Справа № 127/3273/16-к
Провадження №11-кп/801/545/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0007860 відносно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терешпіль Хмільницького району, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується за ч. 3 ст. 187, ч.1 ст.396 КК України.
Місцевий суд, продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивував прийняте рішення тим, що наявна обґрунтована підозра, крім іншого, у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного з насильством, за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі строком до 12 років та врахував особу обвинуваченого. В судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, будучи на волі чи виконуючи обов`язки більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі адвоката в інтересах обвинуваченого, ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки в порушення вимог КПК України до поданого клопотання слідчого не було надано жодного доказу стосовно існування ризиків про які зазначає прокурор, ухвала слідчого судді не містить обставин, на підставі яких суд дійшов висновку про наявності зазначених ризиків.

Також захисник вказує на те, що ОСОБА_8 вже більше 5 років перебуває під вартою, а враховуючи, що відносно нього має бути застосований закон про зарахування обвинуваченому 1 дня попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі строк ув`язнення ОСОБА_8 вже становить більше 10 років.
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили скасувати ухвалу слідчого судді та задовільнити їхню апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.
Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях її застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і наведених ризиків.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 187 КК України за яке передбачено покарання, у виді позбавлення волі строком до 12 років.
Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи обвинуваченого має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.
Міський суд правильно врахував, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, що свідчить про високий ступінь ризику переховування його від суду, також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, продовжувати вчиняти нові злочини або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.
Як вбачається з ухвали місцевого суду, прокурором в судовому засіданні доведені обставини викладені у клопотанні, а саме те, що ризики, передбачені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, запобіжні заходи відносно обвинувачених обрано правильно, підстав для їх зміни чи скасування немає. Крім того прокурор зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 до затримання ніде не працював, постійного місця проживання у м. Вінниці не мав. ОСОБА_8 хоча є особою раніше не судимою, однак він надав спільникам інформацію щодо потерпілого, що призвело в подальшому до вчинення даного злочину.
Наведені доводи спростовують твердження адвоката про відсутність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України.
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34. Передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.
Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Місцевий суд в своєму рішенні обґрунтував неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для зменшення ризиків, зазначених у клопотанні.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, його наслідків, тяжкість покарань за вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, тому рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Наявність у ОСОБА_8 позитивних характеристик, двох дітей з якими він не проживав до затримання не є тими підставами, які можуть суттєво вплинути на наявність ризиків, що доведені прокурором, а отже і не можуть служити підставами для скасування ухвали.
Посилання адвоката на тривалий термін перебування під вартою не береться судом до уваги, оскільки лише за злочин, що передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, в разі доведеності вини ОСОБА_8 , йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Зважаючи на наведене, немає обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які би перешкоджали обвинуваченому перебувати під вартою, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги адвоката без задоволення.
Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду, у провадженні не встановлено, тому враховуючи викладене та керуючись ст. 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2021, якою задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала остаточна оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3