Справа № 348/1024/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі колегії суддів головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рожнятів, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000197 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2019 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Швайдецькому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою яке мотивував тим, що розгляд кримінального провадження триває, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 07 вересня 2020 року, ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати. За таких обставин, вважає, що є всі підстави для продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Клопотання мотивувала тим, що прокурором не доведено наявність жодного із ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Він не має на меті жодним чином ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вислухавши учасників судового провадження та вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 09 липня 2020 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 07 вересня 2020 року.

До вказаної дати закінчити розгляд кримінального провадження неможливо з об`єктивних причин, оскільки судом не допитано всіх свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою, суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що станом на день розгляду клопотання прокурора продовжують існувати ризики, на які посилається прокурор в своєму клопотанні, зокрема, такими ризиками є ймовірність переховування ОСОБА_5 від суду та незаконно впливати свідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім зазначених ризиків, суд враховує і те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.153 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а також вік обвинуваченого та стан його здоров`я, сімейний стан.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

За таких ризиків та обставин відсутні підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Тому, не роблячи передчасних висновків щодо винуватості обвинуваченого суд вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, у зв`язку з чим, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу є необгрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на даній стадії судового провадження є виправданим продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Оскільки обвинуваченому інкримінуються вчинення злочину із застосуванням насильства, у суду немає підстав для визначення розміру застави ( ч. 4 ст. 183 КПК України).

За змістом частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 331 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білогородка, Ізяславського району Хмельницької області та жителя АДРЕСА_1 продовжити на 60 днів - до 03 листопада 2020 року.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору, захиснику та начальнику Державна установа "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 діб після її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3