Дата документу 26.08.2020 Справа № 937/5050/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/934/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/5050/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

потерпілого ОСОБА_7 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2020 року залишено без задоволення клопотання прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020 року за № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Згідно зі змістом судового рішення, 16 липня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні №0000047, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2020 року і погоджене прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на автомобіль.

16 липня 2020 року ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області клопотання повернуто процесуальному прокурору Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 для усунення недоліків.

20 липня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020 року за № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 09.07.2020 року до чергової частити Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 08.01.2020 року між ним та ОСОБА_9 був укладений усний договір про продаж автомобілю марки «ЗАЗ Daewoo Т13110» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , однак 19.03.2020 року ОСОБА_9 припинив виконувати свої договірні зобов`язання, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2380 доларів США.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 09.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_7 показав про те, що 08.01.2020 року між ним та ОСОБА_9 був укладений усний договір про продаж автомобілю марки «ЗАЗ Daewoo Т13110» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , однак 19.03.2020 року ОСОБА_9 припинив виконувати свої договірні зобов`язання, тим самим спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 2380 доларів США. 06.07.2020 року потерпілий перебуваючи у мережі Інтернет, на сайті «RST» побачив оголошення про продаж автомобілі марки «ЗАЗ Daewoo Т13110» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 . Переглянувши вказане оголошення було встановлено, що вище вказаний автомобіль продається у м. Токмак Запорізької області, чоловіком на ім`я ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст.110, ч.6 ст.218 КПК України 10.07.2020 року було винесено постанову про проведення процесуальних дій на іншій території по кримінальному провадженню № 0000047 від 09.07.2020 року.

15.07.2020 року до сектору дізнання Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізької області надішли матеріали виконаної постанови про проведення процесуальних дій на іншій території, а саме протокол допиту свідка ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 від 10.07.2020 року; протокол огляду місця події - огляд автомобілю марки «ЗАЗ Daewoo Т13110» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 від 10.07.2020 року.

Після проведення огляду оглянутий автомобіль разом із технічним паспортом на вказаний автомобіль № НОМЕР_3 та ключі від автомобіля були вилучені та поміщені до Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять, інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Таким чином, встановлено, що транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo Т13110» номером шасі « НОМЕР_2 », 2004 року випуску, в кузові сірого кольору, д/н: НОМЕР_1 , має значення речового доказу у даному кримінальному проваджені оскільки є предметом кримінального правопорушення.

Власником транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo Т13110» номером шасі « НОМЕР_2 », 2004 року випуску, в кузові сірого кольору, д/н: НОМЕР_1 є ОСОБА_12 , користувачем та розпорядником відповідно до довіреності є ОСОБА_7 , ОСОБА_13 .

Залишаючи клопотання прокурора без задоволення, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором під час розгляду клопотання не було доведено необхідність такого арешту та достатніх підстав вважати, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора та у зв`язку з цим, може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із даним клопотанням.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що відповідно до свідчень потерпілого ОСОБА_7 він передав транспортний засіб у користування з подальшим викупом 08.01.2020 за умов виплати грошових коштів щомісячно у розмірі 200 доларів США. Після чого, починаючи з березня 2020 року ОСОБА_9 перестав виплачувати грошові кошти. Відповідно до свідчень свідка ОСОБА_11 об`яву про продаж автомобілю він побачив у мережі Інтернет 10.01.2020 року та вирішив купити вищевказаний автомобіль. Тобто, через 2 дні після отримання транспортного засобу у користування ОСОБА_9 , не маючи на те право продав зазначений автомобіль, без дозволу власника, повідомивши, при цьому неправдиву інформацію покупцю.

Крім того, транспортний засіб, технічний паспорт на автомобіль та ключі від нього було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Судом не в достатній мірі враховано, що у разі відмови у накладенні арешту, транспортний засіб повертається особі у якій його було вилучено, а саме свідку ОСОБА_11 , що не виключає ризику того, що транспортний засіб може бути продано шляхом передачі технічного паспорту, що унеможливить подальше його використання, як речовий доказ. Разом з цим, огляд проводився без проникнення в автомобіль, а технічний паспорт та ключі від автомобілю були передані свідком добровільно, а тому висновки слідчого судді на предмет процесуальних порушень при проведенні вказаної слідчої дії є необґрунтованими.

