Справа 556/241/21
Номер провадження 1-кп/556/70/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000469 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, заміжньої, не працюючої, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимої, -

ч.3 ст.191 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи найманим працівником на посаді касира - операціоніста, та матеріально - відповідальною особою, на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, виконуючи обов`язки касира для касових операцій в пунктах надання фінансових послуг ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», згідно договору з надання послуг з надання персоналу №008-0919 від 01.09.2019, укладеного між останньою та ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», перебуваючи на робочому місці, зокрема у приміщенні АДРЕСА_2 , вчинила дії, які виразились у розтраті чужого майна, яке перебувало у її віданні, за наступних обставин.

Так, 09.09.2019 року, приблизно о 19 год., по завершенню робочого дня, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_2 , маючи в розпорядженні грошові кошти, які отримані від клієнтів, за результатами її діяльності, як касира для касових операцій в пунктах надання фінансових послуг ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», в супереч п.п. «а», «б», «в» розділу №1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.09.2019 року укладеного між нею та ФОП ОСОБА_6 , в супереч вимог власних посадових інструкцій касира ПНФП «ПОСТ ФІНАНС» від 21.07.2014, умисно, з каси даної установи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та не маючи будь-яких підстав для вчинення відповідних протиправних дій, привласнила грошові кошти в сумі 6 000 грн., які перебували у її віданні, про що не повідомила як ОСОБА_6 так і керівництво ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС». Після цього, зазначені грошові кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби.

Крім цього, 15.09.2019, приблизно о 19 год., по завершенню робочого дня, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_2 , маючи в розпорядженні грошові кошти, які отримані від клієнтів, за результатами її діяльності, як касира для касових операцій в пунктах надання фінансових послуг ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», в супереч п.п. «а», «б», «в» розділу №1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.09.2019 року укладеного між нею та ФОП ОСОБА_6 , в супереч вимог власних посадових інструкцій касира ПНФП «ПОСТ ФІНАНС» від 21.07.2014, умисно, з каси даної установи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та не маючи будь-яких підстав для вчинення відповідних протиправних дій, привласнила грошові кошти в сумі 2 500 грн., які перебували у її віданні, про що не повідомила як ОСОБА_6 так і керівництво ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС». Після цього, зазначені грошові кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби.

Окрім цього, 17.09.2019, приблизно о 19 год., по завершенню робочого дня, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_2 , маючи в розпорядженні грошові кошти, які отримані від клієнтів, за результатами її діяльності, як касира для касових операцій в пунктах надання фінансових послуг ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», в супереч п.п. «а», «б», «в» розділу №1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.09.2019 року укладеного між нею та ФОП ОСОБА_6 , в супереч вимог власних посадових інструкцій касира ПНФП «ПОСТ ФІНАНС» від 21.07.2014, умисно, з каси даної установи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та не маючи будь-яких підстав для вчинення відповідних протиправних дій, привласнила грошові кошти в сумі 6500 грн., які перебували у її віданні, про що не повідомила як ОСОБА_6 так і керівництво ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС». Після цього, зазначені грошові кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби.

Крім цього, 24.09.2019, приблизно о 19 год., по завершенню робочого дня, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_2 , маючи в розпорядженні грошові кошти, які отримані від клієнтів, за результатами її діяльності, як касира для касових операцій в пунктах надання фінансових послуг ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», в супереч п.п. «а», «б», «в» розділу №1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.09.2019 року укладеного між нею та ФОП ОСОБА_6 , в супереч вимог власних посадових інструкцій касира ПНФП «ПОСТ ФІНАНС» від 21.07.2014, умисно, з каси даної установи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та не маючи будь-яких підстав для вчинення відповідних протиправних дій, привласнила грошові кошти в сумі 7 000 грн., які перебували у її віданні, про що не повідомила як ОСОБА_6 так і керівництво ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС». Після цього, зазначені грошові кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби.

Окрім цього, 01.10.2019, приблизно о 19 год., по завершенню робочого дня, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_2 , маючи в розпорядженні грошові кошти, які отримані від клієнтів, за результатами її діяльності, як касира для касових операцій в пунктах надання фінансових послуг ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», в супереч п.п. «а», «б», «в» розділу №1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.09.2019 року укладеного між нею та ФОП ОСОБА_6 , в супереч вимог власних посадових інструкцій касира ПНФП «ПОСТ ФІНАНС» від 21.07.2014, умисно, з каси даної установи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та не маючи будь-яких підстав для вчинення відповідних протиправних дій, привласнила грошові кошти в сумі 7 000 грн., які перебували у її віданні, про що не повідомила як ОСОБА_6 так і керівництво ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС». Після цього, зазначені грошові кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби.

