Справа №295/6879/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому, про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000134 від 31.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року заявник звернувся до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що 10.04.2021 року ним було подано до слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому, клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000134, на що 27.05.2021 року він отримав постанову слідчого ОСОБА_4 від 07.05.2021 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання його потерпілим. Вважає, що постанова слідчого є номотивованою, так як не містить жодної подстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, а також до теперішнього часу рішення слідчих суддів Богнського районного суду міста Житомира, відносно чого були внесені до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, залишаються не виконаними, фактично слідчі дії не проводяться, чим йому завдано моральну та матеріальну шкоду.

Тому заявник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 щодо не ознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого після подання заяви про вчинення злочину та скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 07.05.2021 року в кримінальному провадженні № 0000134 від 31.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав із викладених у ній підстав.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив та надав заяву про розгляд скарги в його відсутності, також направивши до суду матеріали кримінального провадження.

Відсутність слідчого, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги, що передбачено ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши письмові матеріали скарги, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташовним у місті Хмельницькому, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000134 від 31.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, щодо невиконання службовими особами слідчого відділу Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ухвал Богунського районного суду міста Житомира за № 295/7853/20, № 295/7854/20, № 295/7856/20, № 295/7857/20, № 295/7858/20, № 295/7860/20, № 295/7861/20.

10.04.2021 року ОСОБА_3 подав до старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 клопотання про залучення його до провадження в якості потерпілого.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 07.05.2021 року відмовлено у винесенні постанови про визнання ОСОБА_3 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні та врученні йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Процесуальне рішення слідчого мотивоване тим, що на даний час у матеріалах досудового розслідування будь які фактичні дані про заподіяння моральної або майнової шкоди ОСОБА_3 відсутні.

Зі змісту указаної постанови вбачається, що рішення слідчого про відмову у визнанні заявника потерпілим не містить достатніх обґрунтувань на підтвердження наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що кримінальним правопорушенням, за яким здійснюється досудове розслідування, заявнику не було не завдано моральної або майнової шкоди. І за таких обставин вимоги скарги в частині скасування оскаржуваної постанови слідчого є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Поряд із тим, варто зауважити, що згідно ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не передбачено постановлення слідчим суддею ухвали про визнання бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора протиправною.

Керуючись ст. ст. 55, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовного у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 07.05.2021 року в кримінальному провадженні № 0000134 від 31.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-50 год. 03.06.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1