У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0001350 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2020 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, цивільну дружину, неповнолітню дитину, на момент розгляду справи працює неофіційно, має постійний дохід та утримує свою сім`ю, в матеріалах кримінального провадження є характеристика в якій вказано, що обвинувачений сусідами характеризується посередньо, нікого не скривдив та підтримує нормальні сусідські відносини. Крім того, ОСОБА_6 щиро кається у скоєному, що підтверджується його діями, щодо усунення наслідків злочину, а саме відшкодування шкоди.

Вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є несправедливим через суворість і його виправлення можливо без ізоляції від суспільства.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 14.04.2020 року близько 16.45 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви та з метою власного незаконного збагачення, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. Крилова, 13 в м. Миколаєві, повторно, відкрито, шляхом ривку з рук потерпілого ОСОБА_8 викрав грошові кошти в сумі 400 гривень. Після чого, ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, направився по вул. Крилова в бік вул. Бутоми. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 400 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного злочину.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого, щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особи обвинуваченого, який не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з 2010 року з діагнозом: РПП внаслідок вживаня опіоїдів, алкоголю. Синдром залежності." Згідно повідомлення Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, станом на 12.05.2020 року перебуває на обліку як сімейний кривдник, обставиною, що пом`якшує покарання судом визнано щире каяття, відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, в мінімальних межах визначених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень .

Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.2018 році у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Тому, врахувавши всі обставини, вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та відомості, що характеризують особу ОСОБА_6 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неможливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що неврахування судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме визнання вини, щире каяття та співпраця зі слідством, наявність у обвинуваченого сім`ї, позбавили суд можливості звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Умовою звільнення особи від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання. В даному провадженні таких чинників не виявлено.

Встановлені судом дані про особу обвинуваченого вказують на те, що він не оцінює критично свою поведінку, тому дають підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в межах санкції визначеної ч. 2 ст. 186 КК України, яке обвинувачений має відбути реально, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства, апеляційний суд не вбачає.

Судом у відповідності до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання додержано вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, за принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст.409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 грудня 2020 року, стосовно ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: