Справа № 191/572/21
Провадження № 1-кп/191/34/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № №0000006 від 02.01.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кусоти Мухоршибірського району Бурятської АРСР, не одруженого, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працює, зареєстрований АДРЕСА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

за участі в судовому засіданні: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

01 січня 2021 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшов на територію господарської території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та направився у приміщення сторожки, яка знаходилась на території вищевказаного магазину, та де в цей момент знаходилась його співмешканка ОСОБА_6 . Зайшовши у приміщення сторожки ОСОБА_3 побачив оголену ОСОБА_7 , яка лежала на дивані. В цей момент у ОСОБА_3 , на ґрунті ревнощів, раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості.
ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що шляхом завдання ударів по тілу людини можуть настати суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, передбачаючи такі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи в сторожці, долонею своєї правої руки наніс один удар по обличчю ОСОБА_6 , в ділянку лівої щоки та, схопивши своїми обома руками за верхній одяг останньої, витягнув її на подвір`я.
Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілій ОСОБА_6 , яка в цей час знаходилась в положенні лежачі на землі, не менше 4-х ударів ногами, взутими в мокасини, по голові та в ділянку обличчя. Потім ОСОБА_3 , тримаючи у своїй правій руці чобіт ОСОБА_6 , який знайшов у приміщенні сторожки, наніс останній один удар в ділянку обличчя, та близько п`яти ударів в ділянку грудної клітини та ребер.
Після цього, ОСОБА_3 не бажаючи припиняти своїх злочинних протиправних дій відносно ОСОБА_7 , витягнув її за двір господарської території магазину «Наминайко», де продовжив наносити удари ногами, взутими в мокасини, по різним частинам тіла потерпілої, яка в цей час лежала на землі, а саме: ще менше трьох ударів по обличчю, не менше двох ударів по голові зверху та один удар в ділянку грудей.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1 ступеню, перелому кісток основи черепу зліва, гемосинусу гайморової пазухи зліва, основної та комірок пірамідки зліва, забійних ран голови, гемоотореї справа (від розриву шкіри слухового проходу), які за своїм характером та у своїй сукупності, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран кінцівок, закритої травми грудної клітини за своїм характером мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю. Надав суду пояснення про те, що 01 січня 2021 року в денний час доби він прийшов на роботу до своєї жінки ОСОБА_8 на АДРЕСА_3 , де вона працювала сторожем в магазині « Наминайко», приніс поїсти. Почав стукати в ворота, ніхто не відкрив. Потім вийшов господар магазину « Рибалка», який розташований поруч і впустив його у двір. Він зайшов у сторожку і побачив, що ОСОБА_9 лежить на ліжку напівоголена. Він її приревнував, почав сваритися, не контролював себе. Потім витяг на двір і почав бити, бив ногами по тулубу, чоботом по голові, всього наніс декілька ударів, точну кількість не пам`ятає. Витяг її на вулицю тому що хотів дотягнути додому. На вулиці наніс ще декілька ударів по голові, припинив бити, коли вона перестала чинити супротив. ОСОБА_10 питань не задавав і вона нічого не пояснювала. Після чого пішов додому, забрав доньку і відвів її до своїх знайомих. Вони разом з ОСОБА_10 вже 18 років, він її любить, щиро кається. У них є спільна дитина, біологічним батьком якої він є, але не записаний в свідоцтво про народження дитини. Вчинив такі дії із-за того, що приревнував. Зараз вони примирилися, він не вживає алкоголь , працює не офіційно, тому що він єдиний працює в родині. Пояснив, що розуміє свою вину, зробив висновки і просив суд строго не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпіла ОСОБА_6 , у судовому засіданні надала пояснення, що 01 січня 2021 року вона близько 13 год. прийшла до магазину « Наминайко», змінила сторожа. Далі була в сторожці і заснула, на ній були спортивні брюки, які їй давили на живіт, тому вона їх спустила до середини стегна. Розбудив ударами чоловік, далі вона пам`ятає за воротами двору « ОСОБА_11 » було багато людей і її відливали водою із відра. Зараз вони примирились, чоловік виправився, алкоголь не вживає. Просила призначити покарання без позбавлення волі, оскільки чоловік працює і утримує їх з донькою, їм треба ростити і виховувати дитину. Раніше з боку ОСОБА_3 не було випадків, щоб він її бив, або вчиняв інше насильство, до цього приступів агресії не було.

