ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
перекладача-дактилолога ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Челябінська РФ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда 3 групи, місця реєстрації та постійного місця проживання не має, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 строком до 24-00 години 29 липня 2021 року включно.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що зазначений прокурором ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_9 є доведеним, оскільки останній не має постійного місця реєстрації та проживання, роботи, навчання, а також не має соціальних зв`язків, неодружений, на утриманні малолітніх дітей та інших осіб не має.
Суд першої інстанції зробив висновок, що інші, більш м`які запобіжні заходи не спроможні забезпечити належний розгляд провадження стосовно ОСОБА_9 та виконання останнім процесуальних обов`язків обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_9 , та його захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідача, думки учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі.
Апеляційний суд вважає правильними висновки суду І інстанції про необхідність продовження стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому доводи обвинуваченого про незаконність ухвали суду є безпідставними.
Відповідно до аналізу ст. 331 КПК України, письмове клопотання подається прокурором або стороною захисту про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу обвинуваченому, яке розглядається судом за правилами глави 18 КПК України. Разом з цим незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Тобто, під час судового розгляду в суді першої інстанції клопотання подається та вручається під час зміни, скасування або обрання запобіжного заходу, а не його продовження, що й було зроблено в районному суді. Тому доводи, що не було подано клопотання та усно його було заявлено з порушенням строку є безпідставними.
Так, під час судового розгляду прокурор просив продовжити строк, зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати не свідків, Захисник та обвинувачений просили змінити запобіжний захід ОСОБА_9 на більш м`який, оскільки вважали, що підстав для продовження строку тримання під вартою не має.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 331 КПК України, суд І інстанції повинен з`ясувати чи існують на момент розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
До таких ризиків належать запобігання спробам обвинуваченим переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судом І інстанції встановлено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України на період розгляду кримінального провадження та ОСОБА_9 може переховуватись від суду, незаконно впливати не свідків, врахувавши тяжкість покарання в якому обвинувачується ОСОБА_9 , яке пов`язане з спричиненням шкоди здоров`я потерпілому, останній не має соціальних зв`язків, постійного місця проживання та реєстрації, не працевлаштований, а також суд врахував стадію судового розгляду, в якому не досліджені всі докази сторін, не допитані всі свідки. Тому, з висновком суду про наявність ризиків апеляційний суд погоджується.
Беручи до уваги дані ризики апеляційний суд також звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Суд І інстанції врахував вимоги ст. 178 КПК України, під час продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оцінивши тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 в разі визнання його винними, інші дані про особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, тому не знайшов підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.
Таким чином, будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4