УХВАЛА

02 грудня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 18.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.
26.11.2020 прокурор Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області визначив підслідність вищевказаного кримінального провадження за слідчими СУ ГУ ДФС у Рівненській області.
Так, під час досудового розслідування встановлено, що 18.10.2018 працівниками Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області було проведено невідкладний огляд іншого володіння особи, без попереднього дозволу наданого слідчим суддею, а саме: вантажного фургону (малотоннажний В), марки: «Opel», моделі: «Vivaro», рік випуску: 2012, номер шасі: (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , а також гаражного приміщення за № НОМЕР_3 , розташованого на території АГК «ВОГНИК» в Рівненській області в місті Здолбунів по вулиці Драгоманова, якими користується ОСОБА_4 .
За результатами вищевказаного невідкладного огляду, працівниками поліції було тимчасово вилучено зазначений автомобіль та інші товарно-матеріальні цінності.
У подальшому, 24.10.2018 слідчим суддею Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 , у справі за № 562/3851/18 (провадження № 1-кс/562/979/18), вирішено питання про арешт майна ОСОБА_4 , що було тимчасово вилучено під час проведення слідчих (розшукових) дій.
Беручи до уваги вищевикладене, стадію кримінального провадження, а також матеріали досудового розслідування, вважаємо, що в подальшому застосуванні означеного вище заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.
Повертаючись до обставин цієї справи варто зауважити, що за два роки проведення досудового розслідування, на даний час у кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру, а тому починати обраховувати «розумний строк», на наш погляд, слід з моменту внесення слідчим відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто від 18.10.2018.
З огляду на викладене, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні об`єктивно проводиться поза розумним строком, що беззаперечно потребує вирішення питання про закриття даного кримінального провадження, в порядку ст. 284 КПК України.
За таких обставин, в подальшому застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляд арешту майна, у тому числі, тимчасово вилученого, відпала необхідність, а відповідне майно підлягає негайному поверненню власнику, зокрема, ОСОБА_4 .
Беручи до уваги те, що строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, у даному кримінальному провадженні закінчився та не був продовжений, в порядку ст.ст. 219, 294 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний закрити кримінальне провадження, в порядку ст. 284 КПК України.
Підсумовуючи вищевикладене можна дійти обґрунтованого висновку, що у подальшому застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляд арешту майна, у тому числі, тимчасово вилученого, відпала необхідність, а відповідне майно підлягає негайному поверненню власнику, зокрема, ОСОБА_4 .
Зокрема, при вирішенні питання про скасування арешту майна, у тому числі тимчасово вилученого, у відповідності до ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, просимо слідчого суддю врахувати: - відсутність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину зі сторони ОСОБА_4 ;відсутність подальших правових підстав арешту майна;не відповідність майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу; об`єктивну неможливість використання даного майна, як доказу у кримінальному провадженні; тяжкі наслідки продовження арешту майна для третіх осіб; не розумність і не співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства;
Підсумовуючи вищевикладене можна дійти обґрунтованого висновку, що вищевказані обставини даного кримінального провадження, а також відповідні висновки експерта об`єктивно виключають подальшу можливість використання означеного вище майна, як доказу, зокрема, стороною обвинувачення, у тому числі, в суді, а тому в подальшому застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляд арешту майна, у тому числі, тимчасово вилученого, відпала необхідність, а відповідне майно підлягає негайному поверненню власнику, зокрема, ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив його задоволити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що слідчими СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000626 від 18.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України.
26.11.2020 прокурор Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області визначив підслідність вище вказаного кримінального провадження за слідчими СУ ГУ ДФС у Рівненській області.
