Справа № 317/1190/21
Провадження №/п 1-кс/317/209/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про передання майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0000161 від 11.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,
В С Т А Н О В И В:

20.04.2021 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_4 про передання майна на відповідальне зберігання.
Клопотання вмотивоване тим, що 15.04.2021 по справі № 317/1190/21, провадження № 1-кс/317/196/2021, постановлена ухвала, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 11.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та накладено арешт на: 3) автомобіль «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем яких є ОСОБА_8 , власником яких є ОСОБА_4 , з метою їх детального огляду, призначення судових експертиз, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, та збереження речових доказів.
Так, 11.04.2021 надійшло замовлення ОСОБА_8 щодо вивезення дерев`яних колод з лісосмуги біля с. Новоолександрівка, у зв`язку з чим того ж дня він виїхав до вказаного йому місця, де і завантажив дерев`яні колоди, і в цей час під`їхали працівники поліції, які вилучили його автомобіль.
Зважаючи, що арештований автомобіль марки «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , не містить слідів кримінального правопорушення, тому можливо для забезпечення належних умов зберігання автомобіля марки «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , передати власнику на відповідальне зберігання.
Посилаючись на вказане, просив суд передати йому на відповідальне зберігання автомобіль марки «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1
У судовому засіданні слідчий просив відмовити у задоволенні клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання, оскільки в кримінальному провадженні ще не проведено всі необхідні слідчі дії, в тому числі трасологічна експертиза.
Прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просить відмовити у задоволенні клопотання та розглядати справу за його відсутністю.

Власник майна та його адвокат у судовому засіданні просили клопотання задовольнити та передати арештований автомобіль на відповідальне зберігання.
Положеннями ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю)

або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 15.04.2021 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 11.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Накладено арешт на: 1) дерев`яні колоди породи «біла акація» у кількості 16 шт., власник яких на даний час не встановлений; 2) вантаж дерев`яних колод породи «біла акація» у кількості 82 колоди, власник яких на даний час не встановлений; 3) автомобіль «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «Volkswagen LT 46», д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем яких є ОСОБА_8 , власником яких є ОСОБА_4 , з метою їх детального огляду, призначення судових експертиз, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, та збереження речових доказів.
Заборонено розпорядження та користування арештованим майном.
Враховуючи, що заявником на теперішній час не доведено, що передача вказаного майна на відповідальне зберігання власнику можлива без шкоди для кримінального провадження, наразі у кримінальному провадженні не проведені всі необхідні слідчі дії, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_4 є передчасним, а отже не підлягає задоволенню. Ризик того, що передання речового доказу на даному етапі досудового розслідування власнику в майбутньому може призвести до негативних наслідків для кримінального провадження, а саме до унеможливлення виявлення та фіксації всіх відомостей про обставини вчинення злочину та встановлення об`єктивної істини, не зменшився, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст. 98, 100, 131, 132, 309, 395 КПК України, ст. 96-1 КК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про передання майна на відповідальне зберігання у кримінальному провадженні № 0000161 від 11.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1