Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/228/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2021, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аджамка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні 90-річну бабусю, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Устинівського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2018 року за ч.2 ст. 345, ч.2 ст.342 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі, звільненого 24.07.2020 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання на 11 місяців 2 дні; обвинуваченого по двом іншим кримінальним провадженням за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України,

підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 15 годин 00 хвилин, 27 травня 2021 року до 15 годині 00 хвилин, 25 липня 2021 року, з визначенням застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 45 400 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням, яке погодженно з прокурором Кропивницької окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2021 року, задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя виходив з того, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного, в апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та обрати відносно нього більш м`який вид запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та є непомірно великою сумою для підозрюваного.

Захисник вважає, що слідчий суддя виніс необґрунтоване, незаконне рішення всупереч законним правам та інтересам підозрюваного, оскільки судом не в повному обсязі досліджено підстави для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, зокрема, прокурором та слідчим, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК не доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Навпаки, у даному конкретному випадку, підозрюваний сприяє слідству у збиранні доказів, не переховується, зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки. Також, підозрюваний має намір та бажання давати покази, стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлений в тому, щоб дана справа чим швидше закінчилась. З моменту внесення відомостей до ЄРДР, а саме з 08.04.2021 року, тобто майже два місяці, ОСОБА_8 з`являвся за викликом до слідчого для отримання підозри, обвинувального акта, з`явився 27.05.2021 року до суду під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Крім того, ОСОБА_8 має на утриманні непрацездатну бабусю, якій на даний час 90 років, і крім нього в неї відсутні особи, які здійснюватимуть догляд за нею.

За таких обставин захисник вважає, що у суду немає достатніх підстав вважати, що менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника та підозрюваного, які висловилися у підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника та просила залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як встановлено колегією суддів, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, як правильно про це зазначив слідчий суддя, підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до клопотання. Вказані докази містять достатньо об`єктивної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Зокрема підозра підтверджується: протоколами огляду місця події, огляду предмета, допиту свідків та потерпілої, висновками товарознавчих експертиз.

25.05.2021 в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 закінченим, умисним, корисливим, повторним, тяжким, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Також, колегія суддів відповідно до ст. 178 КПК України, враховує й те, що ОСОБА_8 неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, відбував покарання в місцях позбавлення волі, судимість не погашена. Після звільнення умовно - достроково, не працевлаштувався, на шлях виправлення не став, не працює, суспільно корисною працею не займається, законного джерела доходу не має. Також обвинувачується у двох інших кримінальних провадженнях по тотожним злочинам.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, існують обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя районного суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, застосувавши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в супереч доводів апеляційної скарги захисника, більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний сприяє слідству у збиранні доказів, не переховується, зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки, не намагатиметься переховуватись, та сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи є не переконливими виходячи з обставин встановлених під час розгляду даного клопотання, оскільки такі доводи не підтверджені доказами та окрім того, дані обставини не є визначеними підставами для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Також, апеляційні доводи про те, що ОСОБА_8 має на утриманні непрацездатну бабусю, то вказана обставина не спростовує наявність визначених законом підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та крім того вказана обставина не була стримуючим фактором для підозрюваного під час скоєння злочину.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзізахисника не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2021 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4