ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/12/21 Справа № 702/659/18 Категорія: ч.2 ст.187 КК УкраїниГоловуючий по І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участі:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 зі змінами, прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2018 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2009р. за ч.3 ст.185 КК України, призначене покарання - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі звільнено з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки; 2) вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.12.2009р. за ч.2 ст.185 КК України, призначене покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2009р., остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.04.2013р. по відбуттю покарання; судимість не знята та не погашена,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання - 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

У відбування покарання зараховано ОСОБА_9 час тримання під вартою з 08.06.2018р. з розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі, вирішено рахувати відбування покарання з дня затримання - з 08.06.2018 р.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_9 залишено запобіжний захід - тримання під вартою.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеса, громадянина України, освіта базова загальна середня, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_3 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

У відбування покарання зараховано ОСОБА_10 час тримання під вартою з 08.06.2018р. з розрахунку один день ув`язнення за один день позбавлення волі, вирішено рахувати відбування покарання з дня затримання - з 08.06.2018 р.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_10 залишено запобіжний захід - тримання під вартою.

Стягнуто із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на користь держави, судові витрати за проведення експертиз: №10/378 від 31.07.2018р., №10/279 від 15.08.2018р. в сумі 1430 грн. (одну тисячу чотириста тридцять гривень).

Стягнуто із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно на користь ОСОБА_15 всього 13461,45 грн. з них: 3461,45 грн. - у відшкодування матеріальних збитків; 10000 грн. - у відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог потерпілому ОСОБА_15 відмовлено.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку, ОСОБА_9 , 07 червня 2018 року близько 16 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_10 , знаходячись в кафе «Чайхана», що розташоване по вул. Соборна в смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я, що виразилось в умисному нанесенні ряду ударів руками та ногами в область голови та тулубу останнього, спричинили ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді двох забійних ран голови зправа, крововилив м`яких тканин правої колоочної та скроневої ділянок, струс головного мозку, які згідно висновку експерта Уманського МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-01/532 від 20 липня 2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого відкрито та незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «Lenovo А1010а20», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , 1МЕІ2: НОМЕР_2 , мінімальна ринкова вартість якого, згідно висновку експерта «Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України» №10/378 від 31 липня 2018 року, могла становити 1142 грн.; та золотою обручкою 583 проби, вагою 3,10 грамів, ринкова вартість якої згідно висновку експерта «Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України» №10/379 від 15 серпня 2018 року, могла становити 3686 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 4828 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_10 , 07 червня 2018 року близько 16 год. 00 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_9 , знаходячись в кафе «Чайхана», що розташоване по вул. Соборна в смт.Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і застосовуючи насильство, яке є небезпечним для здоров`я, що виразилось в умисному нанесенні ряду ударів руками та ногами в область голови та тулубу останнього, спричинили ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді двох забійних ран голови зправа, крововилив м`яких тканин правої колоочної та скроневої ділянок, струс головного мозку, які згідно висновку експерта Уманського МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» №05-7-01/532 від 20.07.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого відкрито та незаконно заволоділи мобільним телефоном марки «Lenovo А1010а20», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , 1МЕІ2: НОМЕР_2 , мінімальна ринкова вартість якого, згідно висновку експерта «Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України» № 10/378 від 31 липня 2018 року, могла становити 1142 грн. та золотою обручкою 583 проби, вагою 3,10 грами, ринкова вартість якої, згідно висновку експерта «Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України» №10/379 від 15 серпня 2018 року могла становити 3686 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 4828 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 , прокурор який брав участь у судовому провадженні - прокурор Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_13 та захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_14 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, вважаючи вирок таким, що винесений з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права просить його скасувати та закрити кримінальне провадження відносно нього за ч.2 ст.187 КК України у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді, і вичерпані можливості їх отримання. Апеляційні вимоги мотивував тим, що винним себе не визнає та вважає, що суд поставився до нього упереджено, оскільки прокурором його вина у вчиненні злочину не доведена, свідки не надали суду покази, які б на пряму вказували на його винуватість у скоєнні злочину, і незважаючи на це суд без наявності доказів засудив його до семи років позбавлення волі. Вважає, що свідчення потерпілого не є належними доказами його винуватості, оскільки потерпілий не бачив його при скоєнні злочину, а стверджує, що він навпаки поводив себе спокійно і адекватно щодо нього, однак суд при розгляді справи не взяв до уваги та не допитав свідків які були на місці скоєння злочину, і могли підтвердити цей факт. Вважає, що суд не врахував його показання про те що змови про злочин не було, що підтверджує і спільник кримінальної справи. Також, судом в порушення вимог КПК України йому не була надана пам`ятка про права та обов`язки.

В доповненнях до апеляційної скарги, що надійшли до апеляційного суду Черкаської області 27.02.2019 р., обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок в частині призначеного додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, як такий що не відповідає вимогам ст.370 КПК України і нормі права в ч.1 ст.59 КК України та направити дане кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції з вказівкою стороні обвинувачення - прокурору виконати вимоги глав 16,17 КПК України та доопрацювання обвинувального акта в ч.5 ст.291 КПК України. Зазначає, що призначаючи їм з ОСОБА_10 додаткову міру покарання, конфіскацію майна, суд першої інстанції не врахував, що у кримінальному провадженні під час досудового розслідування слідчими, прокурорами не були виконані вимоги ч.1,2,3,4,5 ст.170 КПК України, у кримінальному провадженні відсутнє рішення слідчого судді, суду відносно клопотання про арешт майна, яке подається відповідно до вимог ст.171 КПК України слідчим за погодженням з прокурором для забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна. Зауважує, що суд застосовуючи такий вид покарання, як конфіскація майна, не врахував що покарання у вигляді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього майна або його частини, яке є власністю апелянта ОСОБА_9 . Також, не вказано в матеріалах кримінального провадження та у вироку яке майно засудженого ОСОБА_9 підлягає конфіскації, а саме не вказано майно яке належить засудженому на праві його власності і щодо його частки у спільній власності та його вкладів у банках та установах НБУ.

В змінах до апеляційної скарги, що надійшли до апеляційного суду Черкаської області 22.04.2019 р., обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на новий розгляд з підстав неповноти судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що обвинувальний акт відносно нього та ОСОБА_10 містить у собі невизначені відомості, щодо анкетних відомостей кожного обвинуваченого, так і суттєве порушення визначення та порядку зазначення у обвинувальному акті відомостей (фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону: статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення), які стосуються висунення обвинувачення, при цьому в законному порядку згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт від 30.08.2018 р. таких відомостей не містять. А тому, апелянт вважає, що з урахуванням вище вказаних обставин, обвинувачення відносно нього не було висунуто в законному порядку, як на те вказують вимоги ч.4 ст.110 КПК України, п.5 ч.2 ст.291 КПК України, ч.1 та ч.3 ст.9 КПК України в обвинувальному акті від 30.08.2018 р., що в свою чергу істотно порушує його право на захист визначене вимогами п.1 ч.3 ст.42 в контексті ч.1 ст.20 КПК України. Вважає, що вказані порушення вимог кримінального процесуального закону України, перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок в наслідок розгляду обвинувального акта.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_14 в апеляційній скарзі просить вирок суду, яким ОСОБА_10 засуджено за ч.2 ст.187 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна скасувати та ухвалити новий вирок, яким дії обвинуваченого ОСОБА_10 перекваліфікувати на ч.1 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання в межах санкцій зазначених норм закону та підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, в межах, визначених ч.3 ст.75 КК України з одночасним звільненням з під варти.

