Номер провадження: 11-кп/813/497/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2020 року в кримінальному провадженні №0003333 від 01.09.2019 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

встановив:

Оскаржуваним вироком районного суду ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та йому, із застосуванням ст. 69 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з конфіскацією майна.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Початок строку покарання ОСОБА_8 обчислюється з моменту затримання, а саме з 01 вересня 2019 року.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.
Оскаржуваним вироком суду, ОСОБА_8 засуджений за те, що він, 01.09.2019 року, о 11:20 год., відповідно до заздалегідь розробленого плану, з корисливих мотивів, спрямованого на заволодіння чужим майном, озброївшись молотком, прибув до будинку АДРЕСА_2 та незаконно проник на кухню будинку, де перебувала раніше знайома йому ОСОБА_10 .
Далі, ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на напад з метою заволодіння чужим майном, при цьому переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом застосування фізичного насильства, яке виразилось у нанесенні молотком тілесних ушкоджень в область голови та тулуба потерпілої, у результаті чого спричинив останній тілесне ушкодження у вигляді перелому шостого лівого ребра попередньо-пахвової лінії, яке згідно п.п. 2.2.2 і 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, став вимагати у останньої грошові кошти. Сприймаючи реальну загрозу та побоюючись за своє життя і здоров`я, потерпіла ОСОБА_10 , передала грошові кошти у сумі 2500 гривень. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, упевнившись, що потерпіла не може більше чинити опір, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні будинку відкрито для потерпілої викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 5», в корпусі чорного кольору, вартістю 3000 гривень, в якому перебувала сім-картка оператор «Інтертелеком» з № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не представляє, який знаходився на кухонному столі зазначеного будинку. Після чого, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким виключити із мотивувальної частини посилання на пом`якшуючі обставини покарання, а саме «щире каяття, повне визнання своєї провини та активне сприяння розкриття злочину» та призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, строком на 8 (вісім) років, з конфіскацією всього належного майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно застосував при призначенні покарання положення ст.69 КК України та призначив занадто м`яке покарання, не врахувавши при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, який міг призвести до невідворотних наслідків для життя та здоров`я потерпілої, яка є особою похилого віку, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу обвинуваченого. Також прокурор посилається на те, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнавав, а лише під час судового розгляду кримінального провадження, при беззаперечних доказах вини, визнав себе винуватим, Також прокурор посилається на те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, та знову вчинив злочин за наявності двох обставин, що обтяжують покарання. Крім того, в апеляційній скарзі прокурор вказує, що судом першої інстанції були допущені порушення вимог КПК України, зокрема при заміні складу суду учасникам провадження не було роз`яснено положення ст.319 КПК.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив вирок районного суду скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження; захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

За результатами апеляційного перегляду вироку суду колегією суддів встановлені істотні порушення вимог КПК, які у відповідності до положень ст.ст. 412, 415 КПК тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, з огляду на таке.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 319 КПК передбачає, що судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу.

Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті та ст. 320 цього Кодексу.

При цьому, суд вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та за умови дотримання таких вимог:

1) сторони кримінального провадження, потерпілий не наполягають на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді;

2) суддя, що замінив суддю, який вибув, ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді Положення ч. 3 ст. 291 КПК.

Частина 2 статті 320 КПК передбачає, якщо під час судового засідання суддю замінює запасний суддя, судовий розгляд продовжується. Судовий розгляд у такому разі закінчує суд у новому складі.
Зазначених вимог процесуального закону суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження не дотримався, з огляду на таке.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження, а саме у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2019 року, був визначений склад колегії суддів: ОСОБА_1 (головуючий судді), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.п. 15). Рішення про призначення запасного судді в порядку ч.3 ст.35 КПК в даному кримінальному провадженні не приймалося.

Ухвалою суду від 25.10.2019 року у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , призначено підготовче судове засідання в даному кримінальному проваджені (а.п. 16).

Згідно журналу судового засідання від 01.11.2019 року, судом у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за результатами підготовчого судового засідання дане кримінальне провадження призначено до розгляду на 08.11.2019 року (а.п. 39-40, 42-43).

24.12.2019 року прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 (а.п. 46-49).

24.12.2019 року, судом у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , встановлено особу обвинуваченого, оголошений обвинувальний акт, вирішено питання щодо порядку дослідження доказів у кримінальному проваджені, а також продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого (а.п. 50-53).

