Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА
"26" березня 2021 р. Справа № 608/1919/18

Номер провадження1-кп/608/15/2021

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представника -- адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, відомості про яке внесено 1 серпня 2018 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000400, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 звернувся до Чортківського районного суду Тернопільської області із клопотанням про проведення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи із залученням експертів за фахом неврології, судової медицини, психології та психіатрії, проведення якої доручити експертам комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня та експертам Тернопільського обласного бюро судового-медичної експертизи. Клопотання мотивовано тим, що відносно ОСОБА_7 були призначені і проведені судова психіатрична та судово-медична експертизи, висновки яких вказують на те, що психічними захворюваннями чи тимчасовими розладами психічної діяльності ОСОБА_7 не страждав, тому в момент ДТП міг давати звіт своїм діям та керувати ними; в ОСОБА_7 будь-яких медичних даних, що вказують на те, що могли б вказувати на втрату ним свідомості під час керування транспортним засобом в момент ДТП не виявлено.

Після ДТП ОСОБА_7 був взятий під варту і знаходився в Чортківському СІЗО № 26, де в нього періодично почалася втрата орієнтації в просторі і в часі, до нього неодноразово викликалася бригада швидкої допомоги, медперсонал установи, про що маються відповідні записи. Після зміни запобіжного заходу і по даний час в нього продовжуються періодично втрата орієнтації, з приводу чого неодноразово проходив стаціонарне лікування в медичних закладах, про що є відповідні виписки із історій хвороби. Під час судового засідання були допитані судові експерти, які пояснили щодо втрати орієнтації обвинуваченим ОСОБА_7 , що на час проведення експертиз у них таких даних не було, а в судовому засіданні пояснити стан здоров`я ОСОБА_7 в момент ДТП і після нього, з врахуванням його втрати орієнтації неможливо, оскільки необхідно вивчити, проаналізувати медичні документи, обстежити ОСОБА_7 із залученням різних спеціалістів в межах проведення комплексної комісійної психолого-психіатричної та судово-медичної експертиз. Із слів потерпілої ОСОБА_5 « ОСОБА_9 не реагував на те, що наїхав автомобілем на людей, реакції на вчинене ДТП не було ніякої, очі великі, дивився на мене великими бездумними очима». Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказав, що після ДТП ОСОБА_7 говорив тільки про те, що легенько зачепив, нічого не зробив. Свідок ОСОБА_11 пояснив, що після ДТП він бачив водія ОСОБА_12 і спробував відіпхати автомобіль від дитини, однак ОСОБА_12 не розумів, що сталося, він виглядав як людина, що була в стані шоку. Хвилин 10 він говорив, що у нього було запаморочення. Ці вихідні дані не були надані експертам при проведенні експертизи.

Сторона захисту вважає, що для всебічного дослідження доказів необхідно провести експертизу із вихідними даними, наданими потерпілою та свідками під час судового розгляду справи та медичними документами, які отримав ОСОБА_7 вже після отримання судом обвинувального акту. На вирішення експертизи просять винести низку питань, які були предметом розгляду первісної судово-медичної експертизи, а також додаткові запитання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 клопотання підтримують, просять задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Прокурор ОСОБА_13 в судовому засіданні просить відхилити клопотання захисника та обвинуваченого про призначення експертизи, посилаючись на те, що в ході досудового слідства були проведені відповідні судово-медична та судово-психіатрична експертизи, які досліджено в судовому засіданні. Також в судовому засіданні були допитані експерти, які обґрунтували висновки експертиз та дали вичерпні відповіді на запитання учасників судового розгляду кримінального провадження.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх представник -- адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просили відмовити в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про призначення експертизи, посилаючись на його необґрунтованість.
Вивчивши подане клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність призначення повторної експертизи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання захисника є необґрунтованим і підстав його задоволення суд вбачає з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Пунктом 1.2.13 розділу 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 року № 53/5, визначено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Також в цьому пункті Інструкції міститься визначення первинної, додаткової, повторної, комісійної та комплексної експертиз.

