У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою третьої особи щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
третя особа щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.03.2021 задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про арешт майна.

Накладено арешт на виявлений та вилучений під час проведення огляду місця події у службовому кабінеті №13 Одеської місцевої прокуратури №2 з адресою: місто Одеса, вул. Головківська, 1, від 05.03.2021, ноутбук «Леново», №SNРF36QFY, іdcapal-330-15 ікб, який належить ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_5 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про накладення арешту на виявлений та вилучений під час проведення огляду місця події у службовому кабінеті № 13 Одеської місцевої прокуратури № 2 за адресою: м. Одеса, вул. Головківська, 1, від 05.03.2021, ноутбук «Леново» №SNРF36QFY, іdcapal-330-15 ікб, який належить ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, та доповнень до неї.

Апелянт зазначив, що прокурором не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України.

Вказав, що відповідно до тексту клопотання та ухвали слідчого судді, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 здійснював копіювання кадрової документації та подальше розповсюдження такої інформації у засобах масової інформації (телеграм канал). Зазначив, що жодного доказу на підтвердження вказаного факту не надано, не оглянуто засоби масової інформації, телеграм канали на наявність кадрової документації, не зазначено де, у який час, що саме було розміщено, назва засобів масової інформації, на яких розміщено інформацію тощо.

Зазначив, що на підтвердження факту витоку інформації з особистої пошти начальника відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури ОСОБА_8 , додано лише рапорт вказаного працівника. Але прокурором не долучено до матеріалів клопотання документи, що підтверджують надання прокурору Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 доступу до інформації, яка перебувала в електронній системі «Group Wise».

На думку апелянта, визнання вилученого ноутбуку речовим доказом у кримінальному провадженні, матеріалами клопотання не підтверджено, відповідна постанова слідчого, прокурора про визнання його речовим доказом суду не надана. Зважаючи на недоведеність прокурором факту вчинення кримінального правопорушення та використання вилученого майна, як доказу в кримінальному провадженні, накладений арешт на це майно може призвести до порушення прав власника на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна він присутній не був, а копію оскаржуваної ухвали отримав лише 05.04.2021.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке 05.03.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097, звернувся 06.03.2021 з клопотанням до Заводського районного суду м. Миколаєва, про накладення арешту на виявлений та вилучений під час проведення огляду місця події у службовому кабінеті №13 Одеської місцевої прокуратури №2 з адресою: м. Одеса, вул. Головківська, 1 від 05.03.2021, - ноутбук «Леново», №SNРF36QFY, іdcapal-330-15 ікб, який належить ОСОБА_5 .

У зв`язку із існуванням сукупності підстав вважати, що зазначене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також враховуючи доведеність наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи третьої особи щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_5 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як передбачено ч. 3 ст. 395 КК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З огляду на викладені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини про те, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 отримав 05.04.2021 (що підтверджується доданим до апеляційної скарги конвертом, за допомогою якого відстежено поштова відправлення), враховуючи, що розгляд відбувся у відсутність ОСОБА_5 , а апеляційна скарга направлена поштою 09.04.2021, строк на подачу апеляційної скарги, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 395 КК України, не пропущено.

Що стосується доводів апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали, апеляційний суд встановив таке.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ці вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000097 від 05.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 362 КК України, за фактом несанкціонованого перехоплення або копіювання прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах та зберігається на носіях такої інформації, що призвело до її витоку.

Як зазначено у клопотанні прокурора, досудовим розслідуванням встановлено, що прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , маючи доступ до електронної системи Одеської обласної прокуратури «Group Wise», як користувач, у період з 03.03.2021 по 04.03.2021 з власного ноутбуку «Леново», №SNРFIE36QY, іdeapad-330-15 ікб, перебуваючи у приміщенні Одеської місцевої прокуратури №2 (м. Одеса, вул. Головківська,1), шляхом підбору логіну та паролю, здійснював неодноразові несанкціоновані входи в електронну систему « ІНФОРМАЦІЯ_1 » особисту корпоративну пошту начальника відділу кадрової роботи та державної служби обласної прокуратури ОСОБА_8 , здійснював копіювання кадрової документації та подальше розповсюдження такої інформації у засобах масової інформації (телеграм канал).

05.03.2021 у зв`язку з невідкладністю слідчої дії за правилами ч. 3 ст. 233 КПК України, враховуючи необхідність врятування майна (носія інформації), в службовому кабінеті ОСОБА_5 , у приміщенні Одеської місцевої прокуратури №2 (м. Одеса, вул. Головківська, 1), відповідно до ст. 237 КПК України, проведено огляд за правилами обшуку, в ході якого вилучений ноутбук «Леново», №SNРFIE36QY, іdeapad-330-15 ікб.

05.03.2021 винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у кримінальному провадженні. 06.03.2021 прокурор третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно.

Суд вважає, що слідчий суддя достатньо мотивував рішення про накладення арешту на майно, а доводи апелянта про скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, а саме: ноутбук марки «Леново», не є слушними, з огляду на наступне.

Так, аналізуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку, що наявні підстави вважати (підозрювати), що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 362 КК України.

Також наявні підстави вважати, що вилучене в ході проведеного 05.03.2021 невідкладного огляду за правилами обшуку, в службовому кабінеті ОСОБА_5 , у приміщенні Одеської місцевої прокуратури №2 (м. Одеса, вул. Головківська, 1) майно, а саме: ноутбук марки «Леново», має доказове значення у кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що цей ноутбук може у собі містити відомості, які у подальшому будуть використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У ході проведення досудового розслідування є необхідність вивчення та аналізу інформації, що міститься на цьому ноутбуці.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права ОСОБА_5 , і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу третьої особи щодо майна якої вирішується питання по арешт ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9 -Губарєва