Справа № 461/329/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/558/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ризино, Звенигородського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2021 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 у державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на 60 днів, тобто до 09 липня 2021 року включно.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокати покликаються на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував доводи сторони захисту, односторонньо підійшов до вирішення справи, не дослідив в повній мірі обставини, а саме відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, сторона захисту переконана, що фактичні обставини справи не відповідають складу кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 , а тому підозра є необґрунтованою.

На переконання апелянтів, ухвала слідчого судді жодним чином не обґрунтовує неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України.

В обґрунтування можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, захисники підозрюваного покликаються на те, що ОСОБА_8 13 червня 2021 року виповниться 64 роки, у нього згідно з випискою з історії хвороби встановлено діагноз хронічне порушення кровообігу мозку та астеноневротичний синдром, такий страждає частими головними болями, гіпертонічною хворобою, часто трапляються запаморочення, у нього на утриманні перебувають діти, онкохвора сестра та племінниця, а також такий має міцні соціальні зв`язки, одружений, займається підприємницькою діяльністю та справно сплачує податки, має постійне місце проживання у м.Києві.

24 травня 2021 року адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подано доповнення до апеляційної скарги, в яких останні просять, скасовуючи ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2021 року, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його адвокатів на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, згідно з матеріалами клопотання, 22 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000210, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

23 січня 2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та 24 січня 2021 року такому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 у грудні 2020 року, знаходячись в м. Ужгород Закарпатської області, маючи на меті заволодіти грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 під приводом повернення останнім ОСОБА_11 неіснуючого боргу в сумі 110 000 доларів США, вступив у злочинну змову із ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами. При цьому ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та іншими особами, усвідомлюючи, що добровільно грошових коштів ОСОБА_10 не передасть, на виконання свого злочинного умислу, був розроблений план вимагання у ОСОБА_10 передачі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та іншим невстановленими на даний час особам грошових коштів, який полягав у здійсненні психологічного тиску на ОСОБА_10 шляхом висунення йому вимог щодо повернення неіснуючого боргу і переконування його у реальності такого боргу, які чергувалися із висловленням погроз застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, у тому числі і вбивства потерпілого, у випадку ненадання грошових коштів.

23 січня 2021 року, близько 18 год. 40 хв. потерпілий ОСОБА_10 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб, попередньо вказавши, що погоджується передати їм грошові кошти у сумі 110 000 доларів США. При вказаній зустрічі ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , отримали від нього пакет, у якому знаходились спеціальні імітаційні засоби, які імітували грошові кошти долари США, а також грошові кошти у сумі 500 доларів США, які були сприйняті ОСОБА_11 та ОСОБА_8 як грошові кошти в сумі 110 000 доларів США, передачу яких останні вимагали у ОСОБА_10 погрожуючи насильством над потерпілим та його близькими родичами, та погрозою вбивства.

23 січня 2021 року після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_11 та ОСОБА_8 були затримані працівниками правоохоронних органів.

26 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який йому було продовжено ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 18 березня 2021 року.

18 березня 2021 року слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 24 липня 2021 року.

Згідно з матеріаліами клопотання, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 органом досудового розслідування зібрано ряд доказів, які вказують на можливу причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 містить в собі обґрунтований виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою останнього є виправданим та викладені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Ураховуючи те, що слідчим та прокурором обґрунтовано викладено припущення, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може: здійснювати на потерпілого, свідків вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності; знищити, спотворити або переховувати речові докази, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання не зменшилися.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, зазначених в ч.3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином забезпечить проведення слідчих та процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав згідно з вимогами ст.199 КПК України для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки слідчого судді про необхідність збереження обраного запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 належним чином мотивовані та підтверджуються наданими матеріалами.

В клопотанні зазначені законні та обґрунтовані підстави, які вказують на необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а також, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про продовження строку його тримання під вартою.

При цьому слід звернути увагу й на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, визначати правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисники підозрюваного просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються викладеним.
Що стосується доводів апеляційної скарги про наявність у підозрюваного, зокрема, міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживанняяк на підставу для зміни запобіжного заходу, то, на переконання колегії суддів апеляційного суду, такі не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, з якими в повній мірі погоджується і колегія суддів.

У ході апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про те, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 унеможливлює його перебування у місцях попереднього ув`язнення, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із рішенням слідчого судді про відсутність підстав для визначення розміру застави, оскільки злочин вчинений із погрозою застосування насильства до потерпілого.
Ураховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання захисників на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставними.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11 травня 2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без змін, апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4