Номер провадження 1-кс/756/1787/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва
в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 при розгляді клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000935 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_6 перебуває клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 вкримінальному провадженні № 0000935 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні 20 липня 2021 року захисником підозрюваного ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено відвід судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_6 .
Заявлений відвід вмотивовано тим, що існує упередженість слідчого судді, яка виражається в тому, що слідчий суддя приймав рішення в даному кримінальному провадженні при розгляді клопотання слідчого Оболонського УП ГУ НП у м.Києві про надання дозволу на проведений невідкладний обшук квартири АДРЕСА_1 в якій проживає ОСОБА_4 , що на підставі ч. 4 ст. 75 КПК України є обставинами, які викликають сумніви в його неупередженості. З огляду на те, що в ухвалі суду від 26 квітня 2021 року ОСОБА_6 надавав оцінку кваліфікації злочину, встановлював доведеним факт причетності ОСОБА_4 до злочину.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання про відвід, наполягав на його задоволенні. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію адвоката.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про відвід судді, оскільки на його думку, він є необґрунтованим.

Вислухавши заявника ОСОБА_5 , підозрюваного, прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Отже, законом визначено як підставу відводу чи самовідводу - інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Вирішуючи питання про відвід слідчого судді, суд враховує положення КПК України та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 № 1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у рішеннях по справах «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989, «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.12.2009 зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, ЄСПЛ у рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.12.2009).

Зазначена позиція ЄСПЛ підтримана Верховним Судом України в ухвалі від 01.03.2012 у справі № 5-15п12.

Оцінюючи доводи, заявлені як підстави для відводу в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що зазначені заявником підстави є непереконливими для відводу судді ОСОБА_7 , оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 75 КПК України, а особиста безсторонність слідчого судді презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Саме по собі участь судді ОСОБА_6 при розгляді клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві про надання дозволу на проведення невідкладного обшуку у приміщенні квартири, де проживає підозрюваний ОСОБА_4 з дослідженням письмових доказів, наданих в його обґрунтування, не свідчить про його упередженість при розгляді питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для відводу судді, суд вважає, що клопотання про відвід слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_7 є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 при розгляді клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000935 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1