася до адміністративної відповідальності, раніше не судима, перебуває на обліку у лікарня психіатра, у лікаря нарколога не перебуває, є інвалідом 2 групи.
Беручи до уваги наведені обставини, суд доходить висновку, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім буде покарання у виді штрафу, оскільки виправні роботи не можуть бути призначені через те, що обвинувачена не працює офіційно, а громадські роботи, оскільки обвинувачена є інвалідом 2 групи.
Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, міра запобіжного заходу обвинуваченій не обиралась.
Керуючись ст.ст. 373-376 К П К України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510 (п`ятсот десять) грн.
Речові докази: оптичні носії з відеозаписами слідчих експериментів залишити зберігатися в матеріалах судової справи.
На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівського апеляційного суду, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1