Справа № 520/7993/19
Провадження № 1-кп/947/189/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000879 від 08.03.2019 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з середньою освітою, одружена, має на утримані неповнолітню дитину 2004 року народження, не працюючої, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

-07.05.2012 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

-21.03.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень;

-06.05.2015 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 2 х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-13.06.2018 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15,ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

-27.01.2021 року Приморський районний суд м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднати частину невідбутого покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 вісім місяців,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 07.03.2019 року приблизно о 19.20 годині обвинувачена ОСОБА_9 знаходячись в приміщенні ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» магазину «RESERVED» NW Cіті Центр, що розташований за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 2, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала майно належне ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», а саме: плащ жіночий артикул UT 737 вартістю 1279,20 гривень та жіночу сумку артикул VQ 368 вартістю 799,20 гривень, чим спричинила ДПП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» матеріальний збиток на загальну суму 2078,4 гривень.

Свій злочинний намір обвинувачена ОСОБА_9 довести до кінця та розпорядитись викраденим майном не змогла, з причин, що не залежали від її волі, оскільки на місці скоєного кримінального правопорушення була затримана працівниками магазину.

Своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України - закінчений замах, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, визнала повністю, та пояснила, що дійсно 07.03.2019 року приблизно о 19.20 годині обвинувачена ОСОБА_9 знаходячись в магазині в торговому центрі «Cіті Центр», що розташований за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні, 2, таємне викрала плащ і сумку жіночу, однак довести до кінця свій намір не вийшло, її помітили працівники магазину та затримали. У скоєному вона щиро кається, просить суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_9 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_9 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_9 та дослідженням матеріалів характеризуючи її особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_9 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Як встановлено судом, ОСОБА_9 засуджена вироком Приморського районного суду міста Одеси від 27.01.2021 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднана частина невідбутого покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 8 вісім місяців.
Тому, з огляду на те, що ОСОБА_9 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення, 07.03.2019 року, тобто до постановлення у відношенні неї попереднього вироку, тому остаточне їй покарання має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, що ОСОБА_9 визнала вину, її щире каяття у скоєному, відсутність вимог у потерпілого матеріального характеру, таособу обвинуваченої яка не працює, раніше неодноразово судима, знов вчинила умисний злочин, що свідчить про те, що обвинувачена ОСОБА_9 на шлях виправлення не стала.
Наведені обставини про сформованість стійкої направленості особистості ОСОБА_9 на вчинення злочинів корисливого характеру і про підвищений ступінь його суспільної небезпечності, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і їй слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_9 ст.ст.69, 75 КК України.
Крім того, призначення покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_9 , буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_9 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 27.01.2021 року, менш суворого покарання за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 8 (восьмі) місяців позбавлення волі.
Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_9 , як часткове відбуте покарання за попереднім вироком Приморського районного суду міста Одеси від 27.01.2021 року, термін перебування під вартою з 27.01.2021 року по 27.05.2021 р., включно.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_9 під вартою з 18.12.2019 року по 26.12.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).
Речові докази: плащ жіночий артикул UT та жіночу сумку артикул VQ, вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1