Справа №750/535/17
Провадження №1-кп/750/76/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, обвинувальні акти якого в об`єднаному кримінальному провадженні внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0010520 від 07.11.2016, №0009726 від 13.10.2016, №0002160 від 19.03.2017, №0003540 від 29.04.2017, №0008874 від 13.11.2018, №0000898 від 09.02.2019, №0008308 від 26.12.2019, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 357, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 361, ч.2 ст. 361 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор просив продовжити строк дії обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до його застосування, на даний час не змінилися і продовжують існувати. Вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який не має.

Потерпіла заперечувала проти клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність клопотання, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, та враховуючи, що на даний час строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 08 березня 2021 року, однак розгляд кримінального провадження не завершено, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Продовжуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які обґрунтовують тримання обвинуваченого під вартою та наведені в попередньому судовому рішенні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, які продовжують існувати та які не зменшились, а саме ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, три з яких, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у таких правопорушеннях, може переховуватись від суду, залишити місце проживання у будь-який час, оскільки йому достеменно відомо щодо ймовірної відповідальності за даними кримінальними правопорушеннями, перебував у розшуку в ході досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що останній ніде офіційно не працює, оскільки доказів іншого не надано, не встановлена наявність стабільної роботи та відповідно доходів від такої, тобто не встановлено законних джерел до існування, що свідчить про те, що джерелом його можуть бути доходи, отримані в результаті злочинної діяльності, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема й за вчинення злочинів проти власності, інкриміновані йому дії вчинив в період непогашеної та не знятої судимості за раніше вчинені злочини, що є безсумнівним доводом на користь того, що обвинувачений має стійку схильність до вчинення злочинів, враховуючи і кількість обвинувальних актів, направлених до суду, також враховані мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, враховані його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і такий, як домашній арешт, що просили обрати захисник та обвинувачений, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Доводи захисника щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт були перевірені, але вони не є обґрунтованими, аби спростували неможливість на даний час продовження застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу. Переконливих доводів щодо запобігання наявних ризиків не надано, а тому підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не вбачається. Крім того, в судовому засіданні не встановлено будь-яких ґрунтованих даних про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Розмір застави 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 13.01.2021 року, залишається незмінним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193, 199, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30 квітня 2021 року з подальшим триманням в Чернігівському слідчому ізоляторі.

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1