Апеляційні вимоги мотивував тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду. Суд у своєму рішенні не зазначив чому взяв одні докази і відкинув інші, а висновки обґрунтував на доказах, які на думку апелянта, є недостовірними та недопустимими, вирок ухвалив на суперечностях та припущеннях, оскільки доказів, які беззаперечно підтверджували вину як ОСОБА_10 так і ОСОБА_9 в ході судового розгляду не здобуто. Вважає, що в діях обвинувачених відсутня така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Вказує, що про це свідчить і покази потерпілого ОСОБА_15 , який в судовому засіданні заявив, що особисто не чув, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 попередньо домовилися між собою на заволодіння його особистим майном. Обвинувачені також, як в ході судового розгляду справи в суді першої інстанції так і на стадії досудового розслідування заявили, що домовленості на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_15 в них не було, а доказів які б підтверджували наявність попередньої змови між обвинуваченими на вчинення злочину, стороною обвинувачення не надано і в судовому розгляді дана обставина свого підтвердження не знайшла. Зауважив, що потерпілий ОСОБА_15 в ході судового розгляду дав показання про те, що насильство до нього застосовував тільки ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 до цього відношення не мав, та стримував ОСОБА_10 від таких дій. ОСОБА_10 не заперечував факт застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_15 , однак пояснив що приводом до цього стала цинічна та негідна поведінка потерпілого, як відносно нього, так і до матері ОСОБА_9 - ОСОБА_17 , якій останній пропонував в їх присутності інтимні стосунки. ОСОБА_10 не заперечував той факт що заволодів речами ОСОБА_15 - мобільним телефоном та золотою обручкою, однак зазначив, що це відбулося після того як він побив потерпілого із-за його поведінки. Вказав, що мобільний телефон у потерпілого він відібрав коли той намагався його зняти на відеокамеру, при цьому насильства чи погроз він не застосовував і все це відбувалося на території кафе «Чайхана» біля стола. Щодо заволодіння золотою обручкою потерпілого, ОСОБА_10 пояснив, що працівниця кафе попросила їх з ОСОБА_9 зайти до туалету оскільки потерпілий ОСОБА_15 був там, а інші відвідувачі кафе туди не могли потрапити. Коли він зайшов до туалету то побачив потерпілого, який лежав на підлозі, був у крові та без свідомості. Скориставшись цим він зняв з пальця руки золоту обручку та разом з ОСОБА_9 витягли ОСОБА_15 надвір і потім хтось викликав швидку допомогу. Апелянт зазначає, що потерпілий ОСОБА_15 підтвердив той факт, що ОСОБА_10 відібрав у нього телефон біля столика, а щодо зникнення його інших речей в туалеті, конкретних пояснень надати не міг, пояснивши що перебуваючи у приміщенні туалету відчув удар ззаду по голові, потім удар об умивальник, після чого втратив свідомість і прийшов до свідомості лише в лікарні, де виявив зникнення речей, а хто наносив удари в туалеті не бачив, запам`ятав лише дві постаті, яких не впізнав, так як в туалеті було темно. А тому, з урахуванням наведеного, захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_14 вважає, що заволодіння телефоном ОСОБА_15 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.186 КК України, як грабіж, а щодо заволодіння золотою обручкою - за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинено повторно, чого не заперечує і сам ОСОБА_10 . Щодо заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_15 з інших мотивів, за образу зі сторони останнього, то за такі дії проти здоров`я особи обвинувачення ОСОБА_10 не висунуто.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у судовому провадженні - прокурор Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого просить вирок стосовно ОСОБА_9 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_9 за ч.2 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна, а вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.12.2018 р. стосовно ОСОБА_10 залишити без змін. Разом з тим, просить повторно дослідити характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_9 .

Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 не в достатній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про його особу. Зокрема те, що ОСОБА_9 будучи раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, маючи непогашену та не зняту судимість, на шлях виправлення після звільнення з місць позбавлення волі не став та знову вчинив новий корисливий злочин, який посягає не лише на приватну власність особи, але і на її здоров`я. Також ОСОБА_9 , під час роз`яснення суті обвинувачення, повідомив суд, що визнає себе винним та інкримінований злочин вчинив сам, однак під час давання показань свою вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечував, не сприяв встановленню істини у справі, вводив суд в оману, намагаючись уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, що на думку апелянта, свідчить про не усвідомлення обвинуваченим всієї тяжкості вчиненого протиправного діяння.

На апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_9 подав заперечення в яких заперечив проти апеляційної скарги прокурора, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та вважає, що кримінальне провадження щодо нього сфабриковане, оскільки в справі відсутні докази його вини, тому просить звільнити його з-під варти.

Потерпілий ОСОБА_15 , будучи належним чином повідомлені про місце, дату і час проведення судового засідання, не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

З урахуванням думки прокурора про можливість слухання справи в апеляційному порядку без участі потерпілого ОСОБА_15 , колегія суддів, дотримуючись процесуальних строків, визнала за можливе розглянути, подані апеляційні скарги в цьому судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому провадженні ОСОБА_13 , натомість заперечувала щодо задоволення решти апеляційних скарг, думки обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які просили задовольнити їхні апеляційні скарги, проте заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги: прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_9 зі змінами, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_14 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог процесуального закону судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню дотримано в повному обсязі.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи яка зазнала нападу, а також з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікація їхніх дій за ч.2 ст.187 КК України відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням дійсних обставин події та ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які детально досліджені в судовому засіданні і в їх сукупності та взаємозв`язку дана правильна юридична оцінка.

Висновки суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.2 ст.187 КК України, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння.

Так винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 , незважаючи на те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав у повному обсязі та обвинуваченого ОСОБА_10 , який свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, зокрема вважає, що в їх діях з ОСОБА_9 відсутня така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.186 та ч.2 ст.185 КК України, вина останніх у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення повністю доведена зібраними у справі доказами, яким суд дав належну оцінку і навів у вироку, зокрема:

- даними показань, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_15 , який показав, що він 07.06.2018 чекав на зупинці в центрі смт. Цибулів автобус Київ-Монастирище. Того дня в смт.Цибулів він зустрічався з товаришем ОСОБА_18 і вживав спиртні напої. На той день він узяв відпустку для зустрічі з товаришем у смт.Цибулів. Коли під`їхав автобус, то він захотів в туалет і пішов у розважальний заклад кафе «Чайхана», щоб сходити в туалет. За цей час його автобус уже поїхав. Він підійшов до столика, який стояв надворі, за яким сиділи обвинувачені. Підійшов до них, щоб запитати коли буде наступний автобус. Він з ними познайомився, запитав чи можна сісти за їхній столик. З їхнього дозволу він підсів до них за столик, щоб поспілкуватись. Розмовляли про все. Підходила ще жінка, яка говорила до ОСОБА_9 , щоб він йшов додому, як уже потім стало відомо, то була його мати. Перший удар йому наніс ОСОБА_10 правою рукою в праву сторону голови і далі також бив ОСОБА_10 , щоб наносив удари ОСОБА_9 він не бачив. З лівого боку від нього за столиком сидів ОСОБА_9 , з правого боку ОСОБА_10 , ОСОБА_9 говорив до ОСОБА_10 , навіщо він б`є дядька. Він втрачав свідомість, то чи бив його ОСОБА_9 він не бачив. Він спілкувався з ОСОБА_10 і зробив зауваження ОСОБА_9 , що той нецензурно виражається в адресу своєї матері. І неочікувано ОСОБА_10 наніс йому удар в область голови. В кишені його сорочки було близько 600 гривень, які витягнув ОСОБА_10 і вимагав ще більше, смартфон також забрав ОСОБА_10 , це він бачив. І в сумці у нього було 1000 гривень. Коли він упав біля лавки, біля столика, він не бачив, хто конкретно його бив. За столиком ОСОБА_10 наніс три удари рукою, а потім він упав і йому наносили ще удари. ОСОБА_9 сказав, що не потрібно дядька зачіпати, його мати також про це говорила. У лежачому положенні йому також наносились удари по голові та по тілу ногами. Хлопці пішли, йому стало легше, він піднявся, дістав смартфон і почав знімати хлопців. ОСОБА_10 це розізлило, він забрав у нього смартфон, і гроші з кишені сорочки в сумі 600 гривень за столом. Він сказав до ОСОБА_10 , щоб той віддав йому смартфон і ОСОБА_10 віддав. ОСОБА_9 був присутній, коли ОСОБА_10 забирав кошти, він це бачив. Після того, як ОСОБА_10 наніс перший удар, він сидів за столиком, запитав за що це. ОСОБА_10 був більш збуджений, а ОСОБА_9 - спокійний. ОСОБА_10 кричав, щоб він віддавав усе, що у нього є. Він звернувся до бармена, щоб та викликала поліцію та швидку, оскільки у нього була розбита голова і текла кров. Напад на нього в туалеті здійснили о 16 годині. Удари наносили руками та ногами по всьому тілу. В туалеті в нього забрали золоту обручку, перстень і 1000 гривень, коли і як забрали він не пам`ятає. В туалеті йому нагнули голову в умивальник, він побачив дві особи, які тримали його і наносили удари головою об раковину. Як і хто наносив удари він не пам`ятає. Відсутність коштів в сумі 1000 гривень з барсетки та каблучки виявив у лікарні. Каблучки, кошти та телефон йому не повернули. В туалеті, там де його били, не було освітлення. Мати ОСОБА_9 сказала, що не потрібно дядька бити, кричала бармен. Обличчя людей, які били його в туалеті, він не бачив. До нього ніхто не звертався, а відразу ударили. Коли зникла обручка він не пам`ятає. Але коли він підсів до обвинувачених, обручка у нього ще була. Події відбувались з 15 години до 16 години. Коли ішов до туалету другий раз, барсетку він залишив на столику. Після побиття у туалеті, до свідомості він прийшов у лікарні. В барсетці були кредитні картки, паспорт;

- даними показань, додатково допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_15 , який показав, що перший удар в туалеті був нанесений йому в потилицю. Об умивальник був один удар. В туалеті не падав, самостійно без ударів, свідомість не втрачав. Коли сам заходив в туалет, то двері причинив, не закривав на клямку. Зі слів інших осіб знає, що ОСОБА_19 викликала швидку, він особисто не чув як вона викликала швидку. З ОСОБА_18 вони випили пива, він випив пива дуже мало. Губич ОСОБА_20 підійшла до свого сина, до столика в барі, хотіла, щоб він йшов додому щось їй допомогти. ОСОБА_21 відповів їй в грубій формі. Він пояснив ОСОБА_21 , що з матір`ю не можна так розмовляти, можливо він і сказав трохи неввічливо. Сказав, що він як батько, надавав би за це по одному місцю. Після цього йому були нанесені перші удари. Мати ОСОБА_21 можливо і підходила, розмовляла, але за столиком вона не була. Другий раз вона підходила уже після того, як йому нанесли удари, він падав з лавки і втрачав свідомість і не пам`ятає. В туалеті, коли йому нанесли удари в потилицю і об умивальник, він втратив свідомість. Він прийшов до свідомості в лікарні. Удар в потилицю нанесений був ззаду і потім швидко був спрямований удар головою об умивальник. Об умивальник можливо було і декілька ударів, він уже не пам`ятає. На голові у нього є два хірургічні шрами. Перший раз кров з`явилась за столиком десь з голови. Він попросив бармена викликати поліцію, це було ще за столом. Кров йшла з голови, це бачила бармен. Частково кров уже була, коли він йшов до туалету. Він побачив кров на правій руці, можливо він рукою зачепив те місце, звідки йшла кров. Кров появилась від удару ОСОБА_10 кулаком. Перший удар був правою рукою в лобну ділянку голови, а два інших лівою рукою. Це те, що він пам`ятає, а потім він впав з лавки. За столом втрачав свідомість, йому потемніло в очах, він упав з лавки і йому наносили удари ногами. Можливо кров появилась і після ударів ногами. В той момент, коли він був в туалеті, останній раз, він не знає чи хтось намагався туди потрапити. Статеві стосунки ОСОБА_22 він не пропонував. Ногами його бив скоріше всього ОСОБА_10 , оскільки ОСОБА_23 взагалі нормально, спокійно себе поводив. Він вважає, що удари йому за столом наносили з метою захиститися, сказали, що вони йому як діти, а він некоректно сказав їм, що надавав би їм по одному місцю. Ці удари не наносились з метою вимагання грошей. Це коли його побили уже ногами, то забрав у нього ОСОБА_10 600 грн., які були у сорочці, і він намагався сфотографувати, сказав, що це буде факт підтвердження, він буде дзвонити в поліцію, але потім, на скільки він пам`ятає, мобілка була в туалеті з ним. Він ішов до туалету і брав мобілку зі столу з собою. ОСОБА_10 її повернув. Телефон ОСОБА_24 забрав уже після побиття, повторно телефон у нього забрали уже в туалеті. Ще 1000 грн. були у нього в барсетці, а барсетка була з ним в туалеті, було дві купюри по 500 грн. Він в туалет ходив декілька разів, один із який він барсетку залишав на столі. Останній раз барсетку брав з собою до туалету. В туалеті він бачив фігури, один високий, другий низький, худі. В туалеті його били двоє чоловіків, на його думку били ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , тому, що інших чоловіків в кафе не було. Це його особиста думка. Нахилили, головою ударили об умивальник. Хто нахилив він не бачив, оскільки там було темно. Повернув йому телефон ОСОБА_10 біля столу, і він пішов з телефоном та барсеткою в туалет. В туалеті побачив два силуети після того, як йому нанесли перший удар в потилицю. В туалеті в потилицю був один удар, потім об умивальник один чи два удари і він втратив свідомість. Після першого удару в потилицю він розвернувся і побачив два силуети. Телефон поклали на стіл, в руки йому не давали, в цей час вони були втрьох. Він поклав телефон у барсетку і пішов в туалет. За столом з ними спиртні напої не пив. Про те, що він впав на умивальник, це не правда, йому були нанесені удари об умивальник. До того, як побили, ніхто грошей не вимагав. До нанесення ударів бігав до туалету часто, оскільки має проблеми з сечовим міхуром, через це і пива намагається не пити. Розмову з ОСОБА_9 не вважає конфліктною. Він зазначає, що ОСОБА_9 йому удари не наносив. Він може сказати, що ОСОБА_9 був присутній в туалеті з показань бармена, яка казала, що їх бачила. Коли його били ногами, не бачив чи його бив ОСОБА_9 . По цивільному позову йому нічого не відшкодовано. Свідок бармен зараз працює у його підпорядкуванні в поштовому відділенні в смт. Цибулів. Питання про прийняття її на роботу вирішувала Черкаська дирекція. Рекомендацію про прийняття її на роботу давала попередній керівник ОСОБА_25 , він ніякого відношення до того не має. Моральна шкода йому завдана тим, що він на той час не перебував на роботі, лікарняний йому не оплатили повністю, це вплинуло на сімейні стосунки, на здоров`я його, дружини та дітей, не всі витрати на лікування він зміг підтвердити. Погіршився слух, виникли урологічні проблеми, головні болі, це все як наслідок побиття. Документ, що підтверджує причинний зв`язок даних проблем з побиттям у нього відсутній. Він цим не займався, оскільки не має часу. Періодично слух у нього появляється, він то є, то його немає. У нього суттєве погіршення слуху, проблеми по урології. Після побиття його лікували травматолог, уролог, невропатолог. Дружина оплатила лікування, вартість якого 15000 грн. У розмір моральної шкоди він заклав такі можливі наслідки як головні болі, втрата слуху. Його смартфон коштував 1995 грн., обручка куплена в 1988 році, з того часу він її не знімав, вона не знімалася, печатку подарувала йому дружина на ювілей. В барсетці було 1000 грн., дві копюри по 500 грн., в кишені сорочки 600 грн.

Потерпілий ОСОБА_15 просив стягнути з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 солідарно 80000 грн. у відшкодування заподіяних йому збитків;

- даними показань, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , який показав, що він працює травматологом, потерпілий після побиття у нього лікувався. Потерпілого доставила швидка, під вечір у стані середньої важкості. Він періодично втрачав свідомість, скаржився на головні болі, запаморочення, болі в місцях забою і рефлекторну затримку сечі. Діагноз: струс головного мозку, забійна рана голови, рефлекторна затримка сечі, забій правої скроневої ділянки, гематоми. Стан був не критичний, але середньої важкості. Більше тижня він перебував у нього на лікуванні, потім продовжив лікування у неврологічному відділенні, оскільки у нього продовжувались головні болі. Пошкодження були у виді навколоорбітальних контузій, гематоми обличчя, набряк перенісся, обличчя (ліва сторона). Дві паралельні рани лобної частини з переходом на скроневу, які він зашивав у приймальному відділенні. Коли потерпілий поступив до лікарні, то він казав, що його побили, забрали гроші, телефон. Було викликано поліцію і пізніше прийшли родичі. При собі він мав барсетку. На протязі години приїхала дружина. Керамічний кусочок, білого кольору, за розмірами приблизно 0,4 на 0,3, чи тарілки чи унітаза, він витягнув з тіла потерпілого, справа з лобної ділянки голови. Сорочка була у крові і обличчя було у крові. Рани кровоточили і необхідно було зупинити кровотечу. Три дні він не вставав, піднявся десь на п`ятий день. Було головокружіння, нудота. Його викликали працівники, які доставили пацієнта. Пояснили, що його доставили з смт. Цибулів після побиття. У потерпілого були різкі болі в животі, потім уролог спустив йому сечу і йому стало легше. Набряк нирки може бути не тільки травматичним. Рана в скроневі ділянці могла призвести до струсу головного мозку. Удари по нижній щелепі також можуть призвести до втрати свідомості. Внаслідок таких травм можуть бути погіршення зору, слуху. В даному випадку це був набряк, струс. Робили рентген голови, кістки були цілі. Потерпілий говорив, що було багато грошей і був телефон. На момент огляду у нього була тимчасова втрата пам`яті. У нього був струс головного мозку, нудота, блювота, рефлекторна затримка сечі. Уламок, який він витяг з тіла потерпілого, він замотав у стерильну серветку і кульок, передав працівникам поліції. У протоколі операції він вказав, що виявив уламок. На експертизу він здавав аналіз сечі потерпілого. Були дві паралельні рани 2-3 см. На його думку це було декілька ударів об обмежену поверхню, не об підлогу чи асфальт;

- даними показань, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , яка показала, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивали в барі «Чайхана», де вона працювала барменом. Хлопці періодично заходили робили замовлення. Через деякий час до неї прийшли подруги і вона вийшла з бару надвір. Вона почула звук чогось розбитого, побігла до туалету, оскільки звідти йшов даний звук. Вона стукала у двері, оскільки вони були зачинені, хлопці відчинили через деякий час. Вона побачила, що в туалеті лежало тіло на підлозі біля умивальника. Попросила ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , вони їй допомогли витягти потерпілого надвір. Потім приїхала швидка. В туалеті був розбитий умивальник і весь в крові. Потерпілого винесли надвір, вона гукнула дівчатам, щоб викликали швидку. Спочатку сиділи за столиком обвинувачені, а потім підсів потерпілий. Хлопці замовляли горілку. ОСОБА_21 сказав, що потерпілий образив його матір. Барсетку бачила у потерпілого. Коли викликали швидку, вона побігла за рушниками та водою, коли повернулася, то обвинувачених уже не було. Було багато крові. Мати сиділа за одним столиком з хлопцями. Хтось з відвідувачів захотів до туалету і вона попросила хлопців подивитись у туалеті, що там з потерпілим, оскільки він довго там перебував. Вона не бачила, як потерпілий, обвинувачені заходили до туалету. Замовлення робив ОСОБА_24 . Вона уже вийшла з замовленням і потім побачила, що там сидів потерпілий. Спиртне замовляли один раз. У барі є камери, поліція забрала відео. Сам момент нанесення ударів вона не бачила. Кров була на умивальнику, на підлозі, попереду на сорочці у потерпілого. Потерпілий був спертий на стіну зліва за умивальником, барсетка лежала на підлозі. Покази вона давала у той самий день. Зі слів ОСОБА_21 потерпілий образив його матір пропонував їй інтим за гроші. Спочатку замовляли пиво, а потім горілку за гроші. Скільки раз замовляли вона не пам`ятає. Коли був потерпілий з ними, замовляли пляшку горілки;

- даними показань, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_27 , яка показала, що їй зателефонували з лікарні попросили, щоб вона прийшла і принесла сухий одяг. Коли вона прийшла, були травматолог і уролог, які сказали які потрібно було купити ліки. Вони з нею сходили до аптеки, вказували які потрібно ліки купувати. В лікарні сказали, що потрібно забрати одяг чоловіка та барсетку. Вона перевірила барсетку там не було грошей і телефона. Лікарі повідомили їй про стан здоров`я її чоловіка і про те, що його побили в смт.Цибулів. Їй передали скалку кераміки, яку у чоловіка вилучили із рани голови. Дану скалку вона залишила у лікарні і попросила передати їх поліції. Події були у червні 2018. Вона перевірила барсетку, оскільки чоловік мав знімати з карточки гроші їй на операцію. У нього був білий смартфон марки не пам`ятає. Чи була у нього обручка у той день, вона не звернула уваги. На наступний день вона звернула увагу, що його обручка відсутня і були пошкодження на пальці. Чоловік їй пояснював, що він у той день їздив у справах в смт.Цибулів і його побили хлопці. Коли він їхав з дому, у нього були обручка та перстень. У нього специфіка пальців, що він надів кольца і зняти їх не міг. Перстень вона йому подарувала на річницю весілля, він був із золота, вона купувала його в ювелірному магазині. Вранці чоловік йшов на роботу, а потім він мав їхати в смт.Цибулів у своїх справах. Він відпросився у свого начальника, що його у той день не буде на роботі. Заяву у поліцію писала вона, писала, що побили її чоловіка, що забрали у нього гроші та телефон. Про обручку та перстень вона ще не знала, оскільки не звернула увагу чи були вони на чоловікові. Перший день чоловік говорити не міг. Чи були на барсетці плями крові вона не звернула уваги, у барсетці були документи. Коли він йшов з дому, у нього були 2000 гривень. Його ударили в геніталії і йому потрібно було спустити мочу, це потрібно було зробити дуже швидко, для цього вона купувала катетер. У нього також був струс головного мозку;

- даними показань допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , яка показала, що вона прийшла в бар «Чайхана», де сидів її син ОСОБА_9 з ОСОБА_10 , за столом і розмовляли. До них підійшов потерпілий та запропонував хлопцям поїхати з ним, оскільки він «зняв» трьох дівчат. Потім потерпілий пропонував їй непристойні речі інтимного характеру, домагався її. Пропонував ОСОБА_21 100 доларів, щоб зайнятись інтимом з нею. Він чіплявся до них, говорив усяку нісенітницю. Вона звернулась до бармена, щоб та забрала потерпілого від них. На що бармен показала, що він тут уже всім набрид. Щось говорив до ОСОБА_28 , що таких хлопчиків як він: «він нагинає та має їх» - після чого ОСОБА_28 наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя. Вона просила, щоб потерпілий від них відчепився і йшов додому. Потерпілий попросив вибачення, а потім знову пропонував їй непристойні речі. Потерпілий виходив до туалету разів десять, повернувся з туалету з подряпиною на лобі. ОСОБА_21 потерпілого не бив. Вона не бачила телефону у потерпілого, вона просила, щоб він дав телефон того, хто може забрати його додому. Потерпілий пішов до туалету з речами, а вона пішла додому, що відбувалось далі вона не бачила;

