Справа № 583/5390/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 28.05.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка Сумської область, не одруженого, не працюючого, освіта вища, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за ч. 2 ст. 350 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28 травня 2019 року близько 18 години старший офіцер відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 старший лейтенант ОСОБА_6 , виконуючи свої службові обов`язки за дорученням військового керівництва ІНФОРМАЦІЯ_2 з проведення оповіщення призовників на виконання Указу Президента України №22/2019 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році» від 30.01.2019 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про перехід Охтирського ОМВК на цілодобовий режим роботи» від 21.05.2019. з метою забезпечення реалізації конституційного обов`язку громадян, передбаченого ст. 65 Конституції України та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», реалізуючи тим самим повноваження військових комісаріатів, котрі згідно з Положенням про військові комісаріати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 389 від 03.06.2013 є місцевими органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території, тобто діючи у якості представника влади, а отже будучи службовою особою у розумінні ч.3 ст.18 КК України, приїхав у двір п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 , для вручення повістки про явку до Охтирського ОМВК призовнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в квартирі АДРЕСА_3 вищезазначеного будинку.
Близько 18.40 год. із під`їзду свого будинку вийшов обвинувачений ОСОБА_4 . В цей час старший офіцер відділення комплектування Охтирського ОМВК старший лейтенант ОСОБА_6 , використовуючи своє службове посвідчення, відразу ж представився та, діючи в якості представника військкомату, запропонував призовнику ОСОБА_4 отримати повістку про виклик до Охтирського ОМВК для проходження медичної комісії, на що ОСОБА_4 категорично відмовився та почав в бік ОСОБА_7 висловлюватися нецензурною лайкою. У зв`язку з цим ОСОБА_6 зробив обвинуваченому ОСОБА_4 усне зауваження. Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи висловлюватися нецензурною лайкою, та не реагуючи на зауваження старшого офіцера відділення комплектування Охтирського ОМВК ОСОБА_6 , розуміючи, що перед ним знаходиться представник Охтирського ОМВК, який виконує свої службові обов`язки, діючи умисно та цілеспрямовано, посягаючи на недоторканість особи офіцера Охтирського ОМВК при виконанні ним своїх службових обов`язків, з метою заподіяння останньому шкоди здоров`ю, стоячи обличчям до ОСОБА_6 , кулаком своєї правої руки наніс останньому один удар в область лівого ока та щоки. Після чого, ОСОБА_4 , не зупиняючись на вчиненому, в ході виниклого конфлікту, намагаючись залишити місце події, кулаком правої руки наніс один удар в ніс, один удар в область ротової порожнини та один удар в область лівої щоки потерпілого ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що заподіює тілесні ушкодження службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді фізичної шкоди здоров`ю потерпілого та бажав їх настання. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв старшому офіцеру відділення комплектування Охтирського ОМВК ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді параорбітального синця зліва та забійного садна нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та закритого перелому кісток носа, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що коли він проживав і працював у м. Харкові, то брав кредити, і з цього приводу до нього телефонували колектори та погрожували. 28.05.2019 року він вийшов з під`їзду будинку, де він проживає, а саме: АДРЕСА_1 , та помітив, як з автомобіля, який стояв у дворі, вийшли двоє незнайомих чоловіків у цивільному одязі та стали на його шляху. Він ( ОСОБА_4 ) вирішив, що це колектори, та хотів їх обійти, однак один з цих чоловіків потерпілий ОСОБА_6 спитав у нього: «Хто ти такий?» Він ( ОСОБА_4 ) у відповідь сказав йому: «А ти хто такий?» Тоді потерпілий сказав: «Ти що, «борзий»? Ходімо за кущі, я розкажу, хто я такий!». Після цих слів потерпілий потягнув його ( ОСОБА_4 ) за ліву руку за кущі, що були за будинком. Інший чоловік свідок ОСОБА_8 пішов за ними. За кущами потерпілий штовхнув його ( ОСОБА_4 ) тричі двома руками в груди, а потім правою рукою схопив за шию, сказавши: «Я навчу тебе жити!» Він ( ОСОБА_4 ) почав вириватися та відходити від них, а потерпілий йшов за ним, намагаючись схопити його за руку і за футболку. Він ( ОСОБА_4 ) відштовхував руки потерпілого. Біля гаража потерпілий його зупинив та почав тягти за руку і футболку, говорячи при цьому : «Я тебе вб`ю!» В цей час до них підійшов сусід ОСОБА_9 , і потерпілий заспокоївся. Після того, як ОСОБА_9 відійшов від них, потерпілий ОСОБА_6 зі словами: «Ти довидєлувався!» різко смикнув його ( ОСОБА_4 ) за футболку, від чого вона порвалась, схопив лівою рукою за плече, а правою рукою наніс удар по губі. Він ( ОСОБА_4 ) став закриватись від ударів потерпілого, однак потерпілий наніс йому ще три удари кулаком правої руки по голові. Він ( ОСОБА_4 ), обороняючись, знову став відмахуватись руками від ударів потерпілого, і, можливо, влучив у потерпілого. Але ударів потерпілому ОСОБА_6 він ( ОСОБА_4 ) не наносив, тілесних ушкоджень потерпілому він не завдавав. Після цього він ( ОСОБА_4 ) побіг у бік вулиці Фурманова, зателефонував своєму другу ОСОБА_10 , а потім зустрів своїх знайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яким розповів про те, що трапилось. Після заподіяння йому потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у нього ( ОСОБА_4 ) боліла голова, і він пішов додому до свого товариша ОСОБА_10 . Декілька днів він лікувався сам, однак краще йому не ставало. І тому він зателефонував батьку, звернувся в лікарню та подав заяву в поліцію щодо вчинення потерпілим ОСОБА_6 відносно нього ( ОСОБА_4 ) злочину. Він ( ОСОБА_4 ) на той час вважав, що двоє незнайомих чоловіків - це були колектори. Про те, що це були працівники Охтирського ОМВК, він вперше дізнався від працівників поліції.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що з 05.12.2017 його призначено старшим офіцером відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 та в його посадові обов`язки входить оформлення документації на військову службу за контрактом та строкову військову службу, оповіщення призовників про явку до військкомату під час підготовки до призову та під час призову на строкову військову службу. З 01.04.2019 по 30.06.2019 в Україні було оголошено призов на строкову військову службу. Обвинувачений і ОСОБА_4 є особою призовного віку і підлягав призову на строкову військову службу. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово намагалися повідомити ОСОБА_4 про необхідність з`явитися до військкомату, але повістку ОСОБА_4 вручити не вдавалося, двері своєї квартири він не відчиняв. Йому ( ОСОБА_6 ) у квітні 2019 р. вдалось поспілкуватись з ОСОБА_4 через двері його квартири, однак повістки про явку до військкомату він ОСОБА_4 не вручив, так як ОСОБА_4 двері йому не відчинив, сказавши, що у нього немає ключів, щоб відчинити квартиру. Під час цієї розмови він ( ОСОБА_6 ) повідомив ОСОБА_4 , що останньому необхідно з`явитися до Охтирського ОМВК, так як він є особою призовного віку і підлягає призову, щоб пройти медкомісію. Однак ОСОБА_4 так і не з`явився у військкомат.
28.05.2019 він ( ОСОБА_6 ) отримав від свого керівника начальника відділу комплектування Охтирського ОМВК майора ОСОБА_13 вказівку вручити ОСОБА_4 повістку про його явку в Охтирський ОМВК 29.05.2019 року для уточнення даних та проходження медичного огляду. Взявши з собою старшого солдата ОСОБА_8 , він ( ОСОБА_6 ) 28.05.2019 р. близько 18 години на власному автомобілі приїхав до багатоповерхівки по АДРЕСА_2 , де проживає обвинувачений ОСОБА_4 , зупинив автомобіль, та сидячи в автомобілі, став чекати, коли ОСОБА_4 вийде з дому. Близько 18.40 год. з другого під`їзду вказаного будинку вийшов ОСОБА_4 , якого він впізнав по фотознімку в його особовій справі. ОСОБА_4 йшов до виходу з двору будинку в напрямку гаражів. Він ( ОСОБА_6 ) разом з ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та направився до ОСОБА_4 , окликнувши його: «Сергій! Почекай!». ОСОБА_4 хотів забігти до першого під`їзду будинку, але він ( ОСОБА_6 ) крикнув йому, щоб він зупинився. ОСОБА_4 зупинився біля першого під`їзду, він ( ОСОБА_6 ) підійшов до нього та представився, пред`явивши своє посвідчення офіцера, та запитав, чому він не з`являється до військкомату, та намагався вручити йому повістку. Однак ОСОБА_4 почав висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, відмовляючись отримувати повістку, говорячи, що повістку брати не буде і до військкомату не піде, при цьому ОСОБА_4 став відходити до приміщення гаражів, які розташовані неподалік багатоповерхового будинку. Він ( ОСОБА_6 ) пішов слідом за ОСОБА_4 , говорячи йому при цьому: «Візьми повістку, розпишись про вручення і завтра прийдеш у військкомат». За кущами за рогом будинку ОСОБА_4 зупинився, та, продовжуючи висловлюватися у його бік нецензурною лайкою, сказав, що «випусте обойму» в нього. Він ( ОСОБА_6 ) спитав у ОСОБА_4 , чи є у нього пістолет. На це обвинувачений засміявся та несподівано вдарив його кулаком правої руки в обличчя, в область лівого ока. Він ( ОСОБА_6 ) побачив, що ОСОБА_4 буде наносити йому ще удар, і тому виставив свою руку, щоб удар прийшовся не по обличчю. Однак кулак ОСОБА_4 зісковзнув з його руки, і удар прийшовся в область його ( ОСОБА_6 ) лівої щоки. Побачивши, що ОСОБА_4 не збирається зупинятись та намагається нанести йому ще удар, він ( ОСОБА_6 ) був змушений застосувати до ОСОБА_4 силу та вдарив останнього в область лівої щоки своєю правою рукою. Солдат ОСОБА_8 , побачивши це, став розмиряти їх, він руками став розводити їх в різні боки, відсторонюючи один від одного. Він ( ОСОБА_6 ) крикнув солдату ОСОБА_8 повідомити їх керівника майора ОСОБА_13 та поліцію про такі протиправні дії ОСОБА_4 .. ОСОБА_8 побіг до їх автомобіля, в якому залишив телефон, щоб зателефонувати. Після цього ОСОБА_4 почав тікати, швидко відходячи в бік гаражів. Він ( ОСОБА_6 ) пішов слідом за ОСОБА_4 , щоб не дати останньому втекти до приїзду поліції. Однак ОСОБА_4 , повернувшись до нього обличчям, штовхнув його руками в плечі. В цей час до них підбігли ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_14 , які розтягли їх в різні боки. Після цього ОСОБА_15 почав телефонувати, а ОСОБА_4 почав швидко йти в бік котельні, а він ( ОСОБА_6 ) пішов за ним, намагаючись його затримати до приїзду працівників поліції. В цей час ОСОБА_4 розвернувся та наніс йому кулаком правої руки удар в ніс. Він ( ОСОБА_6 ) схопив обвинуваченого за футболку, вважаючи, що це завадить ОСОБА_4 наносити йому ( ОСОБА_6 ) удари. Обвинувачений став вириватись і його футболка порвалась, і вирвавшись, обвинувачений наніс йому ще один удар кулаком правої руки в область рота. Щоб припинити нанесення ОСОБА_4 йому ударів, він ( ОСОБА_6 ) вдарив ОСОБА_4 один раз правою рукою у ліву щоку. Після цього ОСОБА_4 наніс йому удар в область лівої щоки. Неподалік стояла жінка, яка почала кричати, і ОСОБА_4 втік з місця події. Через деякий час приїхав майор ОСОБА_13 та працівники поліції, які стали з`ясовувати обставини справи.
Показами свідка ОСОБА_8 , який в суді пояснив, що є він є оператором відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу Охтирського ОМВК, веде єдиний державний реєстр військовозобов`язаних і картковий облік. 28.05.2019 начальник відділення майор ОСОБА_13 дав розпорядження йому та старшому лейтенанту ОСОБА_6 вручити повістку ОСОБА_4 для явки останнього до ОМВК з метою уточнення даних та проходження медичної комісії. З цією метою 28.05.2019 близько 18 години він ( ОСОБА_8 ) разом з ОСОБА_6 на особистому автомобілі останнього прибули за місцем проживання обвинуваченого по АДРЕСА_2 та стали чекати на нього. До цього були неодноразові спроби вручити повістку ОСОБА_4 про явку до військкомату, однак двері його квартири ніхто не відчиняв, і вони з ОСОБА_6 вирішили чекати ОСОБА_16 біля під`їзду, щоб вручити повістку. Близько 18.35 год. із сусіднього під`їзду вийшов ОСОБА_4 і він разом з ОСОБА_6 направилися до обвинуваченого для вручення йому повістки. ОСОБА_6 окликнув ОСОБА_4 , сказавши йому: « ОСОБА_17 ! Зупиніться, ми з військкомату». ОСОБА_4 намагався зайти до першого під`їзду будинку, але потім зупинився. Підійшовши до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 представився обвинуваченому, показав ОСОБА_4 посвідчення офіцеру запасу та повістку, яку ОСОБА_4 повинен був отримати для прибуття до ОМВК 29.05.2019 для проходження медичної комісії. ОСОБА_6 сказав, що ця повістка не про відправку, а щоб з`явитися у військкомат і пройти медкомісію. ОСОБА_6 намагався дати повістку в руки ОСОБА_4 , та просив, щоб той розписався про її отримання. Однак ОСОБА_4 , почувши, що вони з військкомату та побачивши повістку, відмовився отримувати повістку, сказавши, щоб вони йшли звідси, і що він нічого отримувати не буде і розписуватись ніде не буде, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою в бік ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 став йти в бік котельні за будинок. ОСОБА_6 та він ( ОСОБА_8 ) пішли за ОСОБА_4 , і ОСОБА_6 знову попросив ОСОБА_4 зупинитись та отримати повістку. За кущем ОСОБА_4 зупинився та на підвищеному тоні сказав, що «випусте обойму» в ОСОБА_6 та несподівано вдарив ОСОБА_6 по обличчю кулаком правої руки в область губи. Після чого ОСОБА_4 ще раз намагався рукою вдарити ОСОБА_6 , але чи влучив - він ( ОСОБА_8 ) не побачив. З метою самозахисту ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 рукою один раз. Він ( ОСОБА_8 ) втрутився в конфлікт і відсторонив їх один від одного. У ОСОБА_6 на обличчі біля губи була кров. Після цього ОСОБА_6 наказав йому ( ОСОБА_8 ) викликати керівництво ОМВК та поліцію. Він ( ОСОБА_8 ) побіг до автомобіля, так як телефон був в автомобілі, і став телефонувати. Потім він ( ОСОБА_8 ) побачив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вже знаходились біля котельні та останній штовхнув ОСОБА_6 у груди. Він ( ОСОБА_8 ) разом з незнайомим чоловіком, який до цього сидів за столиком біля під`їзду, підбігли до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і відсторонили їх один від одного. Після цього він ( ОСОБА_8 ) зателефонував майору ОСОБА_13 і доповів про дану подію. Поки він телефонував, ОСОБА_4 почав відходити за ріг котельні, а ОСОБА_6 йшов за ним, говорячи, щоб той зупинився та дочекався, доки приїде керівництво ОМВК та поліція. Що було за рогом котельні він ( ОСОБА_8 ) не бачив. Через деякий час приїхав майор ОСОБА_13 та поліція.
Показами свідка ОСОБА_13 , в судовому зсіданні пояснив, що він є заступником військового комісара, начальником відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 є офіцером відділення військового комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно наказу військового комісара весь особовий склад ІНФОРМАЦІЯ_2 для оповіщення призовників. Оповіщення здійснюється за адресою реєстрації або проживання призовника, якому вручається повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.05.2019 року ним була надана команда ОСОБА_6 провести оповіщення призовника ОСОБА_4 , який ухилявся від явки до військкомату, про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичної комісії та уточнення особистих даних. ОСОБА_4 зобов`язаний був отримати повістку, розписатися про її отримання на корінці і в зазначений час з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оповіщення призовника повинно було проводитися у неробочий час для більшої ефективності. При цьому згідно наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовцям ОМВК дозволялося проводити оповіщення призовників у цивільній формі одягу при наявності службового посвідчення, так як особи, побачивши військову форму, ухиляються від спілкування з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 і тікають. 28.05.2019 року він ( ОСОБА_13 ) знаходився у відрядженні у м. Суми. Близько 18.50 год. старший солдат ОСОБА_8 , який проводив оповіщення разом з ОСОБА_6 , доповів йому в телефонному режимі про те, що ОСОБА_6 при оповіщенні призовником ОСОБА_4 було нанесено тілесні ушкодження. Він ( ОСОБА_13 ) дав команду дочекатися його на місці події та викликати працівників поліції. Приблизно через 30 хвилин після вказаного телефонного дзвінка він ( ОСОБА_13 ) прибув на місце події - у двір будинку по АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що працівників поліції на місці події ще не було, він особисто зателефонував до поліції та викликав чергову групу. Коли він ( ОСОБА_13 ) прибув на місце події, то ОСОБА_4 там вже не було, на місці були присутні ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та сусіди, які бачили і чули, що сталося. У ОСОБА_6 були помітні тілесні ушкодження у вигляді кількох гематом червоного кольору на обличчі, обличчя було опухлим. До цієї події ОСОБА_4 намагалися вручити повістку за місцем його проживання, але батько призовника ОСОБА_4 говорив, що останній не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак сусіди повідомили, що зазначені обставини не відповідають дійсності і ОСОБА_4 за вказаною адресою проживає.
Показами свідка ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що 28.05.2019 року вона вийшла з дитиною на прогулянку у двір будинку по АДРЕСА_2 та бачила, що біля під`їзду стоїть автомобіль сірого кольору, в ньому сиділо двоє невідомих їй молодих чоловіків. Через деякий час з другого під`їзду будинку вийшов ОСОБА_4 і направився в бік вказаного автомобіля. Після цього з вказаного автомобіля вийшли двоє чоловіків та пішли на зустріч ОСОБА_4 . Чоловіки стали розмовляти з ОСОБА_4 , про що саме - вона не чула, та підійшли до першого під`їзду будинку. Там біля першого під`їзду в процесі розмови дані чоловіки показували ОСОБА_4 якісь папери. Потім ці троє перейшли за ріг будинку, де ростуть високі кущі, і вона втратила їх з поля зору. При цьому за руки ОСОБА_4 вони не хапали і не тягли. В подальшому між чоловіками виникла сварка і вони перейшли від кущів далі, і вона знову стала їх бачити. Один з чоловіків почав телефонувати, а ОСОБА_4 з іншим чоловіком почали штовхатися. До них підбіг її сусід - ОСОБА_19 і розмирив їх. Дружина ОСОБА_9 - ОСОБА_20 побігла кликати батька обвинуваченого - ОСОБА_21 . Більше вона нічого не бачила. Пізніше на місце події приїхали працівники поліції та військкомату. Також, свідок ОСОБА_18 повідомила, що окрім неї та подружжя ОСОБА_22 , на місці події була її мати ОСОБА_23 , яка гуляла з собакою саме біля котельні, де і відбувалася розмова між чоловіками. Більше на місці події нікого не було.