На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на автомобіль.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; потерпілого на підтримання апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Оскаржувана ухвала суду цим вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,170,171,172,173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурор звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою його збереження, оскільки зазначене ним майно, а саме транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo Т13110» номером шасі « НОМЕР_2 », 2004 року випуску, в кузові сірого кольору, д/н: НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні, відноситься до предметів, що відповідають критеріям, зазначеним у ст.98, ч.1 ст.167 КПК України, та з метою його збереження і забезпечення вказаного майна до вирішення питання по кримінальному провадженню необхідно накласти арешт на автомобіль.

На підтвердження доводів клопотання прокурором наданий витяг з ЄРДР за №0000047 від 09 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та інші копії документів, якими, на думку слідчого, обґрунтовується клопотання.

Як встановлено слідчим суддею, 09.07.2020 року до чергової частити Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 08.01.2020 року між ним та ОСОБА_9 був укладений усний договір про продаж автомобілю марки «ЗАЗ Daewoo Т13110» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , однак 19.03.2020 року ОСОБА_9 припинив виконувати свої договірні зобов`язання, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2380 доларів США.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_7 показав про те, що 08.01.2020 року між ним та ОСОБА_9 був укладений усний договір про продаж автомобілю марки «ЗАЗ Daewoo Т13110» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , однак 19.03.2020 року ОСОБА_9 припинив виконувати свої договірні зобов`язання, тим самим спричинив йому матеріальну шкоду на загальну суму 2380 доларів США. 06.07.2020 року потерпілий перебуваючи у мережі Інтернет, на сайті «RST» побачив оголошення про продаж автомобілі марки «ЗАЗ Daewoo Т13110» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 . Переглянувши вказане оголошення було встановлено, що вищевказаний автомобіль продається у м. Токмак Запорізької області, чоловіком на ім`я ОСОБА_10 .

Після проведення огляду оглянутий автомобіль разом із технічним паспортом на вказаний автомобіль № НОМЕР_3 та ключі від автомобіля були вилучені та поміщені до Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Таким чином, встановлено, що транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo Т13110» номером шасі « НОМЕР_2 », 2004 року випуску, в кузові сірого кольору, д/н: НОМЕР_1 , має значення речового доказу у даному кримінальному проваджені оскільки є предметом кримінального правопорушення.

Власником транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo Т13110» номером шасі « НОМЕР_2 », 2004 року випуску, в кузові сірого кольору, д/н: НОМЕР_1 є ОСОБА_12 , користувачем та розпорядником відповідно до довіреності є ОСОБА_7 , ОСОБА_13 .

Таким чином, приймаючи рішення по справі слідчий суддя не звернув достатньої уваги на те, що зазначені матеріали досудового розслідування дають підстави вважати, що транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo Т13110» номером шасі « НОМЕР_2 », 2004 року випуску, в кузові сірого кольору, д/н: НОМЕР_1 , має значення речового доказу відповідно до ст.98 КПК України, оскільки є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи те, що досудове розслідування розпочато за ч.1 ст.190 КК України та у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що зазначене майно, а саме транспортний засіб є предметом вчинення злочину, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст.98 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль з метою збереження майна для забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості подальшого його відчуження.

Не накладення арешту на зазначене майно може призвести до можливості його подальшого відчуження, що унеможливить проведення слідчим та прокурором повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з вимогами ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Аналізуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що прокурором у своєму клопотанні та в судовому засіданні не наведено достатніх підстав, що обґрунтовують необхідність арешту транспортного засобу із забороною власнику або користувачу користування ним, а очевидна істотна причина для утримання цього майна державою відсутня.

Відповідно до п.п.5, 6 ч.1 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також колегія суддів приймає до уваги, що користувачем та розпорядником автомобіля відповідно до довіреності є ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , які можуть використовувати його для своїх власних потреб, а його арешт з метою заборони користування таким майном унеможливлює його використання взагалі, надмірно обмежує звичайний спосіб життєдіяльності користувача, що суперечить вимогам ч.4 ст.173 КПК України щодо необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.

Таким чином, прокурором не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане майно з метою заборони на його користування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового, яким, з урахуванням наведених вище мотивів, клопотання прокурора слід задовольнити частково, та накласти арешт на транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo Т13110» номером шасі « НОМЕР_2 », 2004 року випуску, в кузові сірого кольору, д/н: НОМЕР_1 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2020 року, якою залишено без задоволення клопотання прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020 року за № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020 року за № 0000047 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo Т13110» номером шасі « НОМЕР_2 », 2004 року випуску, в кузові сірого кольору, д/н: НОМЕР_1 , користувачем та розпорядником якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , із забороною відчуження та розпорядження майном, з метою забезпечення вказаного майна.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4