ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3911/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єрусалим Ізраїль, ізраїльтянина, громадянина Ізраїлю, з неповною вищою освітою, одруженого, студента, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:
18 листопада 2020 року старший слідчий СВ Дарницького УПГУНП у м. Києві ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у незаконному заволодінні транспортним засобом та таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), поєднаною з проникненням у сховище підтверджується протоколами прийняття заяви про вчинення злочину, огляду місця події, обшуку автомобіля, допиту потерпілих, підозрюваного та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілих, адже один з них раніше отримував від підозрюваного погрози.

Захисник підозрюваного заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а тому ризики, що виправдовують застосування найсуворішого запобіжного заходу не є настільки обґрунтованими, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 2, 3, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується протоколами прийняття заяви про вчинення злочину, огляду місця події, обшуку автомобіля, допиту потерпілих, підозрюваного та іншими матеріалами справи у їх сукупності..

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що на час розгляду клопотання підозру можна вважати обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Враховуючи вище вказані обставини щодо характеризуючи даних підозрюваного та інше, слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу як тимчасове утримання підозрюваного під вартою, не є доцільним для забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного, буде достатньо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби із покладенням відповідних обов`язків і такий захід буде пропорційним до легітимної мети забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 17 січня 2021 року включно.
Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21.00 до 08.00 год.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: протягом двох місяців прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати негайно поставити на облік останнього, і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 в м. Києві.
Строк дії ухвали до 17 січня 2021 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 19 листопада 2020 року о 16 годині 15 хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8