- даними показань, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_29 , яка показала, що потерпілому ОСОБА_15 було завдано тілесні ушкодження на території закладу «Чайхана» в смт.Цибулів. Вона після роботи зателефонувала своєму чоловікові, який їй повідомив, що він знаходиться в центрі смт.Цибулів, де зустрічається з ОСОБА_15 у справах. Вона підійшла до них у центр села, до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Далі вона з ними поспілкувалась, ОСОБА_15 запитав про те, о котрій годині йде київський автобус. Вона провела його до зупинки на київський автобус, який мав бути о 14:30 год. ОСОБА_15 пішов на територію закладу «Чайхана» до туалету. Вона також зайшла до « ОСОБА_30 », за столом сиділи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вона з ними привіталась. Вона побачила, що автобус під`їжджав і попросила ОСОБА_10 , щоб той покликав ОСОБА_15 з туалету. ОСОБА_10 покликав, але автобус уже поїхав. Вона запитала у ОСОБА_15 про те, чи буде він чекати наступний автобус, чи зупинить автомобіль. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повідомили, що десь через пів години буде наступний автобус. ОСОБА_15 залишився чекати автобус, а вона пішла додому. ЇЇ чоловік говорив, що з ОСОБА_15 випили по пляшці пива. У вечірній час вона зателефонувала до дружини ОСОБА_15 у справах, і та їй повідомила, що ОСОБА_15 побили і він лежить у лікарні. Подробиць вона не розповідала. Матір ОСОБА_9 вона бачила у закладі «Чайхана». Чому приїжджав ОСОБА_15 до її чоловіка їй не відомо. Зі слів дружини ОСОБА_15 вона знає, що є два підозрюваних. У « ОСОБА_31 » ОСОБА_10 та ОСОБА_9 поводили себе нормально, коли вона їх бачила. Мати ОСОБА_9 голосно насварилась на ОСОБА_21 , що вона його давно шукає. У потерпілого при собі була барсетка. Вона не вела попід руки ОСОБА_15 . Золоту обручку вона бачила та мобільний телефон великий сенсорний, сучасний телефон. Коли вона проводила потерпілого до зупинки у нього подряпин, синців не було. Вона пішла додому, а потерпілий залишився на території «Чайхани»;

- даними витягу з ЄРДР № 1 у кримінальному провадженні № 0000155 від 07.06.2018 до ЄРДР внесені дані про те, що 07.06.2018 близько 16 год. невідомі особи, перебуваючи на території бару «Чайхана», що по вул.Соборній в смт.Цибулів Монастирищенського району Черкаської області із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_15 , заволоділи належним останньому мобільним телефоном марки «Lenovo» та золотими виробами, після чого зникли з місця правопорушення, особи, яким повідомлено про підозру ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (т.1, а.с.159);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.06.2018 ОСОБА_15 подав слідчому усну заяву про вчинення 07.06.2018 о 15 год. розбійного нападу на нього невідомими особами в приміщенні вбиральні бару «Чайхана», під час якого його побили та заволоділи коштами в сумі 2000 грн., мобільним телефоном «Lenovo» та двома перстнями (т.1, а.с.160);

- даними протоколу огляду місця події від 07.06.2018 та таблицями зображень до нього безпосереднім оглядом місця події є територія кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що розташований по вул. Соборній в смт.Цибулів Монастирищенського району. Територія закладу обгорожена дерев`яним парканом, на території по ліву сторону розташована літня площадка, по праву сторону приміщення бару, за яким по праву сторону розміщена надвірна споруда вбиральня (туалет), повз якого прохотить дерев`яний паркан на поверхні якого виявлено біло-синю сорочку зі слідами (плямами) речовини бурого кольору зовні схожими на кров, поряд з вхідними дверима до приміщення вбиральні на землі плями бурого кольору зовні схожі на кров. При вході до приміщення з лівої сторони виявлено керамічний умивальник білого кольору, який встановлений на дерев`яній тумбі. Частина умивальника розбита, з правої сторони на стінці тумби плями бурого кольору зовні схожі на кров, на дерев`яній підлозі біля тумби плями бурого кольору зовні схожі на кров та частини від керамічного умивальника (т.1, а.с.165-169);

- даними протоколу огляду місця події від 08.06.2018 з фототаблицею до нього, згідно яких була оглянута територія автовокзалу м.Умань, яка розташована за адресою м.Умань, вул Київська. На території вказаного автовокзалу знаходиться одноповерхове приміщення, в якому є каси. Зі зворотньої сторони вказаного приміщення розташований автомобіль марки ВАЗ 2107 НОМЕР_3 , навпроти якого розташований кіоск з продуктами. Поруч з вказаним автомобілем стоять двоє чоловіків, які в присутності понятих назвалися ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На запитання слідчого до ОСОБА_9 про те, чи є при ньому будь-які заборонені предмети, чи золоті вироби, останній сказав, що заборонених предметів немає, та з правої руки зняв золоту обручку, при цьому пояснив, що забрав її у невідомого чоловіка, після того, як побив його в смт.Цибулів Монастирищенського району, а саме в кафе «Чайхана», а також пояснив, що ще одну викрадену обручку та мобільний телефон, марки не пам`ятає, разом з ОСОБА_28 здали до ломбарду. Далі він виклав на підвіконник приміщення вокзалу грошові кошти в сумі 1545 гривень купюрами три по 500, дві по 20, одна по 2, та три по 1 гривні та пояснив, що вказані кошти вони отримали в ломбарді в м.Умань за здану каблучку та телефон. Далі на запитання слідчого до ОСОБА_10 про те, чи є при ньому будь-які заборонені речі, останній відповів, що немає, із кишені своїх шортів на підвіконник виклав грошові кошти в сумі 20 гривень, копюрами номіналом дві по 5, та одна по 10 гривень і пояснив, що вони також із суми, яку вони отримали з ОСОБА_21 за речі, здані в ломбард, які викрали 07.06.2018 у невідомого чоловіка в кафе «Чайхана» в смт.Цибулів. Слідчим були вилучені грошові кошти в сумі 1545 гривень, які виклав на підвіконник з кишені штанів ОСОБА_9 , які поміщено до експертного пакету № 4485887, а також до даного пакету поміщено вищеописану золоту обручку, з поверхні підвіконника вилучені грошові кошти в сумі 20 гривень, які із кишені своїх штанів дістав ОСОБА_10 , які поміщені до пакету № 4485889 (т.1, а.с.170-173);

- даними протоколу огляду предметів від 08.06.2018 з талицею зображень до нього, згідно якого полімерний пакет «Національна поліція України, головне слідче управління» № 4485887 в запакованому вигляді, на поверхні пакета надпис: вилучено «3 купюри по 500 грн., 2 купюри по 20 грн., 3 купюри по 1 грн., та 1 купюру 2 грн.», поняті «підписи», спеціаліст «підпис». При розпакуванні даного пакету в ньому виявлено золоту обручку жовтого кольору, будь-які гравірування, художні надписи, в тому числі вставки з каменів тощо відсутні, на поверхні міститься надпис проби золотого виробу з написом «583», діаметром 21 мм, та шириною 5 мм, а також грошові кошти в сумі 1545 гривень, а саме три банківські купюри номіналом по 500 гривень кожна з номерами купюр «ВЖ4569116», «ЛИ6088049», «ВИ2729136», дві банківські купюри номіналом по 20 гривень кожна з номером купюр «ТБ6646178», «СД8385167», одна банківська купюра номіналом 2 гривні з номером купюри «СБ1592462», три банківські купюри номіналом по 1 гривні з номерами купюр «ТД5708211», «УВ9425454», «СИ6222654»; полімерний пакет «Національна поліція України, головне слідче управління» № 4485889 в запакованому вигляді, на поверхні пакета надпис: вилучено «1 купюра по 10 грн., 2 купюри по 5 грн., поняті «підписи», спеціаліст «підпис». При розпакуванні даного пакету в ньому виявлено одна банківська купюра номіналом 10 гривень, номер купюри «ХЕ2810344», дві банківські купюри «УЛ3519775», «РД8058386». Після проведення огляду предмету, вищевказана золота обручка та грошові кошти, запаковані в пакет експертна служба за № 2456007 (т.1, а.с.179-184);

