Справа № 296/6467/21
УХВАЛА
Іменем України

22 липня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000268 від 04.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України,-

встановив:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, відповідно до змісту якого просить накласти арешт на 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Житомирській області (далі - СУ ГУНП в Житомирській області) перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 04.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Необхідність арешту майна обґрунтовує тим, що потерпілою стороною заявлено, в тому числі, до ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування шкоди в сумі 5 490 678,80 грн, відтак 1/3 квартири підлягає арешту на підставі п.4 ч.2 ст.170 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п.4 ч.2).

У випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Положеннями частини другої статті 171 КПК України, передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, правовою підставою для арешту майна підозрюваного слідчий вказує п.4 ч.2 ст.170 КПК України - необхідність забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Водночас матеріали клопотання не містять доказів на підтвердження обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 . Так, на підтвердження матеріальної шкоди слідчим додано до матеріалів клопотання висновок експертизи, в якому зазначено вартість відновлювальних робіт, які необхідно виконати на усунення порушень та неякісно виконаних робіт ТОВ «Уют Строй» в розмірі 1 637 957 грн, вартість витрат і робіт, що не були передбачені проектно-кошторисною документацією становить 632 434 грн. Крім того, в позові не конкретизовано, в якому розмірі підлягає до стягнення матеріальна шкода саме з ОСОБА_4 та відсутній виклад обставин щодо обгрунтованості заявлених позовних вимог в цій частині.

Враховуючи наведене, матеріалами клопотання не доведено обгрунтованість позову відносно ОСОБА_4 у розмірі 5 490 678, 80 грн.

У клопотанні відсутній виклад обставин щодо: розумності та співрозмірності обмеження права власності підозрюваного завданням кримінального провадження; наслідків арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Клопотання також не містить зазначення вартості майна, на яке слідчий просить накласти арешт, що позбавляє слідчого суддю можливості визначити співмірність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з вартістю такого майна.

Слідчий суддя також звертає увагу, до клопотання не надано доказів на підтвердження приналежності саме ОСОБА_4 на праві власності 1/3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 (відсутня копія ІПН).

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про арешт майна підлягає поверненню.

Керуючись статтями 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000268 від 04.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.367 Кримінального кодексу України - повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків - 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1