1-кс/755/5454/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0005309 від 08.10.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0005309 від 08.10.2020 року.

Так, у вказаній вище скарзі зазначено, що Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005309 від 08.10.2020 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Захисником ОСОБА_4 у кримінальному провадженню № 0005309 від 08.10.2020 р. є адвокат ОСОБА_3 .

Захисником підозрюваної ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_3 , 26.10.2020 року, наручно, були подані до Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою встановлення правдивості інформації, яка за думкою сторони захисту має суттєву різність показів.
У відповідь на подані клопотання, 18.11.2020 року адвокатом ОСОБА_3 було отримано лист від Дніпровського УП ГУ НП за підписом ОСОБА_8 , що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 220 КПК України, а саме: про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі можливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Постанова, як форма процесуального рішення, передбачена ч. 5 ст. 110 КПК України. Данні вимоги слідчим проігноровано, що порушує загальні засади кримінального провадження, які передбачені п. п. 2, 13, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України.
Слідчий зобов`язаний виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, що прямо зазначено в ч. 2 ст. 9 КПК України. Недотримання слідчим норм КГІК України позбавляє сторону захисту можливості задати питання свідкам, отримати інформацію, яка прямо стосується даного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005309. Дії слідчого не відповідають вимогам, які передбачені КПК України, що являється порушенням ст. 9 КПК України. Дії слідчого також перешкоджають забезпеченню права на захист підозрюваної ОСОБА_4 , що передбачено ст. 20 КПК України. Відповідно до ст. 22 КПК України, сторона захисту має право на реалізацію інших процесуальних прав . Таким правом є подання клопотання про виклик та допит свідків. Слідчий, не прийнявши належного рішення за розглядом клопотання адвоката ОСОБА_3 , порушує право на самостійне відстоювання стороною захисту правової позиції, що є порушенням принципу змагальності сторін.
Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, що передбачено ч. 1 ст. 40 КПК України.
Лист Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві на клопотання сторони захисту про виклик та допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вигляді інформаційного листа, не є підставою для вчинення жодної подальшої процесуальної дії як для сторони захисту, так і для сторони обвинувачення.
З метою визначення позиції захисту підозрюваної ОСОБА_4 та встановлення обставин, які мають важливе значення для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005309, враховуючи суттєву різність показів, які були надані свідками, необхідно допитати свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у присутності захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 .
Кожний підозрюваний у вчиненні злочину має право на ефективний захист, про що зазначає ЄСПЛ у своєму рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Недотримання слідчим норм КПК України, фактично позбавляє підозрювану ОСОБА_4 права на ефективний захист, що полягає у ненаданні стороні захисту можливості зібрати докази, задати питання свідкам, отримати інформацію, яка прямо стосується даного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005309.
Право на ефективний захист є однією з ознак справедливого судового розгляду, що регулюється ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 надав клопотання про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити.

Особи, бездіяльність яких оскаржується, у судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання, однак, їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановив наступне.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя, згідно зі стандартами ЄСПЛ, розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України, зокрема його ч. ч. 1, 2 ст. 220 КПК України, визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. TheNetherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту»), повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.

У цьому випадку, як убачається з наданих матеріалів, суб`єктом оскарження були отримано клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про виклик та допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у присутності захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 .
Однак, як вбачається з листа Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві № К-5716/125/50-2020 від 11.11.2020 року, суб`єктом оскарження були отримані вищезазначені клопотання, але дії, передбачені ч. 2 ст. 220 КПК України, не вчинені, а саме: не винесено вмотивованої постанови про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дії за клопотанням, згідно зі ст. 220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдиним ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк у кримінальному провадженні № 0005309 від 08.10.2020 року задовольнити.

Зобов`язати слідчого (слідчих) Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0005309 від 08.10.2020 року, вчинити дії, передбачені ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити або відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотаннями захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 26 жовтня 2020 року, зареєстрованих у канцелярії Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві за № К-5718, № К-5716 та № 5717 від 26.10.2020 року, в строки, визначені ст. 220 КПК України, з повідомленням про результат особі, яка заявила дані клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: