ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/825/18 Номер провадження 11-кп/814/158/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 185 КК України, НТ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000510 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 січня 2019 року,

встановила:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз:
13.09.2013 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, 395, ч.1 та ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 21.03.2016 звільнився умовно-достроково на 7 місяці 8 днів,
засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вирішено питання про речові докази.

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочину за таких обставин:

19.05.2018 приблизно о 04.00 год., ОСОБА_8 з будівельного майданчику об`єкту кафе національної кухні у районі підприємства «Голд-Міленіум», по вул.Добровольського, 36, у м.Горішні Плавні Полтавської області, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав чотири кутника рівнополичних 63х63х5 зі сталі Ст3пс, кат.5 УКТЗЕД 7216, довжиною 6 метрів та вартістю 534,45 грн. кожний, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 , чим заподів потерпілій ФОП ОСОБА_10 майнової шкоди загальною сумою 2137,80 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити йому покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України та звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Свої вимоги мотивував тим, що суд не надав належної оцінки обставинам, які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, наявність матері та неповнолітньої дитини, які потребують його допомоги, те, що злочин вчинив через відсутність роботи та скрутне матеріальне становище, на даний час неофіційно працює.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме - повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за який його засуджено, учасниками провадження не оскаржується.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК Українив (в ред. від 22.11.2018) є нетяжким злочином; особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, у тому числі за умисні тяжкі злочини проти власності, вік, стан здоров`я, відсутність роботи, наявність дружини та неповнолітньої дитини; досудову доповідь представника органу пробації, відповідно до якої мається дуже високий ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення, а тому виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства; те, що новий злочин ОСОБА_8 вчинив майже через півроку після закінчення строку його умовно-дострокового звільнення від покарання у виді позбавлення волі, призначеного попереднім вироком від 13.09.2013; обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Тобто, судом першої інстанції враховані всі обставини, встановлені під час судового провадження.

Доводи обвинуваченого про те, що судом не враховано як пом`якшуючу обставину добровільне відшкодування шкоди, є безпідставними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 видав викрадене майно після того, як був виявлений під час вчинення крадіжки, що не може вважатися добровільним відшкодуванням завданого збитку.

Інших обставин, які б давали підстави для пом`якшення покарання, учасниками провадження не зазначено та колегією суддів, під час перегляду вироку суду, не встановлено.

Окрім цього, суд врахував, що ОСОБА_8 11.08.2008 звільнявся від відбування покарання з випробуванням, проте під час іспитового строку вчинив новий злочин, 09.06.2009 звільнявся умовно-достроково від відбування покарання та під час цього строку вчинив новий злочин, тому суд дійшов обгрунтоввного висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 69 КК України та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Не встановлено підстав для застосування ст. 69 та ст. 75 КК України і колегією суддів суду апеляційної інстанції.

Таким чином призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 січня 2019 року щодо ОСОБА_8 без змін.
В зв`язку з набранням вироком чинності взяти ОСОБА_8 під варту в залі суду.
Початок строку відбування рахувати з 17.09.2020.
Зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 період перебування під вартою з 16.09.2020 по 17.09.2020.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4