ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Барського відділу Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бар Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 13 жовтня 2019 року біля 11 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї біля будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту, діючи умисно, маючи на меті умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що діє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, наніс один удар дерев`яною палицею, яку тримав в правій руці, по лівій руці ОСОБА_5 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта Барського районного відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради № 146 від 21 жовтня 2019 року за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив про обставини його вчинення, як вказано в обвинувальному акті, щиро каявся, просив суд суворо не карати.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 13 жовтня 2019 року біля 11 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї біля будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 , останній наніс їй один удар дерев`яною палицею, яку тримав в правій руці, внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. З ОСОБА_4 проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, мають спільну дитину, ведуть спільне господарство, мають спільний побут. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить суд карати обвинуваченого не суворо.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому суд у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визначився обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових доказів.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім показань обвинуваченого, суд бере до уваги наступні докази:

- витяг з кримінального провадження № 0000409 від 15 жовтня 2019 року, де зазначено, що 13 жовтня 2019 року біля 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 під час словесного конфлікту наніс ОСОБА_5 тілесні ушкодження (а.к.п. 80);

- заяву ОСОБА_5 від 13 жовтня 2019 року у якій зазначено, що 13 жовтня 2019 року ОСОБА_4 з яким вона проживає без реєстрації шлюбу наніс їй тілесні ушкодження ударом палиці в область лівої руки (а.к.п. 78);

- висновок судово-медичного експерта Барського районного відділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної ради № 146 від 21 жовтня 2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено закритий перелом нижньої третини лівої ліктьової кістки. Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), за механізмом утворення - удар по давності утворення може відповідати терміну, вказаному в ухвалі про призначення експертизи від 13 жовтня 2019 року. Закритий перелом нижньої третини лівої ліктьової кістки не являвся небезпечним для життя в момент заподіяння, не супроводжувався небезпечними для життя явищеми та за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня) належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (п. 2.2.1 "в" "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" 1995 року) (а.к.п. 81).

Вказані вище докази суд бере до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону і вважає їх допустимими.

Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України - тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, яке класифікується як нетяжке кримінальне правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, що підтверджується даними вимоги ІЦ (а.к.п. 83), згідно даних довідки-характеристики Ходацької сільської ради Барського району Вінницької області № 732 від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_4 характеризується посередньо (а.к.п. 84), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства "Барська центральна районна лікарня" Барської районної ради (а.к.п. 85), задовільний стан здоров`я обвинуваченого, про що останній повідомив суду.
Крім того, суд бере до уваги висновок досудової доповіді від 23 січня 2020 року, яка складена Барським районним сектором філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , де зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, та середнього рівні небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосуванню соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності; проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами (а.к.п. 42-43).

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

З урахуванням викладеного, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті за якою йому пред`явлено обвинувачення. Крім того, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням йому іспитового строку та покладенням на нього певних обов`язків.

На підставі статей 65-67 КК України, керуючись ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369, ст. 370, частинами 1, 2 ст. 371, ст. 374, частинами 1, 3, 6, 7 ст. 376, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1