Постанова
Іменем України

23 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 487/340/20
провадження № 51-3000км20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ОСОБА_7 на ухвали Миколаївського апеляційного суду від 01 червня та 02 липня 2020 року про повернення апеляційних скарг.

Зміст судових рішень і встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини

За ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у

м. Миколаєві, про закриття кримінального провадження № 0000662, відкритого за заявою ОСОБА_7 .

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ухвалою від 01 червня

2020 року виправив описку в резолютивній частині та в повному тексті вищезазначеної ухвали від 15 квітня 2020 року у справі № 487/340/20, а саме ухвалив замість номера кримінального провадження 0000662вказати 0000782.

Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 01 червня 2020 року повернув апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді від 15 квітня 2020 року, а також ухвалою від 02 липня 2020 року повернув апеляційну скаргу цієї ж особи на ухвалу слідчого судді про виправлення описки від 01 червня 2020 року.

Як вбачається з мотивувальних частин ухвал Миколаївського апеляційного суду від

01 червня та 02 липня 2020 року, апеляційні скарги суд повернув заявникуОСОБА_7 , оскільки їх викладено не українською мовою, у зв`язку з чим апеляційний суд був позбавлений можливості перевірити скарги на відповідність вимогам ст. 396 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). При цьому послався на положення ч. 1 ст. 29, ч. 1 ст. 396 КПК, ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими сторони, що беруть участь у кримінальному провадженні, мають подавати до суду письмові процесуальні документи, викладені державною мовою, за виключенням окремих випадків, передбачених законом.

Вимоги і доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційних скаргах ОСОБА_7 просить скасувати ухвали суду апеляційної інстанції від 01 червня та 02 липня 2020 року про повернення апеляційних скарг і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На обґрунтування доводів у касаційних скаргах ОСОБА_7 зазначає про незаконність оскаржуваних ухвал. Вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно повернув його апеляційні скарги, таким чином позбавив його права подавати документи мовою, якою він володіє, і права доступу до правосуддя.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у його касаційних скаргах та просив задовольнити їх.

Адвокат ОСОБА_8 підтримала позицію ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_6 вважав, що касаційні скарги підлягають задоволенню.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілого ОСОБА_7 , позицію його представника і прокурора,перевіривши матеріали провадження та доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Статтею 438 КПК передбачено, що предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1

ст. 412 КПК).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, у тому числі, право доступу до правосуддя. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Право на апеляційне оскарження судових рішень гарантовано ст. 129 Конституції України і як конституційна засада судочинства становить невід`ємну складову права на судовий захист.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За частиною 3 ст. 395 КПК, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 422 КПК отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.

Як встановлено з матеріалів провадження, 26 травня 2020 року ОСОБА_7 звернувся до Миколаївського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2020 року.

Ухвалою від 01 червня 2020 року апеляційний суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що її викладено російською мовою, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання вимог ст. 396 КПК.

01 липня 2020 року ОСОБА_7 звернувся до Миколаївського апеляційного суду

з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду

м. Миколаєва від 01 червня 2020 року про виправлення описки в ухвалі від 15 квітня 2020 року, яку Апеляційний суд ухвалою від 02 липня 2020 року також повернув з вищезазначених підстав.

Доводи заявника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що виразилось у безпідставному позбавленні права подавати документи мовою, якою він володіє, і права доступу до правосуддя, є слушними з огляду на таке.

За статтею ст. 29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено КПК, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.
Як зазначено у ст. 68 КПК, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача. Перекладач є учасником кримінального провадження, наділений передбаченими законом правами та обов`язками, несе кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків перекладача, засвідчує підписом переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження.

За вимогами закону учасники кримінального провадження та суд не мають права перебирати на себе обов`язки перекладача, користуватися його правами та нести відповідальність.
Враховуючи викладене, колегія суддів касаційного суду вважає, що суд апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційних проваджень за апеляційними скаргами ОСОБА_7 не дотримався вимог ст. 29 КПК, а саме обмежив право учасника кримінального провадження подавати скарги мовою, якою він володіє, і таким чином порушив принцип рівності перед законом і судом визначений ст. 10 цього Кодексу.
Таким чином, апеляційним судом було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК слід визнати істотними, оскільки вони перешкодили суду належним чином забезпечити права та законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законні та обґрунтовані рішення.

Враховуючи викладене, ухвали Миколаївського апеляційного суду від 01 червня та 02 липня 2020 року підлягають скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, а справа направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, під час якого слід урахувати наведене та ухвалити законні, обґрунтовані й умотивовані рішення.

Керуючись статтями 369, 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційні скарги ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвали Миколаївського апеляційного суду від 01 червня та 02 липня 2020 року про повернення апеляційних скарг ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3