Справа № 461/3439/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1317/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2020 року про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146. ч. 2 ст. 189 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 .
Обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 діб - до 04.01.2021 року включно, без визначення розміру застави.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2020 року та постановити нову ухвалу, обравши підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник підозрюваного покликається на те, що слідчий суддя грубо порушив норми процесуального права, допустивши однобічність, упередженість та не дослідив всіх обставин, що призвело до обрання запобіжного заходу, який є надто суворим для підозрюваного ОСОБА_7 .
Як зазначає захисник, слідчим суддею не досліджувалися дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема його вік та стан здоров`я, який хворіє на гіпертонічний криз, має постійне місце проживання.
Окрім цього, на переконання захисника, жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, не був слідчим та прокурором доведений, як не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри.
На переконання адвоката, до ОСОБА_7 цілком можливим було б застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.
В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт покликається на те, що повний текст ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2020 року було проголошено 10.11.2020 о 16 год. без її участі, а копію рішення вона отримала лише 11.11.2020.
Заслухавши доповідача, підозрюваного та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
З огляду на те, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали адвокат отримала лише 11 листопада 2020 року та того ж дня ознайомилася з мотивами прийнятого рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.
Згідно з матеріалами клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2019 року внесено відомості за №0000401, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.289 КК України.
Постановою заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_8 від 16 вересня 2019 року з кримінального провадження №0000401 від 23 квітня 2019 року виділено в окреме кримінальне провадження №0000723 від 16 вересня 2019 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у вчиненні вимагання, тобто у вимозі передачі чужого майна, вчиненого з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, та у незаконному позбавленні волі, з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.
12 вересня 2019 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України.

Після цього, ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим був оголошений в розшук.
06 листопада 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 був затриманий з метою доставки в суд для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обумовлено наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.189 КК України, а також наявністю ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Так, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_11 , щодо обставин вчинення кримінального правопорушення відносно нього; пред`явленням осіб для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_11 , згідно з яким останній впізнав ОСОБА_7 як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення відносно нього; фрагментом відеозапису з АЗС «UPG» та проведеним його оглядом, що підтверджує покази потерпілого в частині первинної зустрічі з особами та факт заволодіння автомобілем потерпілого; висновком портретної експертизи №7/11 від 02 серпня 2019 року, що підтверджує факт присутності ОСОБА_7 на відеозаписі з АЗС «UPG»; матеріалами НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, що підтверджує покази потерпілого, щодо обставини вчиненого кримінального правопорушення; аналізом телефонних з`єднань за телефоном, який використовував ОСОБА_7 , що підтверджує показання потерпілого в частині сумісного перебування в одних і тих же координатах в день злочину; матеріалами щодо затримання ОСОБА_12 як учасника даного кримінального правопорушення, щодо потерпілого ОСОБА_11 , та обставин отримання частини грошових коштів на поставлені вимоги перед потерпілим.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даних злочинів.
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, встановив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі, підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, інших учасників у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, врахував при цьому тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, а також дані, що характеризують особу-підозрюваного.
Ураховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 повідомлено про підозру, з яких санкція статті найважчого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обгрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст.183 КПК виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника про відсутність наміру в підозрюваного переховуватися від слідства та суду.
Покликання адвоката на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має хронічні захворювання, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, проживає з батьками, як на підставу зміни запобіжного заходу на домашній арешт чи заставу, не підлягають до задоволення, адже наведені характеризуючі дані враховуються судом при обранні запобіжного заходу, однак такі не можуть бути безумовною підставою для застосування більш м`якого виду запобіжного заходу та не спростовують висновки слідчого судді про обґрунтованість повідомленої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними.
Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи.
Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника немає.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06 листопада 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4