Справа № 539/1609/20
Провадження № 1-кп/539/184/2020
ВИРОК
іменем України
27 жовтня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Березняки, Хорольського району, Полтавської області, громадянин України, не одружений, не працюючий, освіта вища, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - В С Т А Н О В И В :
10.05.2020 приблизно о 23 год. ОСОБА_8 , знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_5 , де у них між собою виникла недовготривала суперечка, у ході якої у ОСОБА_8 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, кистю правої руки зжатою в кулак наніс один удар в область носу ОСОБА_5 , в результаті чого остання впала на асфальтобетонне покриття та отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу зі зміщенням, струсу головного мозку, поверхневої забитої рани по долонній поверхні лівої кисті в проекції п`ясних кісток, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 129 від 15.05.2020 по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що потерпіла є його колишньою дівчиною, вони проживали разом. Дійсно 10.05.2020 року близько о 23 год. він побачив як потерпіла повертається додому і вирішив з нею поговорити з приводу того, щоб вона видалила особисті фотографії, які таємно переслала з його телефону на свій. Під час розмови потерпіла почала висловлюватися в його адресу нецензурними словами та розмахувати руками, а він вдарив її по обличчю кистю руки, від чого вона впала на асфальт. Цивільний позов визнав частково, а саме пояснив, що матеріальну шкоду в розмірі 1845 грн. він відшкодував, моральну шкоду визнає в розмірі 3-5 тисяч гривень. Щодо можливих витрат на операцію зазначив, що у випадку її проведення він відшкодує вартість.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим правопорушенням, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії проступків, він раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття у скоєному та відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді від 05.08.2020 року рівень ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення середній, небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів.
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.
Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.
Вирішуючи питання щодо цивільного позову суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 в частині матеріальної шкоди, з урахуванням сплати ОСОБА_8 на її користь 1845 гривень, тобто усіх документально підтверджених витрат на лікування, задоволенню не підлягають, оскільки при визначенні розміру суми матеріальної шкоди суд опирається на докази (чеки, квитанції та інше), які у позивача на теперішній час відсутні. Консультаційний висновок спеціаліста носить рекомендаційний характер і не є доказом того, що вказана операція буде проведена і що її вартість буде складати саме 29 420 гривень.
Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заподіяння потерпілій ОСОБА_5 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Керуючись вищевикладеним, суд враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнала потерпіла ОСОБА_5 та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування позивачу ОСОБА_5 спричиненої їй неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди є сума 10 000,00 гривень, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.
Що стосується заявлених позивачем витрат на правову допомогу в орієнтовному розмірі 8000 грн., суд дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення цієї вимоги, оскільки не надано жодних доказів того, що позивачем було понесено витрати на правову допомогу.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 128, 349,370,373,374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокуророві, потерпілій.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1