Справа № 646/5309/209
Провадження № 1-кс/646/2545/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001442 від 06.09.2020 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, який народився у м. Кюрдамір Республіка Азербайджан, з вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, до затримання проживав у АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 17.08.2018 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.; 2) 13.07.2020 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , строком на 60 днів.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 05.09.2020 приблино о 22:30 ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці біля будинку за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 258, на грунті неприязних відносин в ході сварки з ОСОБА_8 , що переросла в бійку, діючи умисно, з метою заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, наніс удар предметом, схожим на ніж, який тримав у руці, в останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини із ушкодженням легеневого стовбуру, внаслідок якого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 при доставленні його до ХМКЛШНД ім. проф. О.І. Мещанінова.
07.09.2020 ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні вручено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

09.09.2020 слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, з 07.09.2020 до 05.11.2020 включно, без визначення розміру застави та ухвалою слідчого судді від 04.11.2020 продовжено строк вказаного запобіжного заходу до 07.12.2020.

Сторона обвинувачення зазначає, що є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні підозру у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, зазначив що умислу на вбивство іншої людини не мав, ножем потерпілого не бив. Проти клопотання про продовження запобіжного заходу заперечував, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу підзахисному ОСОБА_4 заперечувала. Зазначила, що в клопотанні відсутнє обгрунтування та обставини щодо ризиків, які виправдовують перебування підозрюваного під вартою, стороною обвинувачення не надано зконних підстав вважати, що її підзахисний буде переховуватися від органів досудового рослідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Просила застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію адвоката ОСОБА_6 , просила розглянути питання щодо визначення підозрюваному застави.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Основ`янським ВП ГУНП в Харківській областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001442 від 06.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

07.09.2020 ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні вручено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.09.2020 відносно ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 07.09.2020 до 05.11.2020 включно та ухвалою від 04.11.2020 продовжено строк дії вказаного запобіжного заходу до 07.12.2020.

Постановою керівника Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 від 03.11.2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001442 від 06.09.2020 продовжено до 3-х місяців, тобто до 07.12.2020.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.11.2020 продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 07.02.2021.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується: протоколом огляд місця події від 06.09.2020; показанням свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2020; показаннями потерпілого ОСОБА_18 від 28.09.2020; висновками експерта № 12-17/307-А/20 та №17-302-МК/307-А/20.
Крім того, обгрунтованість підозри була предметом перевірки в ході судового розгляду при обранні міри запобіжного заходу вищевказаниим судовими рішеннями.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», рішення «Котій проти України»).

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у судовому засіданні та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обставинами, які свідчать про існування вказаних ризиків, а також те, що ці ризики не зменшилися та випрадовують подальше тримання підозрюваного під вартою, є дані про особу підозрюваного, а саме відомості про те, що він не працює, законних джерел отримання заробітку не має, не має постійного місця проживання в м. Харкові та області, де здійснюється досудове розслідування, не має стійких соціальних зв`язків, є громадянином Азербайджану, раніше судимий, в тому числі за злочини проти життя та здоров`я особи та корисливий злочин з застосуванням насильства, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, що вказує на можливість ризику вчинити інше правопорушення та перереховування від органів досудового розслідування. Крім того, в кримінальному провадженні особи, які є свідками та потерпілим є родичами підозрюваного та особами, з якими він перебуває в близьких стосунках. Також свідками є неповнолітні особи, що доводить можливість ризику впливу на вказаних осіб.
Щодо вказаних стороною обвинувачення ризиків, передбачених п. 2,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то вказані ризики не знайшшли свого обгрунтування в матеріалах клопотання та не доведені стороною обвинувачення, зокрема, не конкретизовано які саме речі чи документи у кримінальному провадженні підозрюваний ОСОБА_4 може знищити чи спотворити, не зазначено яким саме чином останній може перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Азербайджану, уродженець м. Кюрдамір Республіка Азербайджан, з вищою освітою, офіційно не працюючий, одружений, до затримання проживав у АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 17.08.2018 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.; 2) 13.07.2020 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Згідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Продовження тримання під вартою з урахуванням положень ст. 199 КПК України можливе за умови, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися.
Доказів, які б підтвердили неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою стороною захисту - не надано, а судом не встановлено.
Зважаючи на викладене, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає можливим продовжити строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 25.01.2020 включно.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кюрдамір Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», обраного в кримінальному провадженні №0001442 від 06.09.2020, строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, до 25 січня 2021 року включно.
Встановити строк дії даної ухвали з 27 листопада 2020 року до 25 січня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 01 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1