Аналогічне визначення є і в постанові Пленуму Верховного суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

В п. 10, 11, 12, 13 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України роз`яснено, що судам слід мати на увазі, що первинною є експертиза, при проведенні якої об`єкт досліджується вперше. Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об`єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань. Комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань. Комісія експертів може бути створена судом чи за його рішенням керівником судово-експертної установи.

Крім цього, в постанові Пленуму Верховного суду України роз`яснено, що у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.
При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Так, в кримінальному провадженні під час досудового розслідування були проведені судово-психіатрична експертиза з участю психолога та судово-медична експертизи щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , які були досліджені в ході судового розгляду.
Висновки проведених експертиз є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, наданими в межах компетенції експертів. При цьому будь-якого порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено.
Під час дослідження вказаних експертиз зі сторони учасників судового розгляду не висловлювались позиції щодо необґрунтованості цих експертиз, або таких, які б викликали сумніви в їх правильності
Під час судового розгляду в судовому засіданні було допитані експерти, які проводили експертизи і вони дали вичерпні відповіді на поставлені питання в межах проведених досліджень.
Захисник та обвинувачений в клопотанні просять призначити комплексну комісійну судову психолого-психіатричну та судово-медичну експертизу із залученням експертів за фахом неврології, судової медицини, психології та психіатрії, проведення якої доручити експертам комунального некомерційного підприємства Тернопільська обласна клінічна психоневролічна лікарня та експертам Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Суд вочевидь може її призначити лише при наявності вищенаведених підстав, а саме коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Обґрунтовуючи клопотання про призначення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи сторона захисту посилається на дані медичних обстежень обвинуваченого ОСОБА_7 , його перебування на лікуванні в медичних закладах, показання потерпілої і свідків щодо стану та поведінки обвинуваченого після дорожньо-транспортної події.

Проте, враховуючи вищенаведені норми закону, суд після ознайомлення зі змістом клопотання та заявленими доводами для проведення комплексної комісійної судову психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи, вважає, що в клопотанні захисту не наведено обґрунтованих доводів щодо сумнівів у правильності висновків судово-психіатричної та судово-медичної експертиз у зв`язку з їх необґрунтованістю, або недоведеністю, не вказано процесуальні норми, які порушено експертом та в чому полягає істотність цих порушень. Також є необґрунтованою і вимога сторони захисту щодо проведення саме комплексної комісійної експертизи, виходячи з вимоги, шо комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань, а комплексна експертиза призначається у випадках, коли необхідно провести дослідження за участю декількох експертів, які є фахівцями у різних галузях знань.

Вимога сторони захисту про проведення комплексної комісійної судову психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи без належного аналізу та обґрунтування не може бути сама по собі підставою для задоволення клопотання про призначення вищезазначеної експертизи.

Між тим, у висновках експертиз відповіді надано на всі питання, які були поставлені на вирішення експертизи. Експертиза проведена на підставі ухвали слідчого, відповіді надані в межах компетенції експертів, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи не встановлено.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після проведення під час досудового розслідування судово-психіатричної та судово-медичної експертиз, стороною захисту клопотання про призначення комплексної комісійної судову психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи не заявлялося. В матеріалах кримінального провадження відсутні рішення про відмову в задоволенні такого клопотання. Жодних поважних, на думку суду, причин неподання такого клопотання на стадії досудового розслідування сторона захисту не надала, а призначення такої експертизи лише затягне судовий розгляд кримінального провадження.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

За таких обставин, суд вважає безпідставним призначення в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи, оскільки заявлене клопотання не містить переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості проведених експертиз, в клопотанні не наведено належних доказів щодо сумнівів у правильності висновків експерта у зв`язку з їх необґрунтованістю або недоведеністю, не порушено інших питань, не вказано процесуальні норми, які порушено експертом та в чому полягає істотність цих порушень.

Також суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 101, 242, 332 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 -- адвоката ОСОБА_8 про призначення комплексної комісійної судової психолого-психіатричної та судово-медичної експертизи в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 17-й годині 31 березня 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1