Справа № 140/326/19
Провадження №11-кп/801/719/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000489 за апеляційними скаргами прокурора та потерпілого ОСОБА_10 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 06.04.2021, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Журавлівка, Тульчинського району Вінницької області, жительку АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
-за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ч. 1 п.1, п. 2 ст.76 КК України у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покладено на ОСОБА_8 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено долю речових доказів, цивільного позову та судових витрат.

в с т а н о в и л а:
13 грудня 2018 року близько 23 години 00 хвилин водій ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням м. Немирів м. Тульчин, у напрямку м. Тульчин, неподалік смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області, в момент об`єктивної появи в полі її зору напівпричепа цистерни «CARDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , у складі автопоїзда з автомобілем « DAF XF 105.410», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який стояв на смузі її руху у попутному напрямку, позаду колони інших автомобілів, очікуючи закінчення проведення дорожніх робіт з очищення проїзної частини, не вжила своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху його об`їзду та допустила зіткнення із задньою частиною напівпричепа-цистерни «CARDI», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Daewoo Nexia» ОСОБА_12 з отриманими травмами був госпіталізований до Немирівської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 01:00 годині під час надання медичної допомоги помер.
Відповідно до висновку авто технічної експертизи № 9 від 15.01.2019 ОСОБА_8 , мала технічну можливість попередити зіткнення з напівпричепом-цистерною «CARDI», шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події ДТП.
Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченої внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки.
На думку прокурора суд першої інстанції не врахував, що обвинувачена вчинив умисний злочин, не відшкодувала шкоду в повному обсязі, вчинила злочин в стані алкогольного сп`яніння. тому суд безпідставно звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання.

В апеляційній скарзі потерпілий просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 роки з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 грудня 2018 року на автомобіль марки «Daewoo Nexia» державний номерний знак НОМЕР_1 залишити в силі до повного відшкодування завданої шкоди.
На думку потерпілого суд першої інстанції не врахував, що вона не відшкодувала майнову шкоду та позбавила його батька життя будучи в стані алкогольного сп`яніння, тому суд слід призначити покарання із реальним його відбуванням.

Обвинувачена ОСОБА_8 подала свої заперечення на апеляційні скарги прокурора та потерпілого, в яких просить вирок суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідача, прокурора та представника потерпілого, які просили постановити вирок, обвинувачену та її адвоката, які просили вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та потерпілого - слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю наведених у вироку суду доказів, є обґрунтованим і вмотивованим.
При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та вірно визначив розмір покарання за вчинення злочину в межах санкції чч. 2 ст. 286 КК України, тому підстав для призначення більш суворого покарання немає.

Разом з тим вирок суду першої інстанції в частині звільнення ОСОБА_8 . ві призначеного покарання на підставі 75 КК України підлягає скасуванню з ухваленням вироку в апеляційному порядку, про що обґрунтовано ставить питання в апеляційних скаргах прокурор та потерпілий.
Законодавець надав дискреційні повноваження судам у призначенні покарання, а також під час визначення можливості звільнення від покарання з випробуванням. Однак така дискреція діє лише в межах, установлених законом. А тому суд має навести правові підстави та переконливі мотиви, які є достатніми для постановлення рішення.
Призначивши ОСОБА_8 покарання із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції допустив неправильне застосування кримінального закону, що відповідно до п.4 ч. 1 ст. 409, ст. 413, п.4 ч.1 ст. 420 КПК України тягне за собою скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом свого вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо з врахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Обґрунтовуючи свій висновок про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання і про звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд у вироку покликався на тяжкість вчиненого злочину, особу винної, яка характеризується позитивно за місцем роботи, раніше не судима, має постійне місце проживання та добровільно частково відшкодувала завдану шкоду.
Між тим підстав вважати можливим виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання немає.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції не врахував того, що обвинувачена ОСОБА_8 вчинила хоча і необережний, однак тяжкий злочин, наявність обставини, що обтяжує покарання, вчинення обвинуваченою злочину у стані алкогольного сп`яніння, невідшкодовану шкоду та думку потерпілих, а це свідчить про підвищену суспільну небезпеку учасника дорожнього руху, внаслідок дій якого сталася ДТП.
Крім того, як свідчить судова практика вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК, водієм, який керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зазвичай виключає застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням (див. постанови Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 484/3291/16-к, від 19 березня 2019 року у справі № 393/409/17 від 2 квітня 2019 року у справі № 384/110/18, від 3 вересня 2019 року у справі № 166/753/17).
З врахуванням наведеного, навіть позитивні дані про особу винної та наявність пом`якшуючих обставин не можуть бути визнані мотивованими підставами для застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України і звільнення її від відбування призначеного покарання.
З огляду на викладене колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційних скарг про неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону, що полягає у неправильності звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Тому вирок суду першої інстанції в частині неправильного звільнення обвинуваченої від відбування покарання підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом свого вироку.
Що стосується вимог апеляційної скарги потерпілого, щодо залишення в силі накладеного арешту на автомобіль обвинуваченої, то ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 20.12.2018 арешт накладено як на речовий доказ у справі, а для забезпечення позову арешт накладений не був, незважаючи на вимогу в цивільному позові, тому підстав в задоволенні апеляційної скарги потерпілого в цій частині - немає.
Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційні скарги прокурора та потерпілого задовольнити частково.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 06.04.2021, щодо ОСОБА_8 в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України скасувати.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з часу її фактичного затримання на виконання вироку суду.
Врешті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Даний вирок може бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3