КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

17 травня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 12 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , відмовила у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Своє рішення про відмову у відкритті провадження слідчий суддя, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, обґрунтувала тим, що відповідно до змісту поданої скарги, ОСОБА_5 не підтверджено відповідним повідомленням про кримінальне правопорушення про те, що він дійсно звертався до ДБР. Таких даних не містять і додатки до скарги про подання такого повідомлення про злочин.

У зв`язку з цим, як вважає слідчий суддя, зважаючи, що в матеріалах скарги відсутні будь-які відомості, які б могли свідчити про надходження заяви ОСОБА_5 до ДБР, слідчий суддя дійшла висновку, що ОСОБА_5 не доведено бездіяльність уповноваженої особи ГСУ ДБР, та не належить до предмета оскарження, відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/9437/21 та постановити нове рішення, яким визнати бездіяльність заступника начальника Головного слідчого управління начальника управління організаційно-методичного забезпечення досудових розслідувань України ОСОБА_7 та зобов`язати його внести зазначені у заяві ОСОБА_5 відомості про вчинення кримінального злочину за ознаками ст. 382 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та притягнути винних до відповідальності.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_5 вказує про те, що слідчий суддя ОСОБА_6 спотворює дійсні обставини, відмовляючи йому у відкритті провадження за його скаргою, з підстав не підтвердження останнім подання повідомлення/заяви про злочин до ДБР, зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання. Натомість, вважає, що ОСОБА_6 проігнорувавши той факт, що він, ОСОБА_5 , з відповідною заявою про злочин, передбачений ст. 382 КК України, звертався до ДБР вже втретє, але відомості в ЄРДР протягом 24 годин за його заявою так і не були внесені, провадження не було відкрите, безпідставно відмовила у відкритті провадження за скаргою.

За таких обставин, на думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва є незаконною та такою, що позбавляє його конституційного права на доступ до правосуддя та конституційного права на судовий захист.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 та обговоривши доводи його апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог передбачених ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як прямо передбачено п. 1, ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка зокрема полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів судового провадження за скаргою ОСОБА_5 вбачається, що останній звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ДБР, а саме заступника начальника Головного слідчого управління начальника управління організаційно-методичного забезпечення досудових розслідувань Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань України ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його, ОСОБА_5 , заяви про кримінальне правопорушення від 17 грудня 2020 року, тобто зі скаргою на бездіяльність слідчого, оскарження якої прямо передбачено п. 1, ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому слідчий суддя не мала жодних правових підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , оскільки така відмова суперечить вимогам закону, зокрема ч. 4 ст. 304 цього Кодексу.

Посилання в ухвалі слідчого судді на те, що в матеріалах скарги відсутні будь-які відомості, які б могли свідчити про надходження заяви ОСОБА_5 до ДБР, не могло служити підставою як для висновку про те, що звернення заявника зі скаргою є передчасним, так і законною підставою для відмови у відкритті провадження за вказаною скаргою, оскільки недоведеність того, що уповноваженою особою ГСУ ДБР допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення, могла бути встановлена лише за наслідками розгляду скарги по суті, який, відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 цього Кодексу.

Разом з тим, незважаючи на наведені вище вимоги закону, а також зміст скарги, з якою ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, слідчий суддя вказаного суду, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , дійшла помилкового висновку про те, що останній подав скаргу на бездіяльність посадових осіб ДБР, що не підлягає оскарженню, а тому оскаржуване судове рішення не може бути визнане законним та обґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею цього суду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви про кримінальне правопорушення, задовольнивши тим самим апеляційну скаргу останнього лише частково, оскільки вказана скарга не була предметом розгляду слідчого судді у відповідності до положень, передбачених § 1 Глави 26 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 309, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 761/9437/21

Номер провадження : 11-сс/824/3048/2021

Категорія: ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач суддя ОСОБА_1