В И Р О К
іменем України
Справа № 151/140/20

Провадження № 1-кп/126/329/2020

"19" жовтня 2020 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, голови ФГ «Василівське - Я», одруженого, з професійною технічною освітою, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12.03.2015, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману, що виразився в приховуванні факту реєстрації себе, як голови (керівника) ФГ «Василівське - Я» з 04.11.2014, що в свою чергу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» позбавило б ОСОБА_4 права на отримання допомоги по безробіттю, подав до Чечельницького районного центру зайнятості заяву від 12.03.2015 про надання статусу безробітного.

Внаслідок чого, в період часу з 12.03.2015 по 24.09.2015 заволодів призначеною допомогою на загальну суму 5 тисяч 280 гривень 63 копійки, чим спричинив Міністерству соціальної політики України в особі Чечельницького районного центру зайнятості майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 15.10.2019, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, шляхом обману, що виразився в приховуванні факту реєстрації себе, як голови (керівника) ФГ «Василівське - Я» з 04.11.2014, що в свою чергу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» позбавило б ОСОБА_4 права на отримання допомоги по безробіттю, подав до Чечельницької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості заяву від 29.09.2019 про призначення виплати допомоги по безробіттю.

Внаслідок чого, в період часу з 15.10.2019 по 18.12.2019 заволодів призначеною допомогою на загальну суму 17 тисяч 312 гривень 52 копійки, чим спричинив Міністерству соціальної політики України в особі Чечельницької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 190 КК України визнав повністю та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 :

за ч.1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману;

за ч.2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України через закінчення строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині, оскільки Блиндур обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості ( ч.1 ст. 190 КК України в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення), за який передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, та з дня вчинення злочину минуло більше двох років.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України по закінченню строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто відповідно до ст. 12 КК України ( в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення) у скоєнні злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, та з дня вчинення злочину минуло більше двох років.

Статтею 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За таких обставин та враховуючи те, що суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, а норма ст. 49 КК України носить імперативний характер, тобто є обов`язковою для застосування в разі наявності для цього підстав, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Стосовно обвинувачення ОСОБА_4 у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, суд виходить з такого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що ним вчинено злочин середньої тяжкості ( в редакції ч.2 ст. 190 КК України, чинної на час вчинення злочину), особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку у лікаря -психіатра та лікаря- нарколога, працює, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Судом враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючі ознаки ОСОБА_4 та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів буде обрання йому покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 284-286,349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України - закрити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1