ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/817/21 Справа № 213/3509/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000016 стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Снігурівка Миколаївської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

за участю в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 19 березня 2021 року включно.
Суд першої інстанції вважає продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_6 обґрунтованим, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, не зменшився та виправдовує тримання обвинуваченої під вартою, враховуючи тяжкість ймовірного покарання та те, що обвинувачена покинула місце вчинення злочину, останні чотири роки проживає за межами України, де має соціальні зв`язки, власний бізнес тощо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить скасувати ухвалу суду та змінити їй запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Вказує на те, що існують перешкоди для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неї, оскільки з 2005 року вона хворіє на шизофренію (параноїдальна форма) та потребує лікування, через це не має на меті уникнути кримінальної відповідальності та створювати перешкоди для слідства та суду. Також під час досудового розслідування було встановлено, що вона має проблеми зі здоров`ям онкологічного характеру.
Зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б стверджували, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а навпаки є підтвердження про її міцні соціальні зв`язки. А також посилається на те, що ризики нічим не обґрунтовані.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, вважав її безпідставною, а ухвалу суду законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі та, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченої під вартою.
З матеріалів провадження слідує, що на розгляді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000016 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції 19 січня 2021 року заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 з тих підстав, що на час подання клопотання продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена може переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків.
Розглядаючи дане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду, з огляду на стадію кримінального провадження та висунення прокурором обвинувачення і на даний час вже здійснюється судовий розгляд доведеності обвинувачення.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачена, перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою в інкримінованому злочині, який відноситься до тяжких злочинів та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, особу обвинуваченої, яка не проживає за місцем реєстрації в м. Кривому Розі, а останні чотири роки проживає за кордоном, де має вид на проживання та міцні соціальні зв`язки і власний бізнес. Відповідно до досудової доповіді в планах на майбутнє в обвинуваченої забрати дитину та колишнього чоловіка для постійного місця проживання за кордон.
Крім того, апеляційний суд враховує також і обставини, викладені в обвинувальному акті, з яких слідує, що обвинувачена, після скоєння наїзду передньою правою частиною автомобіля на пішоходів, які переходили проїзну частину по пішохідному переході, не зупиняючи автомобіль, втекла з місця пригоди.
Зазначені обставини підтверджують наявність ризику у вигляді переховування від суду та більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги є неспроможними.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2021 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4