Показами свідка ОСОБА_23 , яка в судовому зсіданні пояснила, що 28.05.2019 року вона гуляла з собакою біля котельні, що розташована біля багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 . Проходячи поблизу кута споруди котельні вона побачила, як з боку двору за ріг будинку АДРЕСА_2 , де ростуть кущі бузку, йшов її сусід - ОСОБА_4 з двома незнайомими чоловіками, за руки ніхто ОСОБА_4 не тягнув. За кущами вказані чоловіки зупинилися і між ними почалася розмова. Вона підійшла до них вже досить близько і побачила, як один з чоловіків, тримаючи в руці папірець продовгуватої, вузької форми, давав його ОСОБА_4 зі словами: «Ну тепер ти не скажеш, що ми тобі нічого не давали». Почувши ці слова та побачивши цей папірець вона ( ОСОБА_23 ) зрозуміла, що це повістка з військкомату, бо її сину приносили таку ж повістку. Вона ( ОСОБА_23 ) зрозуміла, що нічого поганого не відбувається, а тому продовжила йти до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає, та сіла біля нього на лавочку. З цього місця їй не було видно чоловіків. Після цього вона почула уривки фраз та шаркання ніг, тому вона ( ОСОБА_23 ) встала та підійшла до кущів бузку, і їй стало видно чоловіків, та зробила їм зауваження, щоб вели себе тихіше, бо на подвір`ї гуляли діти, після чого повернулася на лавочку. Потім по шуму, який доносився звідти, вона ( ОСОБА_23 ) зрозуміла, що між чоловіками виникла бійка. Вона знову підвелася з лавочки та пішла у їх бік, та побачила, що ОСОБА_4 , який стояв до неї спиною, руками робить рухи, намагаючись вдарити потерпілого, який відходив від нього назад, і таким чином ОСОБА_4 вдарив один раз потерпілого в обличчя. Другий незнайомий чоловік намагався цих двох розмирити, а потім побіг до автомобіля, де взяв телефон та став телефонувати. Коли вже ОСОБА_4 з потерпілим опинились біля котельні, то до них підбіг ОСОБА_14 та розвів ОСОБА_4 та потерпілого в різні боки. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 пішов за котельню у бік дев`ятиповерхового будинку по АДРЕСА_4 . Більше вона нічого не бачила. Пізніше, коли ОСОБА_23 з сусідами сиділа за столом біля будинку, приїхали працівники військкомату та поліції. Також, свідок ОСОБА_23 зазначила, що тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 не бачила, а у потерпілого помітила на обличчі в області брови та губ криваві садна.
Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що він проживав у кВ. АДРЕСА_5 . 28.05.2019 року він повинен був йти на роботу в нічну зміну. Вийшовши з квартири у двір будинку, він зупинився біля своєї дружини, яка гуляла в дворі з дитиною, та почув розмову на підвищений тонах, яка лунала від приміщення котельні. Потім він виглянув та побачив свого сусіда ОСОБА_4 з двома чоловіками, які були одягнені в штатський одяг, що розмовляли на підвищених тонах біля котельні. Один з чоловіків стояв збоку, а інший (менший зростом) - поряд з ОСОБА_4 і тримав його, між ними відбувалась словесна перепалка. Він ( ОСОБА_14 ) підійшов до вказаних осіб і попросив вести себе тихіше, оскільки на дворі гуляли діти. Він став між чоловіками, розводячи їх в різні сторони, в результаті чого вони опустили руки. Після цього ОСОБА_4 почав тікати за будівлю котельні, а він ( ОСОБА_14 ) пішов у двір, а потім обернувся і позаду себе побачив, що один з чоловіків залишився стояти на місці, а інший (менший зростом) пішов за котельню. Потім він ( ОСОБА_14 ) сказав своїй дружині, щоб вона позвала батька ОСОБА_4 , а сам побіг на роботу. Крім нього ( ОСОБА_14 ) на подвір`ї ще була його дружина - ОСОБА_24 , сусідка ОСОБА_18 та її матір, яку гуляла з собакою.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Посвідченням офіцера серії НОМЕР_1 від 26.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 перебуває на військовій службі в Збройних силах України.
Витягом з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.12.2017 року № НОМЕР_2 , згідно якого лейтенанта ОСОБА_6 з 05.12.2017 року призначено старшим офіцером відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Функціональними обов`язками старшого офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких ОСОБА_6 , крім іншого, зобов`язаний проводити розшук разом з представниками органів МВС призовників, які без поважних причин не прибувають на комісію по призову та приписці та військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини та вести документацію з цього питання, виконувати вказівки військового комісара та свого прямого начальника.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.05.2019 року № НОМЕР_3 , згідно якого з урахуванням розпорядження командира військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 18.05.2019 р. та в зв`язку з низькою укомплектованістю команд молодого поповнення та недопущення зриву у виконанні завдання з призову громадян України на строкову військову службу навесні 2019 року особовий склад ОМВК переведений з 21.05.2019 року на цілодобовий режим роботи; дозволено особовому складу військового комісаріату проводити оповіщення призовників в службовий та позаслужбовий час в цивільній формі одягу, обов`язково маючи при собі посвідчення особи.
Обліковою карткою призовника ОСОБА_4 , відповідно до якої починаючи з 2016 року ОСОБА_4 неодноразово викликався на призовну комісію, однак він не з`являвся, зокрема, 06.05.2019 р. призовною комісією приймалось рішення про з`ясування причин неявки ОСОБА_4 на призовну комісію.
Повісткою на ім`я ОСОБА_4 , згідно якої йому запропоновано було прибути 29.05.2019 року на 08.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних та проходження медичного огляду.
Висновком судово-медичної експертизи № 262 від 30.07.2019 року, згідно якого при огляді ОСОБА_6 виявлені такі тілесні ушкодження: синець лівого ока на нижній повіці, садно нижньої губи. В приймальному відділенні та ЛОР лікарем КЗ «Охтирська ЦРЛ» ОСОБА_6 встановлений діагноз: параорбітальний синець зліва, забій носа, закритий перелом кісток носа, забійне садно нижньої губи, забій нижньої щелепи. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа згідно п. 2.3.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока на нижній повіці, садна нижньої губи відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути отримані не менше ніж від трьох фізичних дій. Давність нанесення ушкоджень може відповідати даті, зазначеній в ухвалі суду, про що свідчить колір синця, характер кірок садни та відсутність ознак зрощення перелому в момент звернення за медичною допомогою.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 року з фототаблицею, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 розповів про обставини та за допомогою манекену показав механізм спричинення йому 28.05.2019 р. близько 18.40 год. обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а саме, показав як обвинувачений ОСОБА_4 , стоячи обличчям до нього ( ОСОБА_6 ) кулаком своєї правої руки наніс йому один удар в область лівого ока. Він ( ОСОБА_6 ) хотів зупинити обвинуваченого, однак ОСОБА_4 наніс ще один удар кулаком правої руки область лівого ока. Він ( ОСОБА_6 ), обороняючись, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область обличчя. ОСОБА_8 став їх розмиряти. Після цього ОСОБА_4 пішов в бік гаражів, а він ( ОСОБА_6 ) пішов за ним, говорячи, щоб він зупинився, на що ОСОБА_4 , розвернувшись до нього обличчям, двома руками штовхнув його ( ОСОБА_6 ) в плечі, після чого кулаком правої руки наніс один удар йому ( ОСОБА_6 ) в ніс, а потім кулаком правої руки наніс йому один удар в область рота. Він ( ОСОБА_6 ), щоб зупинити нанесення йому обвинуваченим ударів, вдарив один раз обвинуваченого в обличчя. Після цього ОСОБА_4 наніс йому один удар в область лівої щоки, а потім втік з місця події.
Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозапису) від 19.12.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 на місці події в дворі будинку АДРЕСА_2 розповів про обставини, при яких 28.05.2019 йому були заподіяні легкі тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_4 , показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим.
Висновком судово-медичної експертизи № 263 від 30.07.2019 року, згідно якого механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , може відповідати механізму показаному ним під час проведення слідчого експерименту від 24.06.2019.
Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозапису) від 19.12.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 на місці події в дворі будинку АДРЕСА_2 розповів про обставини, при яких 28.05.2019 потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження обвинуваченим ОСОБА_4 , показав, в якому саме місці у дворі будинку він з ОСОБА_6 підійшли до обвинуваченого ОСОБА_4 , щоб вручити останньому повістку про явку до військкомату, де потерпілий повідомив обвинуваченому про те, що вони з військкомату, та показав обвинуваченому своє посвідчення. Свідок ОСОБА_8 також показав, в якому саме місці за кущем ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 по обличчю кулаком правої руки, та розказав, як він ( ОСОБА_8 ) після цього побіг до автомобіля, щоб взяти телефон і зателефонувати керівництву ОМВК, і як потім побачив, що біля гаражів обвинувачений штовхнув потерпілого в груди, а далі обвинувачений та потерпілий схопили один одного руками за одяг, а він ( ОСОБА_8 ) разом з чоловіком, який в цей час сидів за столиком у дворі будинку, втрутилися в конфлікт і відсторонили їх один від одного. Показав, як після цього обвинувачений став відходити за котельню, а ОСОБА_6 пішов за ним, говорячи, що не треба тікати до приїзду поліції.
Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозапису) від 19.12.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_23 на місці події в дворі будинку АДРЕСА_2 розповіла про обставини заподіяння 28.05.2019 обвинуваченим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому, показала, в якому саме місці вона знаходилась, коли вперше побачила обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого, який намагався вручити останньому повістку, показала, де перебувала вона ( ОСОБА_23 ), спостерігаючи як обвинувачений ОСОБА_4 завдав удару потерпілому, де знаходились в цей час свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_14 .
Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозапису) від 19.12.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_18 на місці події в дворі будинку АДРЕСА_2 розповіла про обставини події, яка сталася 28.05.2019 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим, в якому саме місці вона знаходилась, спостерігаючи за тим, як обвинувачений ОСОБА_4 почав штовхатися з одним з двох чоловіків, які перед цим розмовляли з ним та показували якісь папери.
Доводи захисника, що докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, у їх сукупності свідчать про те, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення є недоведеним, оскільки стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та у їх сукупності підтверджували би вину ОСОБА_4 , суд не бере до уваги.
Суд вважає, що зібрані у провадженні докази є належними, допустимими та достатніми, і у своїй сукупності повністю підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Зокрема, показання потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , висновки судово-медичної експертизи № 262 від 30.07.2019 року про виявлення у ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, судово-медичної експертизи № 263 від 30.07.2019 року про механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , доводять, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно заподіяв тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
При оцінці достовірності показань потерпілого ОСОБА_6 істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження та ролі засудженого при вчиненні злочину, встановлено не було. Показання потерпілого, надані ним у судовому засіданні, були об`єктивно підтвердженні даними слідчих експериментів, в ході яких потерпілий підтвердив свої свідчення щодо обставин та механізму спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, висновками судово-медичних експертиз, які узгоджуються з показаннями потерпілого щодо механізму отримання ним тілесних ушкоджень, та показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 . Тому у суду немає сумнівів у достовірності показань потерпілого, що були послідовними та такими, що відповідають іншим зібраним та оціненим доказам у провадженні.
При цьому суд, дослідивши покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , а також протоколи проведення слідчих експериментів з їх участю та додані до них відеозаписи, приходить до висновку, що в них відсутні суперечності, вони узгоджуються між собою та узгоджуються з показами потерпілого ОСОБА_6 і щодо механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, і щодо хронології події злочину, та узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи про механізм спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.
В той же час, доводи обвинуваченого про те, що він не заподіював тілесних ушкоджень потерпілому, спростовуються дослідженими судом доказами. При цьому, надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого про те, що він не є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він діяв у стані необхідної оборони, обороняючись від потерпілого ОСОБА_6 , який заподіяв йому тілесні ушкодження, - не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» згідно з ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26 квітня 2002 року № 1 стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Тобто, необхідна оборона це правомірний захист правоохоронюваних інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.
Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту).
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України такою підставою є лише вчинення особою суспільно небезпечного посягання.
Посяганням визнаються дії особи, якими вона вже заподіює шкоду або створює реальну загрозу заподіяння такої шкоди певним об`єктам.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що, обороняючись, він руками відмахувався від ударів потерпілого, і, можливо, влучив у потерпілого, але ударів потерпілому ОСОБА_6 він ( ОСОБА_4 ) не наносив, тілесних ушкоджень потерпілому він не завдавав, - спростовуються показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що під час виконання ним ( ОСОБА_6 ) службових обов`язків з проведення оповіщення призовника ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_4 , не бажаючи отримувати повістку про явку до Охтирського ОМВК, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6 два удари кулаком в область лівого ока та щоки потерпілого, а потерпілий, обороняючись від ударів обвинуваченого, був змушений застосувати до ОСОБА_4 силу та вдарив останнього в область лівої щоки своєю правою рукою, після чого обвинувачений став швидко йти в бік котельні, а він ( ОСОБА_6 ) пішов за ним, намагаючись його затримати до приїзду працівників поліції. В цей час ОСОБА_4 розвернувся та наніс йому кулаком правої руки один удар в ніс та один удар в область рота, а він ( ОСОБА_6 ), щоб припинити нанесення ОСОБА_4 йому ударів, вдарив ОСОБА_4 один раз правою рукою у ліву щоку. Після цього ОСОБА_4 наніс йому удар в область лівої щоки та втік з місця події.
Відсутність суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого ОСОБА_6 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується також показами свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні підтвердив факт умисного заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а також показами свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_4 ніхто за руки не хапав і не тягнув, і що ОСОБА_4 завдав удар потерпілому ОСОБА_6 , який відступав назад від обвинуваченого, який намагався його ( ОСОБА_6 ) вдарити; протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_6 ; висновком судово-медичної експертизи № 262 від 30.07.2019 року про виявлення у потерпілого легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, висновком судово-медичної експертизи № 263 від 30.07.2019 року, яким встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , може відповідати механізму, показаному потерпілим під час проведення слідчого експерименту.
Таким чином, суд не може погодитися з доводами обвинуваченого про те, що він діяв у стані необхідної оборони, обороняючись від потерпілого ОСОБА_6 , оскільки такі доводи не підтверджуються встановленими обставинами справи, і вважає їх такими, що надані обвинуваченим з метою уникнення відповідальності за вчинене.
Щодо показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які в судовому засіданні пояснили, що проходячи поблизу місця події бачили бійку між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в ході якої саме ОСОБА_6 наносив удари кулаками ОСОБА_4 по обличчю, а той, захищаючись від ударів ОСОБА_6 , відмахувався руками, - то їх суд вважає сумнівними, так як дані свідки є знайомими обвинуваченого і зацікавленні в непритягненні останнього до кримінальної відповідальності, такі їх покази суперечать іншим дослідженим доказам по справі, крім того, допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , які були очевидцями події, пояснили, що окрім них, на місці події більше нікого не було. Тому суд не бере до уваги покази даних свідків.
Покази свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_10 , допитаних судовому засіданні, суд також не бере до уваги, так як їх покази не стосуються події злочину, дані свідки не були очевидцями події, а про обставини злочину вони повідомили зі слів допитаних в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_4 .
