КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2021 задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого Управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу Процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонними службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому у період доби з 21 год. до 07 год. наступного дня залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та покладено на ОСОБА_7 обов`язки у відповідності до ст. 194 КПК, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали визначено до 24.02.2021 року.
В іншій частині клопотання відмовлено.
Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистої поруки.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, зокрема особисту поруку адвоката ОСОБА_6 .
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що слідчий суддя при прийняті рішення посилався виключно на доводи прокурора, та залишив поза увагою висловлені стороною захисту аргументи, що на думку захисника, свідчить про упередженість слідчого судді.
Слідчий суддя не врахував доводи щодо небгрунтованості підозри, оскільки, повідомлення про підозру ОСОБА_7 не містило чітких вказівок, які саме дії останнього підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-2, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-2 КК України.
Крім того, під час розгляду клопотання, свідки та потерпілі не допитувалися, а суддя не досліджував фактичні дані, які викладено у протоколах допиту цих осіб.
Також, є недоведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та слідчим суддею не обґрунтовано, які з наданих прокурором доказів підтверджують наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, ризику знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризику вчинення іншого кримінального.
Апелянт зазначав, що у ОСОБА_7 не виявлено заборонених речей, а тому органом досудового розслідування не конкретизовано, які саме речі може знищити або спотворити підозрюваний.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження № 0000320 від 01.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-2, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 258-2 КК України.

24.12.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він, використовуючи електронні засоби зв`язку та соціальну мережу Telegram, вчинив розповсюдження та зберігання з метою розповсюдження матеріалів, в яких містяться заклики до вчинення терористичних актів, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 258-2 КК України; та в тому, що ОСОБА_7 , використовуючи електронні засоби зв`язку та соціальну мережу Telegram, організував виготовлення матеріалів, в яких містяться заклики до вчинення терористичних актів з метою їх розповсюдження, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-2 КК України.

18.01.2021 старший слідчий в ОВС 5 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого Управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором другого відділу Процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонними службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, із зобов`язанням підозрюваного не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.01.2021 задоволено частково клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною йому у період доби з 21 год. до 07 год. наступного дня залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком до 24.02.2021 року.
В іншій частині клопотання відмовлено.
З таким висновком погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.
Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-2, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 258-2 КК України, та обгрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та можливість іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, спосіб життя, слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та можливості іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
З наведених підстав, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, та не убачає підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистої поруки, оскільки на переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, зокрема відсутність чітких посилань на те, які саме дії останнього підпадають під ознаки інкримінованих йому кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає безпідставними.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Обставини здійснення ОСОБА_7 конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Доводи апелянта про те, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не допитувались свідки та не досліджувались фактичні дані, які викладено у протоколах допиту цих осіб, не є визначеною законом підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки допит свідків під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу є правом слідчого судді, а не його обов`язком.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Інші доводи апеляційної скарги захисника висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2021 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3