Крім цього, 06.10.2019, приблизно о 19 год., по завершенню робочого дня, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_2 , маючи в розпорядженні грошові кошти, які отримані від клієнтів, за результатами її діяльності, як касира для касових операцій в пунктах надання фінансових послуг ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», в супереч п.п. «а», «б», «в» розділу №1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.09.2019 року укладеного між нею та ФОП ОСОБА_6 , в супереч вимог власних посадових інструкцій касира ПНФП «ПОСТ ФІНАНС» від 21.07.2014, умисно, з каси даної установи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та не маючи будь-яких підстав для вчинення відповідних протиправних дій, привласнила грошові кошти в сумі 6 000 грн., які перебували у її віданні, про що не повідомила як ОСОБА_6 так і керівництво ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС». Після цього, зазначені грошові кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби.

Окрім цього, 08.10.2019, приблизно о 19 год., по завершенню робочого дня, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні АДРЕСА_2 , маючи в розпорядженні грошові кошти, які отримані від клієнтів, за результатами її діяльності, як касира для касових операцій в пунктах надання фінансових послуг ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС», в супереч п.п. «а», «б», «в» розділу №1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 02.09.2019 року укладеного між нею та ФОП ОСОБА_6 , в супереч вимог власних посадових інструкцій касира ПНФП «ПОСТ ФІНАНС» від 21.07.2014, умисно, з каси даної установи, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та не маючи будь-яких підстав для вчинення відповідних протиправних дій, привласнила грошові кошти в сумі 5 000 грн., які перебували у її віданні, про що не повідомила як ОСОБА_6 так і керівництво ТзОВ «ПОСТ ФІНАНС». Після цього, зазначені грошові кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у привласненні чужого майна, яке перебувало у віддані особи, вчинені повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

22 січня 2021 року та ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні цих злочинів.

04 березня 2021 року до початку підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні №0000469 від 26 листопада 2021 року між прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , що на підставі ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні, та обвинуваченою укладено угоду про визнання обвинуваченою винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191 КК України.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному в обвинувальному акті діянні, прокурор і обвинувачена узгодили міру покарання за ч.3 ст.191 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона підтримує укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодна, угода є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному кримінальному провадженні, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги що:

? злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, є умисним тяжким злочином.

? внаслідок привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи та привласненні чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене повторно шкоду завдано суспільним інтересам та інтересам держави, а також інтересам потерпілої ОСОБА_6 . При цьому потерпіла дала письмову згоду прокурору на укладення прокурором угоди;

? угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді;

? обвинуваченій належним чином роз`яснено її права та обов`язки при укладенні угоди, наслідки укладення угоди в частині обмеження права на апеляційне оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди. При цьому ОСОБА_4 до підписання угоди ознайомилася з її умовами, повністю розуміє її зміст, характер обвинувачення, вид та умови відбування покарання; крім того обвинувачена спроможна виконати взяті на себе зобов`язання за угодою;

? обвинувачена ОСОБА_4 до підписання угоди отримала необхідний рівень інформації щодо змісту угоди, порядку її укладення, інших істотних обставин від свого захисника, на час підписання угоди обвинувачена не страждає жодними захворюваннями, повністю усвідомлює зміст та значення умов угоди;

? умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.3 ст.191 КК України та загальним засадам призначення покарання, визначеним КК України. При цьому, сторони узгодили також обрання ОСОБА_4 остаточної міри покарання за сукупністю злочинів.

? діяння, у вчиненні яких ОСОБА_4 оголошено підозру, та у вчиненні якого вона визнала себе винуватою, містять ознаки складу злочину, передбаченого ч.3 ст.191 КК України;

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000469, укладену між прокурором Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який у відповідності до ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком 1 (один) рік.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України остаточну міру покарання за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Володимирецького районного суду від 14 грудня 2020 року обрати шляхом поглинення менш суворої міри покарання більш суворою, у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, із однорічним іспитовим строком.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, в т.ч. обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором вирок може бути оскаржено виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1