Справа № 610/2437/20
Провадження № 1-в/610/346/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія заяву

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Нетішин Хмельницької області, зареєстрований і до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 10.02.2020 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, відбуваючого покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)»,

про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить привести вирок, за яким його засуджено, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року.

Від засудженого ОСОБА_4 до суду надійшла заява, у якій він просив розглянути його заяву про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, за його відсутності, від проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання засудженого ОСОБА_4 , який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор заперечувала проти задоволення заяви засудженого, вважала, що підстави для зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання відсутні.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.02.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був визнаний винуватим у в чиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та йому було призначено покарання: за ч. 2 ст. 190 КК України 1 рік обмеження волі, за ч. 1 ст. 357 КК України - 1 рік обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань обвинуваченому ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.02.2020 набрав законної сили 12.03.2020. Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)».

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, яким внесено зміни, зокрема, до ч. 2 ст. 190 КК України.

З урахуванням змін, внесених цим Законом, діяння, передбачене частиною 2 статті 190 КК України, карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

До частин другої і третьої статті 185 КК України, частини першої статті 357 КК України, за якими також засуджено ОСОБА_4 , Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 зміни не вносились.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Оскільки вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.02.2020 ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 190 КК України, яке не перевищує санкцію статті в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, та остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_4 з урахуванням ст. 70 КК України, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ст. 74 КК України підстав для зниження призначеного засудженому покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання. Відтак заява засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до нового закону задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 12 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1