490/8632/20 08.12.2020
н/п 1-кс/490/4428/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8632/20
У Х В А Л А

08 грудня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003374 від 01.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2020 року старший слідчий СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва із погодженим з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події 01.12.2020 року за адресою: м.Миколаїв, вул.Тернівська, неподалік будинку №39, а саме: транспортний засіб марки «Daewoo Sens», державний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначила, що зазначений в клопотанні транспортний засіб має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки в розумінні ст.84 КПК України вказаний транспортний засіб може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тобто фактичними даними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні: події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, до матеріалів клопотання додано її заяву про розгляд даного клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона права, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, до слідчим відділом Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003374 від 01.12.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2020 року до Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що в ніч на 01.12.2020 року настановлена особа, перебуваючи за адресою: м.Миколаїв, вул.Комсомольська, 9, незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Daewoo Sens», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 ..

В подальшому, 01.12.2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м.Миколаїв, вул.Тернівська, неподалік будинку №39, виявлено транспортний засіб марки «Daewoo Sens», державний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 01.12.2020 року транспортний засіб - автомобіль марки «Daewoo Sens», зеленого кольору, державний номер НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003374.

Разом з тим, суд вважає за можливе повернути автомобіль ОСОБА_5 , оскільки з клопотання та доданих до нього матеріалів не встановлена необхідності зберігати автомобіль не у власника.

Крім цього, з наданих матеріалів не встановлено та не підтверджено, що незастосування такого заходу, як арешт майна (т/з марки «Daewoo Sens», державний номер НОМЕР_1 ) призведе до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Додатково слід зазначити, що саме лише посилання на правові підстави накладення арешту на майно без належного обґрунтування не є безперечною підставою для його застосування.

Враховуючі вказані обставини, слідчий суддя вважає, що у разі накладення арешту на зазначене майно, не буде дотримана розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За такого, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна не підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.167, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003374 від 01.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України відмовити
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1