Свідок ОСОБА_12 надала суду свідчення про те, що у неї була тимчасова споруда по АДРЕСА_3 , приблизно за півроку до події до неї звернулась ОСОБА_10 та попросила пустити їх пожити у цю тимчасову споруду, тому що їм ніде з чоловіком і дитиною жити. Вона погодилась, плату за користування будинком від них не отримувала, але вони мали сплачувати комунальні послуги.
01 січня 2021 року вона в денний час доби була вдома, прийшла з прогулянки її молодша донька і сказала, що на вулиці щось відбувається і здається, чоловік ОСОБА_13 б`є її. Вона подивилась у вікно і побачила, що на вулиці, близько магазину « Наливайко» ОСОБА_14 б`є ногами по голові ОСОБА_15 , яка лежала на землі. Свідок одразу побігла на вулицю і почала робити зауваження ОСОБА_16 , щоб він залишив ОСОБА_10 у спокої. ОСОБА_14 наніс ще два удари ногою по голові ОСОБА_10 і пішов в бік будинку, де він мешкав. Свідок разом з іншими свідками намагалися привести ОСОБА_10 до тями , поливали руки водою з відра і викликали « Швидку допомогу». Після цього, коли почало темнити, то вона побачила, що горить її врем`янка. В цей час молодша донька свідка ОСОБА_17 була вдома і знімала на телефон те, що відбувалось на вулиці, потім цей відеозапис було видано співробітникам поліції.
Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні надав пояснення, що 01.01.2021 року він був у своєму магазині « Рибалка», який розташований АДРЕСА_3 . В цей час до нього в гості прийшов його товариш ОСОБА_19 і вони святкували Новий рік, випивали шампанське. Свідок очікував в гості свою доньку для якої приготував подарунки до свята. Прийшла донька зі своїм товаришем і вони були в підсобці магазину. Близько 15 год. свідок почув стук в ворота, потім в віконце магазину постукав ОСОБА_14 і попросив покликати його співмешканку ОСОБА_20 , яка працювала сторожем у магазині « Наливайко» свідок відмовився кликати ОСОБА_20 і закрив віконце. Тоді ОСОБА_14 продовжив стукати у ворота. Свідок вийшов на вулицю і почав знімати відео на телефон, як ОСОБА_14 стукає у ворота, потім припинив зйомку, відкрив ворота і ОСОБА_14 кинув у свідка дерев`яну колоду і накинувся на нього, але свідок відхилився від удару. В цей момент вийшов ОСОБА_19 , але ОСОБА_14 пройшов мимо в сторожку, де знаходилась ОСОБА_20 . ОСОБА_19 залишився у дворі і коли повернувся, то сказав, що із сторожки чути, що там відбувається бійка. Свідок почав набирати « 102», але не міг додзвонитися. Разом із ОСОБА_21 вони вийшли у двір і побачили, що ОСОБА_20 лежить на землі, а ОСОБА_14 виносить із сторожки речі, які викидав в той бік, де лежала ОСОБА_20 . ОСОБА_14 взутою у чобіт ногою наніс удар ОСОБА_22 у голову і знову зайшов у сторожку, повернувся із сторожки і тримав в руках чобіт, яким наніс удар по обличчю ОСОБА_20 . В цей час свідок знімав події на відео телефону. Свідок зробив ОСОБА_16 зауваження і вимагав припинити бити ОСОБА_20 . ОСОБА_14 пообіцяв припинити, тоді свідок зайшов в свій магазин і поставив телефон на вікно, щоб він продовжував записувати події, а сам спілкувався зі своєю донькою. Свідок попросив ОСОБА_21 допомогти вивести їх зі двору, але коли вони вийшли у двір, то ОСОБА_3 з ОСОБА_20 вже не було, вони були за двором. Після цього свідку вдалося викликати поліцію. Пізніше свідок видав свій телефон працівникам поліції і із нього був вилучений відеозапис події 01.01.2021 року у дворі магазину « Наминайко».
Свідок ОСОБА_19 надав суду свідчення про те, що 01.01.2021 року він прийшов в гості до свого друга ОСОБА_18 в його магазин « Рибалка» по вул. Осінній. Вони перебували в приміщенні магазину. Поряд знаходиться магазин « Наминайко», але він був зачинений. Коли свідок вийшов на двір до вбиральні, то він почув, що в сторожці щось відбувається, повернувся і повідомив про це ОСОБА_18 . Після цього вони разом зі ОСОБА_23 вийшли у двір і побачили, що на землі, вся брудна лежить жінка, а чоловік наносить їй удари по обличчю, голові і тілу. Він наніс ій не менше двох ударів по голові і не менше 5 ударів по тілу. Свідок бачив сліди крові на обличчі у жінки. Штельмах вимагав у цього чоловіка, щоб він припинив бити жінку, той пообіцяв. Свідок разом зі ОСОБА_24 повернулися до магазину. Пізніше ОСОБА_25 попросив свідка допомогти загрузити до машини « Швидкої» жінку, яку побили. Свідок вийшов на вулицю і побачив, що жінка лежить на землі, на обличчі та голові у неї були ссадна та кров. Потім свідок дізнався, що жінку зовуть ОСОБА_20 , а чоловіка ОСОБА_26 і вони спів мешкали.

Від допиту інших свідків у справі прокурор відмовився у зв`язку з недоцільністю їх допиту, оскільки вважає, що пояснення ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 - є достатніми і підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення.

Окрім вищезазначених свідчень обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_3 , підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження №0000006 від 02.01.2021 року сукупністю зібраних доказів, а саме:
- довідкою «Синельниківської центральної міської лікарні» СМР №3 від 01.01.2021 року відповідно до якої ОСОБА_6 , 27.07.1980 року в приймально-діагностичному відділенні надана медична допомога з приводу: відкрита ЧМТ, ЗГМ І ст.., перелому кісток основи черепу зліва, гемосинусу гайморової пазухи зліва, основної та комірок пірамідки зліва, забійних ран голови, гемоотореї справа (від розриву шкіри слухового проходу) (т.2, а.с. 18-19);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.01.2021 року та стенограмою до нього, в якому відображений слідчий експеримент в ході якого були відновлені обставини та обстановка кримінального правопорушення, що мали місце 01.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 , вчиненого ОСОБА_3 (т.2 а.с.79-81). В ході вказаного слідчого експерименту ОСОБА_3 розповів та показав, як саме він наносив удари потерпілій ОСОБА_6 , їх кількість ;

- протоколом огляду від 11.02.2021 року, диску з відеозаписами події, яка сталася 01.01.2021 року на території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , які були надані свідком ОСОБА_18 , на яких зображено як ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 (т.2 а.с.88);
-відеозаписом подій, які сталися 01.01.2021 року на території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , які були надані свідком ОСОБА_18 , на якому зафіксовано, як ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_6 та як він стукав у ворота (т.2 а.с.89);
- висновком експерта №50 від 16.02.2021 року встановлено, що за даними представленої медичної картки стаціонарного хворого відділення нейрохірургії КП «ДОКЛМ» ДОР» № е11 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відомо, що в період часу з 01.01.2021 року по 11.01.2021 року вона перебувала на стаціонарному лікування з діагнозом: «Відкрита не проникаюча черепно-мозкова травма. Забій головного мозку 1 ступеню. Перелом основи черепу зліва. Гемосинус гайморової пазухи зліва, основної та комірок пірамідки зліва. Забійних рани голови та кінцівок. Гемооторея справа. Гострий гнійний одонтогенний гайморит справа, стан після дренування та промивання. Закрита травма грудної клітки Перелом ребер? Підшкірна емфізема зліва. Садна м`яких тканин грудної клітки».
Вище наведені об`єктивні клінічні дані, отримані з представленої на експертизу медичної документації, щодо наявності, характеру і локалізації тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6 , можуть свідчити за те, що вони могли виникнути при тупій травмі, від численних динамічних (ударних) навантажень тупого твердого травмуючого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, що в даному конкретному випадку не виключає ймовірності їх спричинення діями кистей рук людини, стуленими в кулак, взутими ногами, або будь-яких інших предметів з аналогічними властивостями контактуючої частини.
Також, вище вказані клінічні дані щодо характеру тілесних ушкоджень, не суперечать строкам їх спричинення, вказаним в постанові слідчого і представленій медичній документації, тобто 01.01.2021р.
На момент проведення експертизи, встановлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження голови у вигляді: «Відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми. Забою головного мозку 1 ступеню. Перелому кісток основи черепу зліва. Гемосинусу гайморової пазухи зліва, основної та комірок пірамідки зліва. Забійний ран голови. Гемоотореї справа (від розриву шкіри слухового проходу)», за своїм характером та у своїй сукупності, відносяться до категорії ТЯЖКИХ за ознакою небезпеки для життя.
Інші ушкодження тіла ОСОБА_6 у вигляді: « Забійних ран кінцівок. Закрита травма грудної клітки. Переломів ребер (не підтверджені) Підшкірна емфізема зліва. Садна м`яких тканин грудної клітки», за своїм характером, мають ознаки легких тілесних ушкоджень ( т.2 а.с.96- 98);
- висновком експерта №51 від 16.02.2021 року встановлено, що спираючись на вище наведені об`єктивні клінічні дані щодо наявності, характеру та локалізації тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6 , в цілому, не виключається ймовірність механізму їх спричинення , викладеного у представленій стенограмі протоколу проведення слідчого експерименту від 14.01.2021 року за участі підозрюваного ОСОБА_3 .
Відеофайли, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000006 від 02.01.2021 року в опечатаному паперовому конверті на DVD-R диску, які надала свідок ОСОБА_27 , (т. 2 а.с. 111) не були переглянуті судом під час судового розгляду з технічних причин, оскільки ці файли не відкрились, про що був складений акт.

Дослідивши та оцінивши досліджені в ході судового розгляду докази, аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які є достатніми у своєму взаємозв`язку.

Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження , небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України - є щире каяття у вчиненому злочині.

Обтяжуючі покарання обставини, згідно ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Разом з тим, суд враховує те, що під час досудового розслідування та в судовому засіданні не були отримані докази того, що насильство з боку обвинуваченого ОСОБА_3 до потерпілої ОСОБА_6 носило систематичний характер і до події кримінального правопорушення або після цього обвинувачений застосовував до потерпілої фізичне або психологічне насильство.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, є особою раніше не судимою, визнав свою провину, щиро розкаявся.

Крім того, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.121 КК України, а саме те, що тяжкі тілесні пошкодження потерпілій ОСОБА_6 були спричинені на ґрунті раптово виниклого конфлікту.

На момент розгляду обвинувального акту обвинувачений та потерпіла примирилися. Потерпіла заявила суду про те, що вона просить не позбавляти ОСОБА_3 волі, оскільки він утримує їх родину, піклується про неї та доньку, вона не працює і позбавлена інших джерел доходу. Отже, позбавлення обвинуваченого свободи поставить їх сім`ю в край важке матеріальне становище. Також пояснила, що ОСОБА_3 на цей час алкоголь не вживає і його ставлення до неї стало значно кращим.

Суд, оцінюючі ситуацію події кримінального правопорушення, його наслідки, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення приходить до висновку, що ОСОБА_3 не представляє небезпеку для суспільства і його виправлення можливо без ізоляції від суспільства.

Суд вважає необхідним визначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції статті 121 ч.1 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Призначення покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України відповідає принципу гуманізму, який закріплений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і надасть можливість обвинуваченому виправитись, піклуватись про свою родину.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Також, суд вважає необхідним вирішити питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст.100,124,128,ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, строком на 3 ( три ) роки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжити ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, уточнивши адресу його фактичного проживання АДРЕСА_2 .

Речові докази :

- опечатаний паперовий конверт з диском DVD-R, з відеофайлами фіксації слідчого експерименту від 14.01.2021 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000006 від 02.01.2021 року (т. 2 а.с. 80) залишити в матеріалах справи №191/572/21;

- опечатаний паперовий конверт з диском DVD-R, з відеофайлами події, яка сталася 01.01.2021 року на території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000006 від 02.01.2021 року (т. 2 а.с. 89) залишити в матеріалах справи №191/572/21;

- опечатаний паперовий конверт з диском DVD-R, з відео файлами, які надала псвідок ОСОБА_27 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000006 від 02.01.2021 року (т. 2 а.с. 111) залишити в матеріалах справи №191/572/21.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, потерпілій, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1