ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/4865/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/910/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківський апеляційний суд у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/910/21 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Республіки Азербайджан, громадянина України, з середньою освітою, працюючого ПП «Садигов», неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за:

- ч.1 ст.125 КК України на 200 годин громадських робіт;

- ч.1 ст.122 КК України на 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_10 остаточне покарання 2 роки обмеження волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання за цим вироком.

Як установив суд, ОСОБА_10 05 червня 2017 року о 21 годині 30 хвилин, знаходився на вулиці за адресою: м. Харків, вул. Велозаводська, б. 30, де зустрів знайомого ОСОБА_8 , з яким був разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 . В цей час між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт на підґрунті особистих неприязних відносин. В ході конфлікту у ОСОБА_10 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , реалізуючи який ОСОБА_10 схопив рукою за праве передпліччя ОСОБА_8 та долаючи супротив останнього почав відводити його від ОСОБА_9 ОСОБА_9 побачив протиправні дії ОСОБА_10 , з метою припинення конфлікту підійшов до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та намагався встати між ними, тим самим припинити конфлікт. В цей час у ОСОБА_10 на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , реалізуючи який ОСОБА_10 , діючи умисно, наніс один удар кулаком правої руки в праву частину обличчя ОСОБА_9 , від чого останній впав на землю та на декілька секунд втратив свідомість. Своїми умисними діями ОСОБА_10 , спричинив ОСОБА_9 , згідно висновку судово медичної експертизи № 3677-С/17 від 29.11.2017 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця та садна на голові, сколу коронки одного зубу, закритого перелому нижньої стінки правої орбіти. По ступеню тяжкості перелом нижньої стінки правої орбіти є тілесним ушкодженням середнього ступеня тяжкості, що спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), закрита черепно мозкова травма є легким тілесним ушкодженням, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалістю 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), синець, садно, скол коронки одного зуба це легкі тілесні ушкодження. Після того, як ОСОБА_10 подолав супротив ОСОБА_9 він наніс декілька ударів кулаком в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 , штовхнувши його, від чого потерпілий впав на землю на грудну клітину. ОСОБА_10 сів на ОСОБА_8 зверху в області попереку та наніс серію ударів кулаками обох рук в область голови, а також утримував за шию, намагаючись не відпускати потерпілого ОСОБА_8 , спричинивши останньому , згідно висновку судово-медичної експертизи № 2312-С/17 від 04.08.2017 року тілесні ушкодження у виді синців на голові, саден на шиї, правій руці та тулубі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначив, що ОСОБА_10 вчинив 05.06.2017 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків. Наголосив, що суд першої інстанції безпідставно не застосував вимоги ч.1 ст.49 КК України, оскільки з часу вчинення ОСОБА_10 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, минуло більше двох років. Просить вирок суду змінити, звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 200 годин громадських робіт на підставі ч.1 ст.49 КК України. Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки обмеження волі та вважати звільненим від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на ст.70 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу потерпілих, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.12 КК України передбачене ч.1 ст.125 КК України кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, за які передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі і було вчинено ОСОБА_10 05 червня 2017 року.

Таким чином, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України дворічний строк давності з дня вчинення злочину станом на 23 червня 2020 року - закінчився.

Враховуючи, що обвинувачений не заявив клопотання про закриття кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду першої інстанції та звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування покарання за ч.1 ст.125 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2020 року змінити.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання призначеного за ч.1 ст.125 КК України у виді 200 годин громадських робіт, - у зв`язку із закінченням строків давності передбачених п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Виключити із вироку рішення суду про призначення ОСОБА_10 остаточного покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.122 КК України.

Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст.122 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: