Справа № 991/1275/21
Провадження1-кс/991/1304/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , при розгляді скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, винесеної у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 03.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 від 28.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000081 від 03.10.2017, за епізодом № 0000426 від 24.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, в якій вона просить:
- скасувати постанову від 28.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000426 від 24.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення;
- зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000426 від 24.11.2017 надати матеріали кримінального провадження № 0000426 та встановити строк для їх надання.
Скарга мотивована тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 03.10.2017 р., до якого були приєднані матеріали кримінального провадження № 0000426 від 24.11.2017 р., в якому ОСОБА_4 був визнаний потерпілим. На виконання постанови від 14.05.2020 р. прокурора відділу прокуратури міста Києва про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0000081 від 03.10.2017 р., матеріали досудового розслідування були передані до Національного антикорупційного бюро України. 08.02.2021 р. у відповідь на звернення представника потерпілого згідно листа НАБУ від 03.02.2021 р. стало відомо, що постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_5 від 28.04.2020 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження № 0000426 було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. Вважаючи, що зазначена постанова слідчого не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, є необґрунтованою та незаконною, адвокат звернулася до слідчого судді з даною скаргою.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 01.03.2021 р. провадження за вищезазначеною скаргою було відкрито.
Особа, що звернулась із скаргою адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд скарги за відсутності скаржника, зазначила, що вимоги скарги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.
Від детектива НАБУ ОСОБА_6 надійшла заява, в якій останній повідомив, що 19.02.2021 р. на виконання постанови прокурора від 10.02.2021 р. про визначення підслідності у кримінальному провадженні, матеріали кримінального провадження № 0000081 від 03.10.2017 р. для організації подальшого досудового розслідування направлено до слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві, а тому НАБУ не э органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 03.10.2017 р.
Від прокурора ОСОБА_7 надійшла заява, в якій останній зазначив, що постановою прокурора від 10.02.2021 р. підслідність у провадженні визначена за слідчими управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві, що свідчить про відсутність підстав для здійснення судового контролю в указаному провадженні слідчими суддями Вищого антикорупційного суду. Просив на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України прийняти рішення про повернення скарги особі, якою вона подана.
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, яка подала скаргу, та особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами скарги, заслухавши думку заявника, дійшов наступного висновку.
Згідно положень статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України».
У примітці до ст. 45 КК зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються:
а) кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем;
б) кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 КК України.
Відповідно до ч. 2 статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
22 вересня 2019 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду" від 18.09.2019р. №100-ІХ.
Вказаним законом внесені наступні зміни до п.20-2 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК):
Підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:
1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду";
2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З урахуванням викладеного вбачається, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно конкретних корупційних злочинів передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо дотримані нижчевикладені умови:

1)наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України»;

2)відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 22 вересня 2019 року та досудове розслідування здійснюється Національним антикорупційним бюро України або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або
3)відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після 22 вересня 2019 року (при цьому відсутні прив`язка до конкретного органу досудового розслідування, який повинен в цьому випадку здійснювати досудове розслідування в такому кримінальному провадженні).

Відтак, факт здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками корупційного кримінального правопорушення не є беззаперечною умовою для віднесення розгляду відповідної справи (скарги/клопотання) до підсудності Вищого антикорупційного суду, якщо відсутні і інші вищезазначені умови/критерії визначення предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.
Частиною 1 статті 5 КПК України встановлено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК на суддів, слідчих суддів, прокурорів керівників органів досудового розслідування, слідчих, інших службових осіб органів державної влади покладається обов`язок неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною, вимог інших актів законодавства, що є реалізацією принципу законності.

Таким чином, системне тлумачення ч. 1 ст. 33-1 та п.20-2 розділу XI "Перехідні положення" КПК доводить до висновку про неприпустимість виходу за межі тієї підсудності, яка є безсумнівною, з огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема законність та верховенство права, однією зі складових якого є принцип юридичної визначеності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у кримінально-процесуальному аспекті, «суд, котрий, відповідно до чинних положень національного права, не має повноважень судити підсудного, «не встановлений законом» у розумінні статті 6 § 1». Відповідну позицію зазначено, зокрема, у рішенні ЄСПЛ «Richert v Poland» (п. 41).
З огляду на зазначене, розгляд судом, зокрема, Вищим антикорупційним судом, справ, які не належать до його підсудності, є порушенням правил підсудності, що суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
Вихід за ці межі підсудності Вищого антикорупційного суду, які встановлені статтею 33-1 Кримінального процесуального кодексу України та п. 20-2 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України та є безсумнівними, суперечитиме загальним засадам кримінального провадження і вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчим суддею встановлено, що відповідно до матеріалів скарги відомості про кримінальні правопорушення у кримінальному провадженні № 0000081, в межах якого адвокат ОСОБА_3 оскаржує постанову детектива про закриття кримінального провадження, внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03 жовтня 2017 року, тобто, до набуття чинності вищезазначеним Законом (до 22 вересня 2019 року).
Відповідно до постанови прокурора ОСОБА_7 від 10.02.2021 р. про визначення підслідності у кримінальному провадженні вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 03.10.2017 р. здійснюється слідчими управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві.
Вказане дає підстави зробити висновок, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081, непідсудне Вищому антикорупційному суду, оскільки не відповідає критеріям, визначеним у пункті 20-2 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, а саме, - відомості щодо кримінального провадження № 0000081 від 03.10.2017 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 22 вересня 2019 року та досудове розслідування у кримінальному провадженні не здійснюється Національним антикорупційним бюро України та не закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а тому розгляд вказаної скарги та прийняття рішення за результатами її розгляду не відноситься до компетенції Вищого антикорупційного суду і слідчий суддя не може прийняти рішення за такою скаргою з урахуванням положень ч.1 ст.5 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається суб`єкту звернення, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
З огляду на ту обставину, що при розгляді даної скарги слідчим суддею було встановлено, що скарга адвоката ОСОБА_3 не підсудна Вищому антикорупційному суду, однак ухвалою Вищого антикорупційного суду від 01.03.2021 р. провадження за вищезазначеною скаргою було відкрито, слідчий суддя приходить до висновку, що належним процесуальним рішенням у даному випадку є закриття провадження за даною скаргою та повернення скарги особі, яка її подала.
Враховуючи вищевикладене, керуючись п.20-2 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, ст. ст. 5, 9, 33-1, 303-304, ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, винесеної у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 03.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 382 КК України. Скаргу повернути суб`єкту звернення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8