ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1157/20 Справа № 212/5960/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
підозрюваної ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0001166 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10 жовтня 2020 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що досудовим розслідування та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризику, а саме переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду. Підозрювана самостійно з`являється до слідчого для проведення слідчих дій, вину у скоєному злочині визнає, сприяла поверненню викраденого майна, вартість якого становить 400 гривень.
На думку слідчого судді існують певні ризики передбачені ст.177 КПК України, однак вказані ризики не дають слідчому судді достатніх підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зміни місця проживання без повідомлення слідчого, прокурора або суду. Слідчий суддя врахував дані про особу ОСОБА_7 , яка має постійне місце мешкання та реєстрації в м. Кривому Розі, має міцні соціальні зв`язки, мешкає у цивільному шлюбі.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою просить обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу, вказує на те, що слідчим суддею не належним чином досліджено клопотання та матеріали слідчого, не прийняв до уваги відомості про особу підозрюваної.
На думку апелянта, слідчий суддя не врахував наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки остання офіційно не працевлаштована, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає не за місцем реєстрації, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли її стримати від залишення місця перебування. Також не враховано те, що ОСОБА_7 неодноразово судима, тобто обізнана про наслідки вчинення нею кримінального правопорушення в період іспитового терміну, а отже підозрювана може не з`являтись до слідчого, прокурора або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів.
Також наявний ризик, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана є особою, яка вчинила умисний корисливий злочин в Покровському районі м. Кривого Рогу, не працює, отже не має постійного заробітку, у зв`язку з цим є всі підстави вважати, що остання може скоювати в подальшому злочини з метою відшукування коштів для існування та матеріального збагачення.
Також, слідчим суддею належним чином не оцінено факт того, що підозрювана вчинила злочин в період іспитового терміну та належним чином не виконувала покладені на неї обов`язки за попереднім вироком від 24.09.2019, у зв`язку із чим 10.04.2020 Покровським відділом філії ДУ «Центр пробації» до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу направлено клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор зазначив, що факт того, що підозрювана сприяла поверненню викрадено майна, проте вказаний висновок не підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки місце перебування викраденого майна встановлено слідчо-оперативним шляхом та вилучено протоколом огляду, що спростовує висновки зроблені слідчим суддею.
Звертає увагу, що слідчим суддею обрано запобіжний захід підозрюваній не за місцем реєстрації, а за місцем вчинення нею кримінального правопорушення, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, слідчий суддя не з`ясовував у власника квартири - ОСОБА_9 , якого у даному провадженні визнано потерпілим, у яких він відносинах із підозрюваною після вчинення злочину та його ставлення до покладення обов`язку на підозрювану проживати разом із ним.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрювана ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину.
Наявність на даній стадії у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого, та ніким з учасників не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.
З матеріалів провадження убачається, що підозрювана ОСОБА_7 , має постійне місце проживання у м. Кривому Розі, самостійно з`являється до слідчого для проведення слідчих дій та до суду, вину у скоєному злочині визнає, сприяла поверненню викраденого майна, вартість якого становить 400 гривень, перебуває у цивільному шлюбі, що свідчить про наявність у неї достатньо міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи встановлені вище дані про особу підозрюваної, а також те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, зазначені обставини на думку апеляційного суду, можуть свідчити про існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Апеляційний суд приймає до уваги, про що неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх висновках, що сама лише по собі тяжкість інкримінованого підозрюваній злочину не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи наведене, надані матеріали, оцінюючи всі встановлені під час апеляційного перегляду обставини, а також обставини вчинення інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, та його наслідки, дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, вину визнає, належне виконання останньою ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, апеляційний суд вважає застосування слідчим суддею відносно підозрюваної зазначеного запобіжного заходу виправданим та таким, що здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків.
Будь яких даних, які б доводили протилежне прокурором апеляційному суду представлено не було.
Крім того, апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що цілодобовий домашній арешт є занадто м`яким для підозрюваної, оскільки запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, прирівнюється до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що стороною обвинувачення не наведено даних про порушення підозрюваною обов`язків, покладених на неї оскаржуваною ухвалою слідчого судді. Матеріали провадження таких даних також не містять. В судове засідання апеляційного суду підозрювана з`явилася та надала суду пояснення.
Враховуючи наведене, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваної, обставини та характер інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявність на даній стадії обґрунтованої підозри та існуючого ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, апеляційний суд доходить висновку про те, що слідчим суддею законного та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї обов`язків.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4