Справа № 307/3409/20
Провадження № 1-кс/307/1167/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області щодо нерозгляду клопотання та зобов`язання вчинити певну дію,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області. На обґрунтування скарги скаржник зазначає, що він 19 жовтня звернувся до Дубівського відділення поліції Тячівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області із клопотанням, в якому просив повідомити його чи зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань його заява від 04.3.2020 року про ймовірне вчинення злочинів відповідальність за які передбачена ст.ст.241, 246, 271, 272, 441 КК України, чи визнано його потерпілим у кримінальному провадженні, залучити його до кримінального провадження у якості потерпілого, повідомити його, які слідчі дії станом на 19.10.2020 року проведено в межах досудового розслідування кримінального провадження та розглянути дане клопотання у строк, передбачений ст.220 КПК України, про що винести відповідну постанову, копію постанови вручити йому особисто через чотири дні після реєстрації звернення, а саме 23.10.2020 року.

За наслідками розгляду клопотання заступником начальника відділення поліції начальником слідчого відділення Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 надано відповідь за вихідним №39996/106/29/3-2020 про те, що на даний час у кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а тому після завершення слідчих розшукових дій буде прийнято кінцеве рішення у вказаному кримінальному провадженні про що його буде повідомлено додатково.

Відписка від 21.10.2020 року №39996/106/29/3-2020 не свідчить про розгляд клопотання від 19.10.2020 року, а отже на 17.11.2020 року його клопотання не розглянуто. Відтак просить визнати бездіяльність слідчого щодо розгляду його клопотання від 19.10.2020 року протиправно. Зобов`язати слідчий орган Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області внести до ЄРДР відповідні відомості за його заявою від 04.03.2020 року про можливе вчинення злочинів будівлях на земельних ділянках б/н по вул.Залізнична та вул.Залізнична, 72 а, в с.Калини, Тячівського району, Закарпатської області, відповідальність за які передбачена ст.ст. 241, 246, 271, 272, 441 КК України та розпочати досудове розслідування.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану скаргу з викладених у ній підстав, та пояснив, що до СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області він звернувся із клопотанням 19 жовтня 2020 року, відповідь отримав 21 жовтня 2020 року. Крім того, зазначив, що із заявою про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні до слідчого він не звертався, та жодна постанова не виносилася. Просив вимоги скарги задовольнити.

Представник СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України неявка представника не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши скаргу та дослідивши матеріали, які долучені до неї, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Як встановлено слідчим суддею, згідно листа заступника начальника відділення поліції начальником слідчого відділення Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 №3996/1069/29/3-2020 від 21 жовтня 2020 року, адресованого ОСОБА_3 , повідомлено, що в провадженні слідчого відділення Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, знаходиться кримінальне провадження № 0000093, внесене до ЄРДР 02 квітня 2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_6 , за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч.1 ст. 246, ч.1 ст. 271 та ч.1 ст. 272 КК України. На даний час у кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення свіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а тому після завершення слідчих рошукових дій буде прийнято кінцеве рішення у вказаному кримінальному провадженні про що ОСОБА_3 буде повідомлено додатково.

Отже, даним листом скаржника ОСОБА_3 повідомлено про наявність кримінального провадження № 0000093, внесеного до ЄРДР 02 квітня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 241, ч.1 ст. 246, ч.1 ст. 271 та ч.1 ст. 272 КК України.

Відповідно до ст. 60 КПК України, заявник має право отримати інформацію про початок та закінчення досудового розслідування.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду вказаної категорії скарг.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.
Однак, як встановлено слідчим суддею в судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 до слідчого із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні не звертався та слідчим не виносилася вмотивована постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , яка може бути оскаржена слідчому судді, а тому дана вимога є передчасною.
Згідно п.5 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, а саме рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відтак у переліку ст. 303 ЦПК України, дій, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування, не передбачено розгля скарги про зобов`язання слідчого визнати особу потерпілим.
Крім того, у клопотанні скаржник просить повідомити, які слідчі дії станом на 19.10.2020 року проведено в межах досудового розслідування кримінального провадження, оскільки скаржник у даному кримінальному провадженні процесуального статусу не має, а явяється згідно ст. 60 КПК України заявником, а тому відповідно до ч. 2 ст. 60 КПК України, має наступні права: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Скаржник ОСОБА_3 у своїй скарзі просить зобов`язати слідчий орган Дубівське ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області внести до ЄРДР відповідні відомості за його заявою від 04.03.2020 року, про можливе вчинення злочинів у будівлях на земельних ділянках б/н по АДРЕСА_1 , відповідальність за які передбачена ст.ст. 241, 246, 271, 272, 441 КК України та розпочати досудове розслідування, проте ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2020 року зобов`язано уповноважених осіб слідчого відділу Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області внести відповідні відомості в ЄРДР та відповідні відомості внесено, що підтверджується листом №3996/1069/29/3-2020 від 21 жовтня 2020 року, а тому дана вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1, 5 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
За змістом ч. 4 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Крім цього, ч. 1ст.304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як встановлено в судовому засіданні відповідь на клопотання скаржник отримав 21 жовтня 2020 року проте до суду із скаргою звернувся лише 17 листопада 2020 року, та не просить поновити строк, а відтак вказана скарга подана із пропуском встановлених законом строків.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржнику, що дана ухвала не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді або в іншому судовому порядку і не перешкоджає захисту прав особи, яка подала скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23 листопада 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1