Справа № 727/4966/21
Провадження № 1-кп/727/327/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000737 від 15.05.2021 року, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Чернівці, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні проступки при наступних обставинах:
Так, 11.09.2020 року, завідомо розуміючи, що посвідчення водія видається державним органом у чітко встановленому законом порядку, переслідуючи мету на підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, а саме посвідчення про право керування транспортним засобом, самостійно, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного комп`ютера та принтера, самостійно виготовив посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.09.2020 року на власне ім`я, розмістивши у ньому фотознімок із зображенням свого обличчя, з метою його подальшого використання для підтвердження нібито законного права керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С». Таким чином, підробив посвідчення, яке видається установою і надає право, з метою його подальшого використання.
Окрім цього, 14.05.2021 року близько 22 год. 35 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався по вулиці Героїв Майдану, 260 в м.Чернівці, де за вказаною адресою був зупинений працівниками управління патрульної поліції в м.Чернівці згідно ст.35 Закону України «Про національну поліцію», за підозрою в порушені правил дорожнього руху. На вимогу поліцейського пред`явити документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , з метою підтвердження наявності права керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С», достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія було ним підроблено, переслідуючи умисел направлений на використання підробленого документа, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія НОМЕР_1 від 11.09.2020 року, із дозволом на керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С», яке у передбаченому законом порядку ніколи не видавалося на ім`я ОСОБА_3 .
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-21/4015-ДД від 25.05.2021 року бланк посвідчення водія за серійними номером НОМЕР_1 , видане 11.09.2020 року на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.
Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.
Аналізуючи вище викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.358 КК України, тобто підроблення офіційного документу.
Також, вірною є кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчинених ОСОБА_3 кримінальних проступків у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно із заявою ОСОБА_3 від 27.05.2021 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000737, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч.2 ст. 81 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.
На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України як підроблення офіційного документа та його використання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий.
Суд також враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних проступків визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.
Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин.
За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу у межах, встановлених санкціями статтей Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується, і які передбачають відповідальність за вчинені проступки.
Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинені протиправні діяння, а й для його виправлення.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 395 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень у дохід держави;
- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень у дохід держави.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 гривень у дохід держави.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави понесені витрати за проведення експертизи у розмірі 858 грн. 10 коп.
Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження - знищити.
Речовий доказ: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке передано на зберігання ОСОБА_5 - залишити у його власності.
Речовий доказ: ком пакт-диск з відеозаписами, який зберігаються у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1