- даними постанови про визнання оглянутих предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 08.06.2018, згідно яких оглянуті предмети золоту обручку жовтого кольору, «583» проби діаметром 21 мм та шириною 5 мм; грошові кошти в сумі 1545 гривень, а саме: три банківські купюри номіналом по 500 гривень кожна з номерами купюр «ВЖ4569116», «ЛИ6088049», «ВИ2729136», дві банківські купюри номіналом по 20 гривень кожна з номером купюр «ТБ6646178», «СД8385167», одна банківська купюра номіналом 2 гривні з номером купюри «СБ1592462», три банківські купюри номіналом по 1 гривні з номерами купюр «ТД5708211», «УВ9425454», «СИ6222654»; грошові кошти в сумі 20 гривень: одна банківська купюра номіналом 10 гривень, номер купюри «ХЕ2810344», дві банківські купюри «УЛ3519775», «РД8058386», упаковані в пакет експертна служба «2456007» - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000155 від 07.06.2018 та передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області (т.1, а.с.185-186);

- даними протоколу огляду предметів від 08.06.2018, згідно якого було оглянуто паперову коробку червоного кольору на поверхні зображення мобільного телефону з написом «Lenovo A PLUS» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Яка згідно постанови про визнання оглянутих предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 08.06.2018 визнана речовим доказом та передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області (т.1, а.с.187-191);

- даними протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотозображеннями від 08.06.2018 та довідкою до нього від 08.06.2018, згідно яких ОСОБА_15 впізнав свою золоту обручку за формою, шириною, діаметром, по потертостях на поверхні, на фотознімку під № 4, якою заволоділи 07.06.2018 на території бару (т.1, а.с.192-193);

- даними протоколу зважування від 08.06.2018 таблицею зображень до нього, згідно яких вага золотого виробу у вигляді обручки становить 3,10 г (т.1, а.с. 193а-195);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2018 з довідкою до нього від 08.06.2018, згідно яких свідок ОСОБА_19 впізнала на фото № 3 одного із двох хлопців, які вчинили напад на невідомого чоловіка в приміщенні вбиральні (туалету) на території кафе «Чайхана» по вул.Соборній в смт.Цибулів. Впізнала по зачісці, за формою обличчя, формою губ та очей. На фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_10 (т.1, а.с.196-197);

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08.06.2018 з довідкою до нього від 08.06.2018, згідно яких свідок ОСОБА_19 впізнала на фото № 2 одного із двох хлопців, які вчинили напад на невідомого чоловіка в приміщенні вбиральні (туалету) на території кафе «Чайхана» по вул.Соборній в смт.Цибулів, впізнала по зачісці, за формою обличчя, формою губ та очей. На фотознімку під № 2 зображений ОСОБА_9 (т.1, а.с.198-199);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.06.2018 з участю ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_32 , даними протоколу перезапису інформації від 09.06.2018, даними відеозапису цього слідчого експеременту, який досліджений судом, згідно якого ОСОБА_9 пояснив, що дійсно 07.06.2018 перебував разом із ОСОБА_10 та своєю матір`ю ОСОБА_20 в барі «Чайхана», де за одним із столиків вони разом розпивали спиртні напої де до них підсів чоловік, який назвався ОСОБА_33 та купив алкогольних напоїв і вони почали розпивати їх разом. В ході розпивання напоїв ОСОБА_34 образливо чіплявся до матері, тому ОСОБА_9 ударив його барсеткою по голові, після чого ОСОБА_10 також наніс декілька ударів по тілу ОСОБА_35 . Через деякий час ОСОБА_34 пішов в приміщення туалету, ОСОБА_9 стояв неподалік. Коли ОСОБА_34 знаходився в приміщенні туалету, до нього підбіг ОСОБА_10 та наніс удар кулаком в область голови, від чого ОСОБА_34 упав на підлогу. Потім в приміщення туалету забіг він та почав також наносити удари ногами в різні частини тіла ОСОБА_35 . ОСОБА_10 почав знімати золоту обручку з руки ОСОБА_35 . Він зняв з іншої руки ОСОБА_35 золоту обручку та забрав мобільний телефон, після чого вони домовились вибігти із приміщення туалету та поїхати в м.Монатирище і в подальшому в м.Умань. Там зустріли невідомих хлопців з якими ОСОБА_10 здав мобільного телефона та золоту обручку ОСОБА_35 в ломбард. Отримавши грошові кошти за здані речі, вони пішли до автовокзалу в м.Умань, де розпивали спиртні напої та мали намір їхати в м.Одесу для того, щоб сховатись від правоохоронних органів, але на території автовокзалу були затримані працівниками поліції. При цьому у них знаходились речі ОСОБА_35 - золота обручка та грошові кошти, отримані від продажу речей ОСОБА_35 . ОСОБА_9 вказав на місце де відбувались вказані події та на приміщення туалету, де саме вони з ОСОБА_10 вчинили напад на ОСОБА_35 , а також показав як саме він та ОСОБА_10 наносили тілесні ушкодження (т.1, а.с.200-202, 207);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.06.2018 з участю ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_32 , даними протоколу перезапису інформації від 09.06.2018, даними відеозапису цього слідчого експеременту, який досліджений судом, згідно якого ОСОБА_10 пояснив, що він спільно із ОСОБА_9 та матір`ю ОСОБА_9 . ОСОБА_20 сиділи за одним із столиків в барі «Чайхана», до них підсів невідомий чоловік, який запитав як пройти до туалету, вони показали йому як пройти і він пішов до вбиральні. За ним зайшла ОСОБА_29 , яка намагалась забрати невідомого чоловіка та посадити на автобус. Проте він відмовився та підсів за столик, за яким сиділи він, ОСОБА_9 та його мати. Невідомий чоловік запропонував випити та дав йому гроші. Він за дані гроші взяв пляшку горілки та продукти харчування. Вони почали спільно розпивати. Невідомий чоловік почав пропонувати матері ОСОБА_9 вступити в інтимні відносини за оплату. Він відійшов в сторону, коли повернувся, то мати ОСОБА_9 повідомила, що ОСОБА_9 вдарив барсеткою по голові невідомого чоловіка, телефон якого знаходився під столом, а до цього був в кишені сорочки. Після чого невідомий чоловік знову почав говорити непристойні речі в адресу матері ОСОБА_9 . ОСОБА_9 вдарив його та забрав грошові кошти одна купюра 500 грн., решта дрібні купюри. Вони продовжили відпочивали та розпивали спиртні напої. Через деякий час невідомий чоловік пішов до вбиральні. Його не було певний час, тому він та ОСОБА_9 пішли подивитись що з ним. Коли підійшли до туалету, ОСОБА_9 відчинив двері туалету та вдарив рукою невідомого чоловіка в обличчя, від чого той впав на підлогу, при цьому вдарився головою об умивальник та стіну. Він попхнув його два рази в плече, ОСОБА_9 почав наносити удари ногами в різні частини його тіла, зняв обручку та друге «кольцо» зняв зубами з пальця руки невідомого чоловіка. ОСОБА_9 витягнув невідомого чоловіка надвір. Він та ОСОБА_9 разом поїхали в м.Монастирище на таксі, де на автостанції купили два квитки та поїхали в м.Умань. Зустріли двох невідомих хлопців, запропонували їм здати в ломбард предмети, які вони забрали в невідомого чоловіка, за грошову винагороду, останні погодились. Він з тими хлопцями дійшов до ломбарду в м.Умані, здали мобільний телефон «Lenovo» білого кольору, перстень золотий. Обручка залишилась на пальці у ОСОБА_9 за здані речі вони отримали 2805 гривень, пішли до автовокзалу в м.Умань, де розпивали сприртні напої та мали їхати в м.Одесу для того, щоб сховатись від правоохоронних органів. На території автовокзалу були затримані працівниками поліції. Вони передали працівникам поліції грошові купюри, які залишились від продажу зданих речей, та золоту обручку, яка була на пальці у ОСОБА_9 . ОСОБА_10 вказав на місце де саме вони сиділи на території кафе «Чайхана» та на приміщення туалету, в якому саме відбувалися вищеказані події, показав механізм нанесення ним та ОСОБА_9 тілесних ушкоджень невідомому чоловіку, вказав на місце розташування в приміщенні вбиральні ОСОБА_9 , його та невідомого чоловіка під час нанесення ушкоджень (т.1, а.с.204-206, 203);