18.02.2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 (а.п. 54-57).

18.02.2020 року, суд у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допитала обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілу ОСОБА_10 , а також продовжила строк тримання обвинуваченого під вартою, (а.п. 60-64).

Далі, відповідно до службової записки судді-доповідача ОСОБА_1 на ім`я керівника апарату Суворовського районного суду м. Одеси, головуючий попросив замінити суддю-учасника колегії суддів ОСОБА_12 у зв`язку із перебуванням останнього у відпустці (а.п. 65).

14.04.2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю-учасника колегії суддів ОСОБА_12 замінили на суддю ОСОБА_13

14.04.2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 (а.п. 67-70).

14.04.2020 року, суд у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , не виконала приписи ст.319 КПК та продовжила судовий розгляд кримінального провадження, в тому числі продовжила обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.п.71-73).

Далі, відповідно до службової записки судді ОСОБА_1 , на ім`я керівника апарату Суворовського районного суду м. Одеси, з урахуванням того, що суддя-учасник колегії суддів ОСОБА_12 знаходився на робочому місці, головуючий суддя просив замінити суддю-учасника колегії суддів ОСОБА_14 та повернути кримінальне провадження попередньому складу суду: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.п. 74).

Протоколом передачі раніше визначеному складу суду від 28.04.2020 року кримінальне провадження, відносно ОСОБА_8 передану складу суду: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Судове засідання, призначене на 08.05.2020 року, відкладено у зв`язку з неявкою прокурора.

Відповідно до службової записки судді ОСОБА_1 , на ім`я керівника апарату Суворовського районного суду м. Одеси, головуючий суддя повторно попросив замінити суддю-учасника колегії суддів ОСОБА_12 , в зв`язку з його відсутністю (а.п. 77).

10.06.2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддю-учасника колегії суддів ОСОБА_12 замінили на суддю ОСОБА_15

10.06.2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 (а.п. 79-82).

10.06.2020 року, суд у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , повторно не виконав приписи ст.319 КПК та продовжив судовий розгляд кримінального провадження, зокрема продовжив строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого (а.п. 83-85).

Відповідно до службової записки судді ОСОБА_1 , на ім`я керівника апарату Суворовського районного суду м. Одеси, суддя-учасник колегії суддів ОСОБА_12 знаходився на робочому місці, а тому головуючий суддя в черговий раз попросив замінити суддю-учасника колегії суддів ОСОБА_15 та повернути кримінальне провадження попередньому складу суду: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.п. 86).

Протоколом передачі раніше визначеному складу суду від 06.08.2020 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 передано складу суду: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

06.08.2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_8 (а.с. 88-91).

Згідно журналу судового засідання від 06.08.2020 року, суд у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , розглянула клопотання прокурора та продовжила строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Далі, 25.09.2020 року у судовому засіданні, суд у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , в порядку ст.331 КПК, продовжила строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Оскаржуваний вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 ухвалений колегією суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 .

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що в матеріалах кримінального провадження відсутня службова записка головуючого судді, щодо заміни судді-учасника колегії суддів ОСОБА_12 на іншого суддю, в даному випадку суддю ОСОБА_16 , а також відсутній повторний протокол розподілу справи у відповідності до якого відбулася заміна судді-учасника колегії суддів ОСОБА_12 на суддю-учасника колегії суддів ОСОБА_16 . Крім того, згідно журналу судового засідання, після зміни складу колегії суддів, судом не були виконані вимоги ст.319 КПК.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції не виконав вимоги ст. 319 КПК, оскільки після чергової заміни складу колегії суддів, судовий розгляд не розпочався спочатку, та суд не виніс вмотивованої ухвали про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді.

За наведених обставин, у зв`язку із встановленням під час апеляційного розгляду порушень судом першої інстанції вимог ст.ст. 35, 319 КПК, апеляційний суд констатує, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції ухвалений незаконним складом суду.

