Справа № 526/903/20
Провадження № 1-кп/526/44/2021
У Х В А Л А
іменем України

11 серпня 2021 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Гадячі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000272 від 15.05.2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

встановив:
15 травня 2020 року о 08 год 30 хв в приміщенні сараю за адресою: АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , яка являється співмешканкою її внука, виникла сварка на побутовому грунті. В ході даних подій ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, а також бажаючи їх настання підійшла до ОСОБА_5 , яка лежала на сіні та спочатку нанесла один удар кулаком правої руки в область підборіддя останньої, після чого нанесла декілька ударів долонями та нігтями пальців правої руки по обличчю ОСОБА_5 , а саме в область носа та очей у кількості не менше п`яти разів. Від вказаних протиправних дій потерпіла ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичного експерта №115 від 19.05.2020 отримала тілесні ушкодження.
Таким чином, своїми протиправними діями, що виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_7 пояснила, що вона дійсно нанесла потерпілій удари та спричинила тілесні ушкодження. Вона має психічне захворювання і значення своїх дій не розуміла. Проти амбулаторного лікування не заперечує.
Законний представник ОСОБА_4 зауважив, що у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння на теперішній час потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги, проти чого він не заперечує.
Вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння підтверджується дослідженими судом в ході судового розгляду справи письмовими доказами:
- заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 від 15.05.2020;
- протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_5 від 15.05.2020;
- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 , від 15.05.2020;
- висновком судово-медичної експертизи за показами потерпілої ОСОБА_5 №118 від 19.05.2020;
- висновком судово-медичної експертизи за показами свідка ОСОБА_8 №119 від 19.05.2020;
- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_7 від 20.05.2020.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Гадяцька ЦРЛ» Гадяцької районної ради. В зв`язку з цим, у данному кримінальному провадженні проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу та встановлено, що відповідно до висновку експертів №211 від 29.05.2020, ОСОБА_7 на даний час будь-якими хронічними психіатричними захворюваннями, іншим хворобливим станом психіки не страждає, і не перебуває у стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, будь-якими хронічними психічними захворюваннями, іншим хворобливим станом психіки не страждала і не перебувала у стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь розумової відсталості у ОСОБА_7 є таким, що позбавляв її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_7 підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Прокурор підтримав клопотання, зазначаючи, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , та з урахуванням висновку судово-психіаричного експерта №211 від 29.05.2020 просив застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Захисник ОСОБА_6 , не заперечували проти застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частиною 2 ст.513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вище викладене, оскільки ОСОБА_7 на даний час потребує лікування, суд вважає, що у відповідності до ч. 3 ст. 94 КК України вона потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 373-475, 512, 513 КПК України, ст.ст. 19, 93, 94 КК України, суд,-

постановив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1