Справа № 464/1208/21
пр.№ 1-кп/464/264/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/1208/21, внесене 27.01.21. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , росіянина, громадянина України, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, вдівця, пенсіонера, згідно із ст.89 КК України судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

захисту: обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 ;

учасник провадження представник потерпілого ЖБК № 36 ОСОБА_7 (подано заяву про розгляд провадження у його відсутності із незапереченням в порядку ч.3 ст.349 КК України, покладенням на розсуд суду у призначенні покарання), -

з участю сторін провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 27 січня 2021 року о 13.30 год., перебуваючи на сходовій клітці між другим і третім поверхами під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав, демонтувавши, майно ЖБК № 36 захисну металеву решітку вартістю 2176 грн., чим намагався заподіяти потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Однак свого злочинного умислу обвинувачений не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, т.я. був зупинений у дворі того ж будинку головою правління ЖБК № 36 ОСОБА_7 із викраденим майном.

Таким чином обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Зазначив, що за місцем проживання мешкає з дочкою та онуком. Отримує пенсію в розмірі 1700 грн., має онкологічне захворювання (рак прямої кишки). Того дня прийшов у будинок АДРЕСА_3 до свого знайомого, щоб випити спиртне, яке мав при собі. Останнього вдома не застав, сам випив пляшку горілки та між поверхами побачив металеву решітку, яку вирішив викрасти і здати, щоб мати гроші. Коли з викраденою решіткою вийшов у двір, його зупинив голова ЖБК та виявив крадіжку. У вчиненому розкаюється, просить суд суворо не карати, шкодує, що так вчинив, адже перебував в стані алкогольного сп`яніння, запевняє про те, що подібного не вчинить, та просить суд врахувати активне сприяння розкриттю правопорушення.

З огляду на те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та щиро покаявся, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, так як він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує вчинення ним закінченого замаху на кримінальний проступок проти власності, особу обвинуваченого, який згідно із ст.89 КК України судимості не має; є вдівцем та пенсіонером, має онкологічне захворювання, не має на утриманні осіб, має постійне місце проживання, за яким мешкає з дочкою та онуком, та соціальні зв`язки; під наглядом в психоневрологічному диспансері не перебуває, проте з квітня 1992 року по даний час перебуває в КНП "Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень" з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю; згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 40 від 08.02.21. на даний час психічною хворобою не страждає, виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, під час інкримінованих дій також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового чи іншого хворобливого розладу психічної діяльності та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; згідно з наданою характеристикою посередньо характеризується; щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину під час досудового розслідування, що є обставинами, які пом`якшують покарання; обтяжуючих не встановлено, - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, - за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних проступків та злочинів у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь, в мінімальних межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Пом`якшуючі вину обставини, описані вище та стан здоров`я обвинуваченого, дають лише підстави для призначення покарання у мінімальних його виді та межах, передбачених санкцією відповідної статті, а не застосування ст.69 КК України, оскільки врахуванню підлягають не кількісний показник пом`якшуючих покарання обставин, а їх якісна характеристика як таких, що досить істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з індивідуальних особливостей конкретного провадження, та перебувають у такому співвідношенні одна з одною, щоб можна було впевнено стверджувати про доцільність призначення винній особи покарання, нижче від найнижчої межі виключно з урахуванням особи винного. Отже правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності: вчинення обвинуваченим усіх дій, необхідних для доведення кримінального правопорушення до кінця, як сам ствердив, в стані алкогольного сп`яніння, однак його виявлення і затримання представником потерпілого; мета вчинення такого - отримання коштів на спиртне та дані про особу винного, який схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти власності з урахуванням погашених судимостей за ст.140 ч.2 та ст.143 ч.2 КК України та тривалості перебування на обліку з діагнозом - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, - суд не вбачає.

Речові докази, передані представнику потерпілого під розписку, слід залишити по приналежності.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для його обрання з урахуванням відсутності клопотань та визначеного покарання немає.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання - штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривен.

Речовий доказ захисну металеву решітку (постанова інспектора сектору дізнання Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області від 28.01.21.), повернутий представнику потерпілого під розписку, залишити ЖБК № 36.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1