Справа № 491/191/21
Провадження № 1-кп/507/34/2021
У Х В А Л А
"15" червня 2021 р. смт Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п.2.3 для забезпечення безпеки руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування ним у дорозі;
п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п.11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах в дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу,
Внаслідок даної дорожньо-транспортної події водій автомобіля марки «TOYOTA CAMRY» ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості закритий перелом нижньої третини діалізу плечової кістки та закритий перелом верхньої третини лівої ліктьової кістки.
Отже, ОСОБА_6 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.
15.06.2021 від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України. В обґрунтування захисник зазначив, що строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України відповідно до статті 49 КК України - сплив, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.
15.09.2021 в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 вищезазначене клопотання підтримали, просили його задовольнити. При цьому обвинувачений у судовому засіданні вину частково, зазначив, що йому зрозумілі: суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання чи визнання його невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання , просив закрити кримінальне провадження.
Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення вказаного клопотання, просили відмовити в його задоволенні, так як необхідно дослідити всі матеріали справи та встановити вину обвинуваченого для вирішення цивільного позову.
Суд, заслухавши клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, думку присутніх учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
За ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Прокурор не змінював обвинувачення ОСОБА_6 та не висував йому додаткового обвинувачення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
За нормами ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину 19.09.2017 року і на час направлення обвинувального акту до суду 24.02.2021 року та розгляду обвинувального акту в суді минуло понад три роки.
Прокурором не надано та у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення ОСОБА_6 від слідства та суду після вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення або про скоєння ним нових кримінальних правопорушень, судимості не має, в розшуку не перебуває.
Також, обвинувачений особисто надав свою згоду на закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строків давності в судовому засіданні.
Висловлена стороною потерпілого позиція про необхідність дослідження доказів та встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) не ґрунтується на вимогах законну, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має розглянути невідкладно.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття провадження в справі.
Крім цього, відповідно до ст. 129 КПК України, рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 № 3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Верховний Суд у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив: «Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.»
Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні слід залишити без розгляду, з роз`ясненням потерпілому його права вирішення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження слід скасувати арешт автомобілів, який було накладено ухвалами слідчого судді Ананьївського районного суду Одеської області.
Доказів про наявність та розмір процесуальних витрат по справі суду не надано.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Керуючись ст. 12, 49 КК України, ст. 129, ч. 4 ст. 174, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288, 372 КПК України, суд,
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Калмацуй Котовського району Республіка Молдова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч.1 ст. 49 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_4 до Приватного Акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_8 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що з цивільним позовом про відшкодування заподіяних збитків він вправі звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.
Скасувати арешти на:
автомобіль «Toyota Camry» державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 ;
причіп самоскид-Е марки СЗАП модель 8527, шасі НОМЕР_5 , що належить Приватному підприємству «Благодатне», -
які накладені ухвалами від 21.09.2017 року слідчого судді Ананьївського районного суду Одеської області.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15 червня 2021 року о 16 годині.

Суддя: ОСОБА_1