- даними висновку експерта № 05-7-01/532 від 19.07.2018, згідно якого у ОСОБА_15 виявлено дві забійні рани голови справа, крововилив м`яких тканин правої колоочної та скроневої ділянок, струс головного мозку, що утворились від дії тупих твердих предметів, цілком можливо при нанесенні ударів ногами, руками в час та при обставинах вказаних в ухвалі, і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При падінні такі тілесні ушкодження утворитись не могли (т.1, а.с.210-211);

- даними висновку експерта № 10/378 від 31.07.2018, згідно яких мінімальна ринкова вартість мобільного телефона марки «Lenovo A1010а20» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 станом на 07.06.2018, могла становити 1142 грн. (т.1, а.с.216-219);

- даними висновку експерта № 10/379 від 15.08.2018, згідно яких ринкова вартість золотої обручки 583 проби вагою 3,10 г на 07.06.2018 могла становити 3686 гривень (т.1, а.с.225-228);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.08.2018 з участю потерпілого ОСОБА_15 з таблицями зображень, згідно яких ОСОБА_15 в присутності понятих добровільно показав, що 07.06.2018 близько 15 год. він знаходився в смт.Цибулів Монастирищенського району Черкаської області на автобусній зупинці біля кафе «Чайхана», де чекав автобуса. Він захотів до туалету, зайшов на територію кафе «Чайхана», запитав у невідомих йому осіб, де знаходиться туалет, та коли повернувся на зупинку йому повідомили, що автобус уже поїхав, він повернувся назад в кафе «Чайхана» і запитав у невідомих йому хлопців, що сиділи за першим столиком на території кафе «Чайхана» коли буде наступний автобус в м.Монастирище. Невідомі особи відповіли йому, що можливо близько 16 год., він присів біля них, щоб почекати автобус. Згодом він дізнався, що хлопців звати ОСОБА_28 та ОСОБА_21 , які розпивали спиртні напої, особисто він з ними спиртне не вживав, а лише чекав автобуса. Хлопці вели себе непристойно, часто виражались нецензурними словами, та через деякий час до хлопця на ім`я ОСОБА_21 звернулась жінка, яка стояла за декілька кроків до них, йому з розмови відразу стало відомо, що то була мати ОСОБА_21 . ОСОБА_21 не з повагою ставився до своєї матері, він зробив ОСОБА_21 зауваження та в цей час хлопець на ім`я ОСОБА_28 припіднявся і наніс йому декілька ударів рукою в область голови, від чого в нього відразу пішла кров. Через деякий час, коли він трохи похилив голову до столу, ОСОБА_28 знову наніс йому один удар в задню частину голови, після чого наніс ще пару ударів від яких він не втримався та упав на землю, йому хтось із хлопців наніс декілька ударів по тілу, він втратив свідомість. Коли він прийшов до свідомості, піднявся, то попросив невідомих осіб, щоб викликали працівників поліції та почав проводити зйомку на свій смартфон вищевказаних хлопців, які стояли від нього за декілька метрів, щоб показати поліцейським. Він знову вирішив сходити до туалету, при цьому свою барсетку залишив біля стола на землі. Перебуваючи у туалеті він двері не "запирав" та почув як відкрились двері та відчув сильний удар позаду голови, від чого упав на підлогу та втратив свідомість. Хто саме наніс йому в туалеті тілесні ушкодження, він не знає, також він не знає хто зняв належні йому дві золоті обручки, забрав мобільний телефон. До свідомості він прийшов у лікарні. В лікарні він виявив відсутність золотих обручок, мобільного телефону та обдивившись свою барсетку, виявив відсутність грошових коштів в сумі 1000 грн. купюрами по 500 грн. в кількості 2 штуки та грошові кошти в сумі близько 600 грн., які знаходились в кишені сорочки, по даному факту він написав заяву до працівників поліції (т.1, а.с.229-234);

- даними протоколу з таблицями зображень до нього проведення слідчого експерименту від 23.08.2018 з участю свідка ОСОБА_19 , яка показала, що 07.06.2018 близько 16 год. вона була на роботі в кафе «Чайхана», де працює барменом. В кафе за столиком на вулиці відпочивали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з його матір`ю ОСОБА_20 , дані особи сиділи за першим столиком та розпивали спиртні напої. До неї підійшов ОСОБА_10 , який замовив вареники, розрахувався і вийшов на вулицю. Коли вона підійшла до столика, за яким сиділи ОСОБА_9 , його мати ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та невідомий чоловік, яким вона принесла замовлення, вона побачила, що у невідомого чоловіка з голови йшла кров, у крові була його сорочка. Вона повернулася всередину кафе, через деякий час почула стукіт всередині приміщення туалету, що знаходиться на вулиці на території кафе. Вона підбігла до туалету, почала кричати, оскільки двері у туалет були зачинені із середини, а в туалеті хтось знаходився. Вона зрозуміла, що в туалеті знаходиться ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та можливо невідомий чоловік, який сидів за їхнім столом. Коли відчинилися двері, вона побачила, що на підлозі лежав той самий невідомий чоловік, який сидів з ОСОБА_36 та ОСОБА_10 , чоловік був весь в крові та всередині туалету знаходився ОСОБА_9 , який вискочив на вулицю; та ОСОБА_10 , який перескакував через стінку з одного туалету в інший через прольот зверху, не знаючи як йому утекти. Після цього даного невідомого чоловіка винесли на вулицю, він був без свідомості, викликали швидку допомогу та працівників поліції. Де ділись ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вона не знає, але до приїзду швидкої допомоги вони утекли (т.1, а.с.235-240);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.06.2018 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був фактично затриманий 08.06.2018 о 1 год. 35 хв. в м.Умані Черкаської області за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_10 роз`яснені права, передбачені ч.3 ст.42, у ОСОБА_10 заяв, скарг немає (т.1, а.с.241-243);

- даними висновку № 53 від 08.06.2018 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_10 08.06.2018 о 6 год.15 хв.перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.1, а.с.244);

- даними довідок Монастирищенської ЦРЛ № 97 та 104 від 08.06.2018 ОСОБА_10 на диспансерному обліку у психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває (т.1, а.с.252-253);

- даними довідки-характеристики № 1511, яка видана 08.06.2018 Цибулівською селищною радою, ОСОБА_10 характеризується позитивно, в порушеннях громадського порядку не помічався (т.1, а.с.254);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.06.2018 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично затриманий 08.06.2018 о 01 год. 35 хв. в м.Умань Черкаської області за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_9 роз`яснені права, передбачені ч.3 ст.42, у ОСОБА_9 заяв, клопотань, скарг немає (т.1, а.с.256-258);

- даними висновку № 54 від 08.06.2018 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_9 ознак сп`яніння не виявлено (т.1, а.с.259);

- даними довідок Монастирищенської ЦРЛ № 96 та 105 від 08.06.2018 ОСОБА_9 на диспансерному обліку у психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває (т.1, а.с.266-267);

- даними довідки-характеристики № 1512, яка видана 08.06.2018 Цибулівською селищною радою, ОСОБА_9 характеризується позитивно, в порушеннях громадського порядку не помічався (т.1, а.с.268);

- даними показань допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_37 , який підтримав свій висновок і роз`яснив, що кожне тілесне ушкодження заподіяне потерпілому різними ударами.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачення доведене та, що вони обґрунтовано засуджені за ч.2 ст.187 КК України.

На думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені та проаналізовані місцевим судом письмові докази у справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діяння, інкримінованого їм стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого.

Суд у вироку дав детальну оцінку зазначеним доказам та навів достатнє обґрунтування для їх прийняття. Висновки суду підтверджуються матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим підстав визнати їх неправильними як і доказів недопустимими не встановлено.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку покази свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , оскільки вони є логічними, послідовними, повністю узгоджуються між собою та відповідають обставинам кримінального провадження. Підстав сумніватися в достовірності показань свідків у апеляційного суду немає.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинувачених у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що письмові докази у кримінальному провадженні разом з показами потерпілого свідчать про неможливість формування штучних доказів, однобічність проведення досудового розслідування.

Тобто, сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про достатність законних підстав для прийняття відповідного процесуального рішення про те, що вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їм діяння повністю доведена.

Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Фактичні обставини справи встановлено повно та правильно оцінено докази. Окрім того, у судовому рішенні наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 зі змінами про необхідність скасування вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.12.2018, та необхідністю направлення справи на новий розгляд з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема, обвинувальний акт щодо них не відповідає вимогам ст.110 та ст. 291 КПК України, при цьому в заперечення на апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 просив звільнити його з під варти.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 06.09.2018 обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України визнано таким, що відповідає вимогам ст.291 КПК України та кримінальне провадження призначено до судового розгляду. Будь-яких клопотань, чи зауважень щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України від учасників судового процесу під час підготовчого судового засідання, заявлено не було, тому колегія суддів знаходить ці доводи обвинуваченого ОСОБА_9 безпідставними, та розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно, та те, що до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої обставини - рецидив злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише при призначенні покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 , як в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції посилався на те, що під час проведення досудового розслідування з боку працівників правоохоронних органів на нього та ОСОБА_10 вчинявся тиск, а тому з метою перевірки його доводів та за згодою всіх учасників судового провадження апеляційним судом було зроблено запит до територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві.

У відповіді на запит суду зазначено, що слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000154 від 23.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.2 ст.373, ч.1 ст.374, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України і 07.10.2020 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04.11.2020 у справі №711/7719/20 зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_9 від 21.09.2020. Відповідно до цієї заяви працівники правоохоронних органів допустили службову недбалість у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , що завдало істотної шкоди.

Під час досудового розслідування були допитані ОСОБА_9 , який підтвердив викладені ним в заяві обставини, прокурор ОСОБА_13 , працівники Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , які спростували доводи обвинуваченого ОСОБА_9 викладені в його заяві. За результатами вказаного досудового розслідування, кримінальне провадження №0000154 від 23.11.2020, за фактом можливого вчинення працівниками Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області недозволених методів досудового розслідування закрито у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.367, ч.2 ст.373, ч.1 ст.374, ч.1 ст.364, ч.2 ст.365 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_14 щодо того, що вирок суду підлягає скасуванню та необхідності ухвалення нового вироку з перекваліфікацією його дій на ч.1 ст.186, та ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджували б вину обвинуваченого, та відсутності кваліфікуючої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і при цьому суд не врахував і покази потерпілого ОСОБА_15 , який в судовому засіданні заявив, що особисто не чув, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 попередньо домовлялися між собою на заволодіння його особистим майном, то колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого відповідають наведеному у вироку формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, а також форми вини і мотивів вчинення інкримінованого, згідно вироку, кримінального правопорушення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, що розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Розбій вважається завершеним з моменту скоєння самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Наявність додаткового безпосереднього об`єкта дає підстави для розмежування складів злочину, як у цьому випадку розбою та грабежу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, мета якого намір одразу подолати опір потерпілого й попередити його протидію нападу.

Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору щодо особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою.

При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, але й сам спосіб дії винної особи, що й було враховано судом першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Достеменно встановлено також факт застосування до потерпілого насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, оскільки відповідно до висновку експерта № 05-7-01/532 від 19.07.2018 р., у ОСОБА_15 були виявлені наступні тілесні ушкодження: дві забійні рани голови справа, крововилив м`яких тканин правої колоочної та скроневої ділянок, струс головного мозку, що утворились від дії тупих твердих предметів, цілком можливо при нанесенні ударів ногами, руками в час та при обставинах вказаних в ухвалі, і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При падінні такі тілесні ушкодження утворитись не могли (т.1, а.с.210-211).

Характер завданих пошкоджень та локалізація завданих ударів, які наносились по голові, що є життєво важливим органом, а також і те, що, потерпілий втрачав свідомість, свідчить про їх небезпечність для життя та здоров`я потерпілого в момент їх заподіяння.

З п. 9 постанови пленуму Верховного суду України № 10 від 06 листопада 2009 року вбачається, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Незважаючи на доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо наявності підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 187 на ч.1 ст. 186 та ч.2 ст.185 КК України, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 відповідають наведеному у вироку формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, а також форми вини і мотивів вчинення інкримінованого, згідно вироку, кримінального правопорушення.

В постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 14 листопада 2013 року у справі № 5-35кс13 вказано, що у більшості випадків під час розбою особа діє раптово і несподівано. Насильство, як правило є інтенсивним. Особа, яка його застосовує або погрожує ним, перебуває в агресивно-насильницькому стані, тобто у стані готовності застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, на будь-якому етапі злочинної поведінки.

Апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_10 повною мірою відповідають вищенаведеним ознакам, характерних для розбою, що також підтверджуються дослідженими доказами у справі, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.187 КК України.

Підстави початку виникнення конфлікту між обвинуваченими та потерпілим, колегія суддів не бере до уваги, оскільки наслідки вказаного конфлікту призвели до розбійного нападу обвинуваченого ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 на потерпілого ОСОБА_15 та не спростовують факту вчинення насильницьких дій, які були небезпечними для життя та здоров`я останнього, поєднаних із заволодіння майном потерпілого.

Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_14 , що підставою для перекваліфікації дій обвинуваченому ОСОБА_10 є відсутність попередньої змови між ним та ОСОБА_9 на розбійний напад, на заволодіння майном потерпілого, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки розбій був вчинений групою осіб, що в свою чергу передбачає наявність попередньої змови між ними.

Отже, судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_10 вірно кваліфіковано дії за ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , а твердження сторони захисту стосовно перекваліфікації дій ОСОБА_10 , оскільки обвинувачений не скоював розбійний напад, а скоїв грабіж, колегія суддів вважає безпідставним та розцінюється як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне більш тяжке кримінальне правопорушення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 задоволенню не підлягає, оскільки прокурором не наведено настільки переконливих даних, які б давали підстави для застосування обвинуваченому ОСОБА_9 більш тяжчого покарання ніж призначеного судом першої інстанції.

Що стосується призначеного обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 50 КК України, передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 2 статті 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами покарання» зазначено, що виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Слід зазначити, що розбій належить до найбільш небезпечних корисливо-насильницьких злочинів. Він посягає на два об`єкти: право власності й особу (її здоров`я і життя).

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості інкримінованого їм злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких, та його корисливе спрямування, пов`язане із заподіянням шкоди здоров`ю потерпілого, являючи підвищену небезпеку, осіб обвинувачених.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом першої інстанції не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є рецидив злочину, а обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання в умовах ізоляції від суспільства, не знайшовши підстав для застосування ст.75 КК України, вважає його справедливим та таким, що відповідає санкції цієї статті, є достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що з огляду на фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України у місцевого суду не було.

Інші доводи, викладені в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_14 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, та не указують на наявність таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 зі змінами, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 задоволенню не підлягають, підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_9 зі змінами, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 - залишити без задоволення.

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2018 року, стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - залишити без зміни.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженими які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Головуючий

Судді