1Справа № 335/3253/20 1-кп/335/628/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2020 року м. Запоріжжя
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
24 березня 2020 року, приблизно о 17 годині 46 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прибув до магазину «Сільпо №146», розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний 147, з метою крадіжки продуктів харчування з вказаного магазину. По прибуттю до вказаного супермаркету, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти: слабоалкогольний енергетичний напій «Revo», у кількості трьох штук, загальною вартістю 78 гривень 97 копійок (без урахування НДС);одну пачку горохової крупи «Премія», вартістю 11 гривень 90 копійок (без урахування НДС); один пак нектару «Sandora» мультивітамін, вартістю 23 гривень 82 копійок (без урахування НДС);один порошок для прання «Ariel» з ароматом масло ши овтомат, вартістю 34 гривень 15 копійок (без урахування НДС);шоколад молочний «Roshen» з кокосовою нугою, у кількості двох штук, загальною вартістю 25 гривень 48 копійок (без урахування НДС);курячі крила «Апетитні Бащинський», вагою 0,280 кг, вартістю 42 гривень 93 копійок (без урахування НДС); філе куряче «Апетитне Бащинський», вагою 0,168 кг, вартістю 39 гривень 05 копійок (без урахування НДС); котлети домашні, вагою 0,256 кг, вартістю 25 гривень 53 копійок (без урахування НДС); лапша «Удон» з телятиною, вагою 0,372 кг, вартістю 51 гривень 06 копійок (без урахування НДС); салат «Блюз», вагою 0,218 кг, вартістю 25 гривень 42 копійок (без урахування НДС); ковбаса для гриля із спеціями, вагою 0,780 кг, вартістю 69 гривень 86 копійок (без урахування НДС); свинний стейк биток без кістки, вагою 0,378 кг, вартістю 46 гривень 58 копійок (без урахування НДС); ковбаса «Премія Брауншвейгськая» с/к в/с в/у м/б, вагою 0,184 кг, вартістю 57 гривень 34 копійок (без урахування НДС); один батон нарізний, вартістю 10 гривень 40 копійок (без урахування НДС), які ОСОБА_5 склав у корзину та тримав у руках. Із викраденим майном ОСОБА_5 пройшов касову зону не оплативши за товар, та попрямував до виходу з вказаного супермаркету, де був зупинений працівником охорони магазину «Сільпо №146» із викраденим ним майном, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 29.03.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно якої ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України.
Сторони в угоді погодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання. В судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення, та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладеної угоди про примирення, наполягав на затвердженні угоди про примирення судом.
Представник потерпілого у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд доходить наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення відносилось до злочину середньої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України дії, передбачені ч. 1 ст. 185 КК України, на даний час кваліфікуються як кримінальний проступок.
Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про примирення сторонами враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні розслідування.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє роз`яснені йому права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, та вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що укладена угода про примирення не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.
До того ж судом враховано, положення ч. 5 ст. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, та суд вважає, що вказаний обвинувальний акт не потребує повернення прокурору, оскільки суд затверджує угоду про примирення під час підготовчого судового засідання, а тому вказане кримінальне провадження не передбачає призначення до судового розгляду.
Крім того, сторони кримінального провадження у судовому засіданні підтримали укладену угоду в повному обсязі та наполягали на її затвердженні в даному судовому засіданні.
З огляду на викладені обставини, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 5 КК України, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження слід розглядати на підставі положень КПК України та КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, погіршує становище обвинуваченого.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, яка укладена між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази:слабоалкогольний енергетичний напій «Revo», у кількості трьох штук, одну пачку горохової крупи «Премія», один пак нектару «Sandora» мультивітамін, один порошок для прання «Ariel» з ароматом масло ши автомат, шоколад молочний «Roshen» з кокосовою нугою, у кількості двох штук, Курячі крила «Апетитні Бащинський», вагою 0,280 кг, філе куряче «Апетитне Бащинський», вагою 0,168 кг, котлети домашні, вагою 0,256 кг, лапша «Удон» з телятиною, вагою 0,372 кг, салат «Блюз», вагою 0,218 кг, ковбаса для гриля із спеціями, вагою 0,780 кг, свинний стейк биток без кістки, вагою 0,378 кг, ковбаса «Премія Брауншвейгськая» с/к в/с в/у м/б, вагою 0,184 кг, один батон нарізний, передані на зберігання представнику ТОВ «Сільпо-Фуд», - передати ТОВ «Сільпо-Фуд».
Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1