У відповідності до положень п.6 ч.1 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно вимог п.2 ч.2 ст.412 КПК, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо воно ухвалено незаконним складом суду.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Встановлені під час апеляційного розгляду істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, є підставами для скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч.2 ст.415 КПК, скасовуючи вирок та призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Разом з цим, з огляду на приписи ч.ч.1, 2 ст.416 КПК щодо особливостей нового судового розгляду судом першої інстанції після скасування судом апеляційної інстанції вироку, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Тобто вказана норма закону містить в собі посилання на передбачену діючим КПК можливість скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, зокрема м`якості призначеного судом покарання, що в сукупності з іншими наведеними вище доводами, на думку апеляційного суду, з урахуванням обставин кримінального провадження, є також законною та обґрунтованою підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що перевіривши обґрунтованість доводів скарги прокурора, колегія суддів, крім випадку, якщо знайде їх безпідставними, при скасуванні оскарженого судового рішення з підстав істотних порушень кримінального процесуального закону і призначенні нового розгляду в суді першої інстанції, повинна указати на неправильність чи передчасність висновків суду в судовому рішенні, яке скасовується, про застосування чи незастосування того чи іншого закону про кримінальну відповідальність чи призначення того чи іншого покарання, як на додаткову підставу для скасування судового рішення.

При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену в Постанові від 23 вересня 2019 року по справі №728/2724/16-к (провадження №51-7543кмо18).

Скасовуючи вирок районного суду з підстав істотного порушення вимог КПК, які є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості постановити своє рішення, але вважає доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання, зокрема безпідставного застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, в наслідок його невідповідності тяжкості кримінального правопорушення та особі останнього, оскільки у відповідності до обвинувального акта ОСОБА_8 вчинив умисний особливо тяжкий злочин стосовно особи похилого віку, спричинену злочином шкоду не відшкодував.
Враховуючи той факт, що апеляційний суд, в зв`язку з встановленими і наведеними вище допущеними судом першої інстанції істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, позбавлений можливості ухвалити новий вирок в частині призначеного покарання, про що просить прокурор, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину під час нового розгляду в суді першої інстанції, призначене йому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, слід вважати явно несправедливим через м`якість та невідповідність особі обвинуваченого.
Одночасно, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, приймаючи до уваги, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого не перестали існувати, а матеріали кримінального провадження, не містять даних про неможливість подальшого перебування останнього під вартою, апеляційний суд приходить до висновку, що обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

Оскільки положеннями ст.ст. 415-416 КПК не визначено процедуру і строки щодо зміни, продовження чи обрання запобіжного заходу після скасування судового рішення суду першої інстанції і призначення нового розгляду справи, вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, апеляційний суд виходить з вимог ст.ст. 8, 9, 12, 176-178 КПК та ст. 29 Конституції України, якими передбачено, що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Наведені конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканність, поєднуються з такими ж вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме принцип верховенство права.
Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
В той же час, у відповідності до положень ч. 6 ст. 9 КПК, у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
Так, рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року встановлено, що «відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали, чи можливо належним чином продовжити (якщо так, то за яких умов) застосування на стадії судового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства», «не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції» (п.74).

Після ухвалення оскаржуваного вироку суду першої інстанції та під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 утримувався під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Повернення обвинуваченого під контроль суду першої інстанції, з огляду на скасування вироку та призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції, складатиме певний період часу, який потребує застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема запобіжного заходу.

У згаданому рішенні у справі «Харченко проти України» ще в 2011 р. встановлено порушення ст. 5 Конвенції, коли «тримання під вартою не передбачається ні конкретним положенням законодавства, ні судовим рішенням» (п.74), а тому подібна обставина у справі щодо ОСОБА_8 вимагає судового врегулювання.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, апеляційний суд враховує його особу, та той факт, що останній обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, вчиненого щодо особи похилого віку.
Обставини, які б свідчили про зменшення ризиків, встановлених судом під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, на думку колегії суддів під час апеляційного розгляду не зменшились, клопотань сторони захисту щодо наявності підстав та обставин, які б свідчили, що вказані ризики зменшились або відпали, в апеляційному суді не заявлені.
Окрім того, приймаючи до уваги характер вчинення злочину та покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, на даний час є доцільним продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою в межах строку передбаченого КПК, з метою забезпечення судового провадження та виконання завдань кримінального судочинства, а саме забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
На підставі викладеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню,оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог ст.314 КПК, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог КПК України, провести підготовче провадження у відповідності до вимог Глави 27 Розділу IV КПК України та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону, та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК.

Керуючись ст.ст. 319, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2020 року, яким ОСОБА_8 , засуджений за ч.3 ст.187 КК України скасуватита призначити новий розгляд обвинувального акта в тому ж суді, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового засідання.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 01.06.2021 року.
Копію ухвали направити на адресу ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4