Провадження № 11-кп/4820/648/20
Справа № 678/443/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Буцни, Летичівського району Хмельницької області та мешканцю АДРЕСА_1 , продовжено до 30 жовтня 2020 року, включно.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення та на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, а тому йому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції. Зазначає, що він не причетний до вбивства ОСОБА_9 , доказів його вини немає, а тому відсутні підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вказує, що прокурором до клопотання не було долучено жодного документу, які б підтверджували наявність ризиків, а суд був позбавлений перевірити, оскільки на момент розгляду клопотання вказане кримінальне провадження було направлене для проведення судово-біологічної експертизи, яка на даний час не завершена, матеріали справи до суду не надійшли. Уважає, що ухвалу суду постановлена з порушеннями вимог процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення, в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він будучи раніше судимим за вчинення умисного вбивства, 26 листопада 2016 року у період часу з 7 год. по 11 год. за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово, виниклих неприязних відносин виник конфлікт на побутовому рівні, спричинений невстановленими досудовим розслідуванням причинам. В ході даного конфлікту в ОСОБА_7 виник умисел на вбивство ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій умисел на спричинення смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 взяв сокиру, яка знаходилася на лавці при вході до будинку ОСОБА_9 після чого повернувся у будинок та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх, дій та їх тяжкі наслідки, з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно спричинив п`ять ударів сокирою по голові ОСОБА_9 , в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді ран шкіри центральної частини лобної ділянки голови, лобної ділянки голови зліва лівої тім`яної ділянки голови; крововиливів в м`які покриви голови з боку внутрішньої поверхні лобної, лівої скроневої та лівої тім`яної ділянок голови, під тверду мозкову оболонку конвекситальній поверхні лівої лобної частки головного мозку, під м`які мозкові оболонки всієї конвекситальної поверхні головного мозку; розривів твердої та м`якої оболонок лівої півкулі головного мозку в проекції багато фрагментарного перелому кісток склепіння черепа, кори лівої тьмяно-скроневої частки головного мозку; переломів кісток склепіння та основи черепа зліва, а саме лобної кістки, лівої тім`яної кістки, лівої скроневої кістки, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння та які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 , причиною якої є відкрита черепно-мозкова травма, що призвела до набряку та здавлення головного мозку.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, особою яка раніше вчинила умисне вбивство, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Суд врахував, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а також обставини визначені ст. 178 КПК України, зокрема, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, який за своїм характером представляє особливу суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі та те, що наявність ризиків, на підставі яких запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, йому було обрано, не зменшились, у справі не з`ясовані всі обставини встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, а відтак відсутні підстави для зміни на інший більш м`який запобіжний захід.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень, давали підстави для продовження строку дії саме такого запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність виписаних в ухвалі суду ризиків, а відтак і про можливість зміни щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду апеляційним судом.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому ОСОБА_7 раніше, і на теперішній час обставини, які були враховані при його обранні не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним злочину, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Наведені в апеляційній скарзі доводи для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , не пов`язаного з триманням під вартою, не спростовують таке рішення місцевого суду, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин вчинення злочину, які були враховані при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Твердження сторони захисту що суд був позбавлений можливості перевірити докази на підтвердження наявності ризиків, оскільки вказане кримінальне провадження було направлено на експертизу, не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, і не спростовують, встановлених судом обставин і висновків, та не дають підстав вважати, що обрання відносно ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, належним чином, забезпечить його процесуальну поведінку, усуне продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. А відтак порушення процесуального закону відсутні.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.
За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу місцевого суду, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та захисника без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4