ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 03 березня 2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпрі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого середню освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-26 лютого 2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 02 липня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 6 місяців за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2018 та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. 16.10.2019 звільнено умовно-достроково з Софіївської виправної колонії Запорізької області за рішенням Волнянського районного суду Запорізької області на підставі ст. 81 КК України з невідбутим строком у вигляді 4 місяці 22 дні,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України-

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2020 року ОСОБА_4 у денний час доби, більш точного часу під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливості знаходячись на території ГК «Янтарний» по вул. Березинській, 6 в м. Дніпро, побачив ворота гаражу № НОМЕР_1 . В цей час, у ОСОБА_4 раптово виникзлочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища.
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, діючи у денний час доби, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, за допомогою невстановленого в ході проведення досудового розслідування предмету пошкодив задню стінку вищевказаного гаражу, тим самим проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 на території ГК «Янтарний» по вул. Березинській, 6 в м. Дніпро, в якому побачив речі, які належать ОСОБА_5 , а саме: бойлер марки «Горенія», об`ємом баку 80 літрів, вартістю 3412 гривень 08 копійок, велосипед підлітковий синього кольору, діаметром коліс 24 дюйми, вартістю 2686 гривень 50 копійок, мікрохвильову піч темно-зеленого кольору, марки «Самсунг», вартістю 650 гривень, пилосос миючий світло-зеленого кольору марки «Самсунг», вартістю 2790 гривень, та які ОСОБА_4 визначив предметом свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, до кінця, утримуючи при собі вищевказане майно з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 9538 гривень 58 копійок.
Далі, не зупинившись на досягнутому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 09 березня 2020 року близько 22 години 30 хвилин, знаходився біля буд. №35 по пр. П. Калнишевського в м. Дніпро де побачив автомобіль марки «Volkswagen Caddy», синього кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 . У цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, визначивши предметом свого злочинного посягання майно, яке знаходиться у салоні вказаного автомобіля.
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, діючи у нічний час доби, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виглядіспричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, з метою власного незаконного збагачення, за допомогою невстановленого в ході проведення досудового розслідування предмету розбив скло водійських дверей автомобіля марки «Volkswagen Caddy», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 синього кольору, тим самим проник до салону вказаного автомобіля, тобто до сховища, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: відео-реєстратор марки «Aspiring alibi 3» вартістю 2190 гривень 72 копійки.
Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі вищевказане майно з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2190 гривень 72 копійки.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом також встановлено, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 02 липня 2018 року обвинуваченого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 6 місяців за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2018 та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

16.10.2019 ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково з Софіївської виправної колонії Запорізької області за рішенням Волнянського районного суду Запорізької області на підставі ст.81 КК України з невідбутим строком у вигляді 4 місяці 22 дні.

Оскільки нове кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , до якого було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинено протягом невідбутої частини покарання, суд за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2018 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався.

Крім того, потерпілим ОСОБА_6 був поданий цивільний позов, в якому останній просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь майнову шкоду у розмірі 3090 гривень.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно зі статтею 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні цивільний позов визнав у повному обсязі.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 у повному обсязі, оскільки вони відповідають межам обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизу №2139/20 від 19.05.2020 у розмірі 300 гривень; судово-товарознавчої експертизи №2140/20 від 19.05.2020 у розмірі 300 гривень 300 гривень; судово-трасологічної експертизи №19/104-7/3/733 від 12.06.2020 у розмірі 1307 гривень 06 копійок; судово-трасологічної експертизи №19/104-7/3/734 від 12.06.2020 у розмірі 1307 гривень 06 копійок; судово-трасологічної експертизи №19/104-7/3/811 від 30.06.2020 у розмірі 653 гривень 80 копійок.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженню не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.
Згідно ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3(три) місяці.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду у розмірі 3 090 (три тисячі дев`яносто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 3867,92 гривень.

Речові докази: спец.пакет №5224411 в якому знаходяться 4 сліди пальців рук та один слід долоні, які перекопійовано на 5 липких стрічок, які було виявлено та вилучено 03.03.2020 під час огляду місця події, а саме приміщення гаражу № НОМЕР_1 по вул. Березинській в м. Дніпро ГК «Янтарний» та 10.03.2020 під час огляду місця події, а саме біля буд. №35 по пр.П.Калнишевського під час огляду автомобіля марки «Фольксваген Кадді»; спец.пакет №5224410 в якому знаходиться дактилоскопічна карта у кількості 1 шт. заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1