Дата документу 13.07.2020 Справа № 331/1333/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/768/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/1333/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання строком на два місяці до 12 серпня 2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Захисник ОСОБА_8 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2020 року, змінити ОСОБА_7 запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на погодинний домашній арешт із забороною залишати житло за адресою проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування.

Апелянт посилається на відсутність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки всі докази у кримінальному провадженні за два місяці, як вважає апелянт, мабуть були вже зібрані, отже, ОСОБА_7 ніяким чином не може перешкоджати кримінальному провадженню та збору доказів. Також захисник вважає, що слідчим суддею не враховано, що слідчим було подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 від 28 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до трьох місяців, тобто до 18 липня 2020 року, тобто, слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 поза строками досудового розслідування, які на дату розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу були обмежені 18 червня 2020 року, отже, на час розгляду клопотання залишалось лише шість днів строку досудового розслідування, що пов`язано із тим, що сторону захисту, підозрюваних не ознайомлено з постановою про продовження досудового розслідування, яка не була надана прокурором слідчому судді.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні до інших підозрюваних застосовано запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, а також посилається на факти порушення слідчим суддею вимог ст. 234 КПК України, а правоохоронними органами вимог ст. 219 КПК України щодо внесення відомостей до ЄРДР, що слідчий суддя не взяв до уваги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Олександрівським відділенням поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 28 січня 2020 року за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України.

10 червня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

10 червня 2020 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1, звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання строком на два місяці до 12 серпня 2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з наданих слідчим до клопотання матеріалів, які його обґрунтовують, слідчий суддя встановив наявність зазначених у клопотанні обставин підозри, які підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є наведені у клопотанні слідчого докази з доданими до нього матеріалами.

З урахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи з приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», - воно означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного вище кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а відтак існують ризики, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які він обґрунтовує тим, що докази у кримінальному провадженні за два місяці вже зібрані, отже, ОСОБА_7 ніяким чином не може перешкоджати кримінальному провадженню та збору доказів.

У сукупності з обставинами кримінального провадження та ризиками, наведеними у клопотанні слідчого, для вирішення справи відповідно до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , наявність міцних соціальних зв`язків та постійного міста проживання, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник.

Саме сукупність цих обставин, з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, переконливо свідчать про обґрунтованість застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Оцінивши обставини справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що застосування слідчим суддею суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є правильним, однак, не погоджується з визначенням його цілодобово, оскільки вважає, що наявні підстави для визначення домашнього арешту в певний період доби, а саме в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби із забороною залишати вказане місце проживання.

Такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами сторони захисту щодо встановлення слідчим суддею строку дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків в порушення вимог кримінального процесуального законодавства України.

Так, згідно з вимогами ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що 12 червня 2020 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до 18 липня 2020 року.

Постановою керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 від 17 червня 2020 року дане клопотання було задоволено, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, був продовжений до 18 липня 2020 року.

Виходячи з наведеного, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000207 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 спливає 18 липня 2020 року, у зв`язку з чим, встановлюючи до 12 серпня 2020 року строк дії запобіжного заходу та обов`язків, покладених на підозрюваного, слідчий суддя вийшов за межі строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала слідчого судді в частині визначення строку дії запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків не відповідає вимогам кримінального процесуального закону через допущене слідчим суддею істотне порушення вимог КПК України, вона підлягає скасуванню в цій частині.

Приймаючи до уваги вказане вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, із застосуванням щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2020 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арештуна строк до 18 липня 2020 року, заборонивши ОСОБА_7 залишати місце проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обовязки, передбаченіпунктами 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків встановити до 18 липня 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваномуОСОБА_7 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, де він проживає, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: