Ухвала

14 січня 2021 року
м. Київ

справа № 621/1449/14-к
провадження № 51-142ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року,

встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується із судовими рішеннями, просить їх переглянути у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів приходить до наступного.
Як убачається із касаційної скарги засудженого, її адресовано Касаційному кримінальному суду Верховного Суду України, однак, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями частини 1 статті 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи, обґрунтувавши їх.

З касаційної скарги вбачається, що засудженим не зазначено конкретні норми права порушені судами першої та апеляційної інстанцій та не вказано обґрунтування щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних судових рішень, з огляду на положення статей 412-414, 419 КПК.

Натомість, ОСОБА_4 не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, відмінну від оцінки наданої судами, вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, що є підставами для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційного розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам статті 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з мотивувальною частиною вказаної касаційної скарги. Так, засуджений просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження через не встановлення достатніх доказів його винуватості, а в мотивувальній частині скарги вказує на відсутність в його діях складу злочину.
Крім цього, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, за змістом мотивувальної частини наводить доводи, у тому числі, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та його особі через суворість, що призводить до суперечностей касаційної скарги.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами частини 1 статті 429 КПК, касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Колегія суддів звертає увагу засудженого, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, він не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3