Справа № 991/3399/21
Провадження 1-кс/991/3455/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 травня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 дослідив скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

ВСТАНОВИВ:

1.20 травня 2021 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2.Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 20 травня 2021 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

3.Судовому розгляду вказаної скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. В ході підготовчої діяльності слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги із доданими матеріалами ОСОБА_2 з огляду на таке.

3.1.Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів встановлено, що 08 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до НАБ України із заявою № VYH--02 про вчинення кримінальних правопорушень щодо коштів ПАТ «Міський комерційний банк» із використанням кореспондентських рахунків, відкритих в «Mienl Bank Aktiengeselschaft», головою Національного банку України ОСОБА_3 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_4 і іншими службовими особами НБ України, директорами-розпорядниками ФГВФО, Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_5 , начальником ГСУ МВС України та ГСУ НП України, головою Державної служби фінансового моніторингу України та іншими службовими особами цих державних і правоохоронних органів, якими, внаслідок зловживання владою або службовим становищем, тобто про умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб-вкладників та кредиторів банку, сприяли легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом. На думку заявника, дані діяння містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 364-1, 365-2 КК України.

3.2.У скарзі йдеться мова про те, що 20 травня 2021 року він отримав від Національного антикорупційного бюро України листа за № 11-188/15199 з якого вбачається, що НАБ України фактично відмовлено у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей з заяви ОСОБА_2 .

3.3.Статтею 7 КПК України серед основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. Її зміст розкривається у статті 24 цього ж Кодексу, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відтак, у ній встановлено спосіб реалізації відповідного права. Він врегульований, зокрема, Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

3.4.Статтею 304 КПК України у частині 1 встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Обмеження процесуальних строків на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора спрямоване на забезпечення принципу верховенства права, а точніше, одного з його елементів принципу правової визначеності.

3.5.Європейський Суд з прав людини у багатьох рішеннях щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

3.6. ОСОБА_2 вважає, що він виявив бездіяльність повноважної особи НАБ України 20 травня 2021 року, отримавши конверт з листом № 11-188/15199 від 14 травня 2021 року начальника управління Національного антикорупційного бюро України про відмову внесення Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України до ЄРДР відомостей із заяви від 08 квітня 2021 року № VYH--02. Крім цього, наголошує, що у випадку, якщо слідчий суддя буде мати своє бачення вимог КПК України, то просить поновити строк оскарження з поважних причин, про які він додатково розповість у судовому засіданні.

3.7.Слідчий суддя не погоджується із такими висновками ОСОБА_2 , оскільки вони не узгоджуються із положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, відповідно до яких слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, а також через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відтак, для суб`єктивного сприйняття часу вчинення бездіяльності визначальною є не дата отримання відповідного листа від НАБ України, а дата вчинення бездіяльності, яка проявляється в тому, що уповноважена особа не повідомила заявника про внесення відомостей у ЄРДР.

3.8.Строк на оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР є преклюзивним. Це підтверджується п. 1.1 листа ВССУ від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17: «Також у судовій практиці проблемним є питання моменту, з якого починається обчислення строку звернення зі скаргою на аналізований вид бездіяльності. Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.»
3.9.Відтак, навіть якби ОСОБА_2 не отримав цієї відповіді, він знав або повинен був знати, що момент вчинення бездіяльності посадовою особою НАБ України обраховується після спливу 24-годинного строку з моменту отримання заяви. Подавши скаргу до суду 20 травня 2021 року строк було пропущено більш як на місяць.

3.10. ОСОБА_2 просить про поновлення строку. Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді (ч. 1 ст. 117 КПК України). Вирішення питання про поважність причин пропущення строку покладається на розсуд слідчого судді. В загальному, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу. Імперативні положення КПК України вимагають з`ясування поважності пропуску строку на подання скарги на етапі відкриття провадження за скаргою, адже у випадку встановлення пропуску строку та відсутності поважних причин для цього скарга повертається (п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України).

3.11.Оскільки скаржником не наводиться аргументів стосовно причин для поновлення строку, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні поважні причини для його поновлення. Відповідність скарги іншим вимогам процесуального закону не перевіряється, оскільки скарга підлягає поверненню через пропущення строку її подання з причин, які слідчий суддя не вважає поважними.

4.Таким чином, зі змісту скарги ОСОБА_2 та доданих до неї матеріалів вбачається, що її було подано до Вищого антикорупційного суду 20 травня 2021 року, тобто з пропуском встановленого кримінальним процесуальним законом строку на оскарження бездіяльності компетентного органу. Таке порушення вимог кримінального процесуального закону має наслідком повернення скарги.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 117, 303, 304, 309 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на скарження бездіяльності Національного антикорупційного бюро України.

2.Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути.

3.Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

4.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

5.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

6.Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1