Стороною захисту в судовому засіданні було надано суду копію епікризу про перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в Охтирській ЦРЛ в період з 31.05.2019 по 10.06.2019. Захист звертає увагу суду на те, що вказаний документ підтверджує факт нанесення обвинуваченому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 . Однак суд вважає, що з даного епікрізу неможливо встановити обставини походження даних тілесних ушкоджень, давність їх нанесення, а також механізм спричинення, тому суд не бере його до уваги.
За клопотанням сторони захисту судом було досліджено постанову ст. слідчого Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 18.11.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000787 від 19.11.2019 за ч.2 ст.296 КК України щодо вчинення хуліганських дій стосовно ОСОБА_4 , пов`язаних з нанесенням йому тілесних ушкоджень, відповідно до якої кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
При цьому та обставина, що дана постанова оскаржується обвинуваченим ОСОБА_4 , не доводить факту вчинення стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 хуліганських дій потерпілим ОСОБА_6 , так як суд, дослідивши надані у кримінальному провадженні докази, дійшов висновку про те, що саме внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, зібрані у справі докази у своїй сукупності в достатній мірі підтверджують фактичні обставини кримінального правопорушення, які викладені при формулюванні обвинувачення, а доводи захисника про неналежне встановлення події цього злочину є непереконливими.
Та обставина, що потерпілий ОСОБА_6 є службовою особою і виконував службові обов`язки, підтверджується посвідченням офіцера Одражого ОСОБА_26 серії НОМЕР_1 від 26.02.2015 року; витягом з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.12.2017 року № НОМЕР_2 , згідно якого лейтенанта ОСОБА_6 з 05.12.2017 року призначено старшим офіцером відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ; функціональними обов`язками старшого офіцера відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ; наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.05.2019 року № НОМЕР_3 , згідно якого особовий склад ОМВК переведений з 21.05.2019 року на цілодобовий режим роботи та дозволено особовому складу військового комісаріату проводити оповіщення призовників в службовий та позаслужбовий час в цивільній формі одягу, обов`язково маючи при собі посвідчення особи; показами свідка ОСОБА_13 про те, що 28.05.2019 року ним була надана команда старшому офіцеру відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 провести оповіщення призовника ОСОБА_4 , який ухилявся від явки до військкомату, про виклик до Охтирського ОМВК для проходження медичної комісії та уточнення особистих даних.
Доводи ОСОБА_4 про те, що він вважав, що двоє незнайомих чоловіків - це були колектори, і що про те, що це були працівники Охтирського ОМВК, він вперше дізнався від працівників поліції, суд не бере до уваги, так як такі його доводи спростовуються дослідженими по справі доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , які в судовому засіданні пояснили, що підійшовши до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 представився обвинуваченому, сказавши, що він є працівником ОМВК, показав ОСОБА_4 посвідчення офіцеру запасу та повістку, яку ОСОБА_4 повинен був отримати для прибуття до ОМВК. Такі покази потерпілого та свідка ОСОБА_8 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_18 про те, що біля під`їзду в процесі розмови потерпілий та свідок ОСОБА_8 показували ОСОБА_4 якісь папери, та показами свідка ОСОБА_23 про те, що вона побачила, як потерпілий, тримав в руках папірець продовгуватої, вузької форми, щоб вручити його ОСОБА_4 , і вона ( ОСОБА_23 ) зрозуміла, що це повістка з військкомату.
Дані докази підтверджують ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював, що ОСОБА_6 був службовою особою ОМВК та виконував свої службові обов`язки по врученню повістки, і умисно заподіяв йому тілесні ушкодження у зв`язку з його службовою діяльністю.
Доводи ОСОБА_4 та його захисника про те, що потерпілий ОСОБА_6 всупереч вимог Інструкції не склав акт про відмову ОСОБА_4 від отримання повістки, а почав наздоганяти ОСОБА_4 , який з метою уникнення конфлікту став від нього відходити, тим самим ОСОБА_6 провокував ОСОБА_4 , - суд не бере до уваги. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що ОСОБА_6 є службовою особою ОМВК, він мав повноваження на вручення повістки ОСОБА_4 про виклик до Охтирського ОМВК для проходження медичної комісії та уточнення особистих даних, і виконуючи свої службові обов`язки, діяв правомірно, пропонуючи призовнику ОСОБА_4 отримати повістку про виклик до ОСОБА_27 та обставина, що ОСОБА_6 не склав акт про відмову ОСОБА_4 від отримання повістки, не впливає на висновок суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, та не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст. 350 КК України, так як судом встановлено, що саме внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 350 КК України, так як він вчинив умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю.
Відповідно до вимог статті 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65-67КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно ніде не працює. Також суд враховував досудову доповідь Охтирського міськрайонного відділу ДУ «Центр пробації» в Сумській області, згідно з якою виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням даних обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Так як клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили не надійшло, то суд вважає за можливе не обирати йому запобіжний захід.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Судові витрати відсутні.
Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду: ОСОБА_1