Дата документу 29.03.2021 Справа № 334/1683/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/1683/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/796/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянула 29 березня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2021 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

11 січня 2017 року, у нічний час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз по водостічній трубі на перший поверх вказаного будинку, де за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки відкрив металопластикове вікно кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_9 , після чого проник до вказаної квартири, звідки таємно викрав: ноутбук марки «Toshiba S1410-604» S/n 23653104G, в корпусі сірого кольору, разом з зарядним пристоєм, вартість якого, згідно довідки ТОВ «Комфі Трейд» становить 2000 гривень, без урахування ПДВ; комп`ютерну мишку Glazer X6-30D, яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності. Далі ОСОБА_8 , з викраденим майном зник з місця вчинення злочину.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 , завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2000 гривень.
Крім того, 17 січня 2017 року, приблизно о 18-50 годині, маючи умисел на вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету нападу, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, ОСОБА_8 проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів 14-В, де з метою заволодіння майном потерпілого, підійшов до ОСОБА_10 та демонструючи наявний пістолет, погрожуючи його застосуванням, подавивши при цьому волю потерпілого до опору, заволодів грошовими коштами в сумі 2200 доларів США (станом на 17.01.2017 курсу НБУ становить 60984 грн.), а також грошовими коштами в сумі 9700 гривень, після чого втік з місця скоєного злочину, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 70 684 грн.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2021 року:
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі,

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 років 5 місяців позбавленні волі, з конфіскацією майна.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне призначено покарання ОСОБА_8 у вигляді 8 років (вісім) років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня затримання, тобто з 17.01.2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 17.01.2017 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію його дій, не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначеного покарання. Посилаючись на щире розкаяння, просить зменшити призначене покарання на 13 днів.

Враховуючи, що ОСОБА_8 належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, з урахуванням відсутності клопотання останнього про особисту участь у судовому засіданні, а також питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого та, беручи до уваги позицію захисника, який просив апеляційний розгляд проводити у відсутність обвинуваченого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити апеляційні вимоги обвинуваченого.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та кваліфікацію дій останнього не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 щодо призначеного покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Одночасно,відповідно до ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття.

Крім того, місцевим судом на підтвердження саме такого виду та розміру призначеного покарання віднесено вчинення ОСОБА_8 , зокрема особливо тяжкого злочину, що має підвищений рівень суспільної небезпеки, направлений проти життя і здоров`я людини.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі дослідженні усі відомості в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та обґрунтовано призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах, наближених до мінімальних, визначених відповідними частинами санкцій статей та положеннями ст. 63 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для зменшення призначеного ОСОБА_8 покарання.

Наявність судимостей за аналогічні умисні корисливі кримінальні правопорушення у сукупності із вчиненням інкримінованих злочинів невдовзі після звільнення з місць відбування покарання за попереднім вироком, на думку судової колегії, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_8 , що давало суду підстав для призначення саме такого розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Відбуття реального покарання за попередніми вироками не спонукало ОСОБА_8 до критичної оцінки своїх протиправних дій. Подальше вчинення злочинів засвідчує усталену протиправну поведінку з боку обвинуваченого.

Обставини, на які посилається обвинувачений, як на підстави для пом`якшення розміру покарання, судом першої інстанції були взяті до уваги, про що свідчить зміст оскаржуваного вироку та призначення ОСОБА_8 за найсуворіше кримінальне правопорушення мінімального покарання.

Вагомих обставин, які б можна було віднести на користь зменшення призначеного покарання апеляційною інстанцією не встановлено, що обумовлює визнання доводів обвинуваченого як неспроможних.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_8 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає необхідним вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 187 КК Українизалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4