Так, під час досудового розслідування встановлено, що 18.10.2018 працівниками Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області було проведено невідкладний огляд іншого володіння особи, без попереднього дозволу наданого слідчим суддею, а саме: вантажного фургону (малотоннажний В), марки: «Opel», моделі: «Vivaro», рік випуску: 2012, номер шасі: (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , а також гаражного приміщення за № НОМЕР_3 , розташованого на території АГК «ВОГНИК» в Рівненській області в місті Здолбунів по вулиці Драгоманова, якими користується ОСОБА_4 .
За результатами вищевказаного невідкладного огляду, працівниками поліції було тимчасово вилучено зазначений автомобіль та інші товарно-матеріальні цінності.
У подальшому, 24.10.2018 слідчим суддею Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_5 , у справі за № 562/3851/18 (провадження № 1-кс/562/979/18), вирішено питання про арешт майна ОСОБА_4 , що було тимчасово вилучено під час проведення слідчих (розшукових) дій.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
За ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено в судовому засіданні, що на даний час у кримінальному провадженні жодній особі не було повідомлено про підозру.
За таких обставин, в подальшому застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляд арешту майна, у тому числі, тимчасово вилученого, відпала необхідність, а відповідне майно підлягає негайному поверненню власнику, зокрема, ОСОБА_4 .
Відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.97 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ »посовується українськими судами як джерело права. Тому слід ураховувати, що ЄСПЛ, розглядаючи справи за заявами про захист права на мирне володіння майном, напрацював загальновизнаних стандартів захисту цього права, які зводяться до такого загального збавила: вирішуючи питання про те, чи відбувається порушення ст. 1 Першого протоколу, треба визначити: чи є в позивача право власності на майно, що охоплюється змістом ст. 1 чи мало місце втручання в мирне володіння майном та яким є характер такого втручання; чи відбулося позбавлення майна. При цьому варто звернути увагу, зокрема, на зазначене.
У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є пручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest. general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), і зв`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе ««індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).
Принцип «пропорційності» (principle of proportionality), закріплений як загальний принцип у Договорі про заснування ЄС, вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть, якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу, якщо не було» дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Підсумовуючи наведене, подальше обмеження ОСОБА_4 , у користуванні майна через накладення на нього арешту в рамках досудового розслідування, буде рахуватись порушення ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволити.
Скасування арешт майна повністю, а саме:
шість товаротранспортних накладних на переміщення алкогольних напоїв від 06.08.2018; посвідчення про якість продукції у споживчій тарі за № 28 а; посвідчення про якість продукції у споживчій тарі за № 23 а; два сертифікати відповідності від 22.12.2016 за № 1.033.Х004013-16; дві видаткові накладні за № 640 від 06.08.2018; два акти прийому-передачі ФОП ОСОБА_6 від 06.08.2018; три видаткові накладні за № 639 від 06.08.2018; посвідчення про якість продукції у споживчій тарі за № 53 а; два акти прийому-передачі ФОП ОСОБА_6 від 15.10.2018; дві видаткові накладні за № 755 від 15.10.2018; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи за № 167692 від 04.08.2000; дві ліцензії про право оптової торгівлі алкогольними напоями за № 077153 від 09.08.2017; товаро-транспортна накладна на переміщення алкогольних напоїв від 15.10.2018; картка для виплат «ПриватБанк» за № НОМЕР_4 ; картка «Золота картка «Універсальна» «ПриватБанк» за № НОМЕР_5 ; двадцять полімерних спайок у яких наявні по 20 пляшок ємністю по 0,5 л. кожна, з рідиною прозорого кольору, на яких містяться етикетки з надписом «Пшенична CLUBVODKA»; 16 полімерних спайки у яких наявні по 12 пляшок ємністю по 0,7 л. кожна, з рідиною коричневого кольору, на яких міститься етикетки з надписом «BURSHTINIVKA»; дві картонні ящики, у яких наявні по 12 пляшок ємністю по 0,75 л. кожна, з рідиною прозорого кольору, на яких містяться етикетки з надписом «Шаманське Советское»; сорок вісім картонних ящики, у яких наявні пакунки з краником, без маркування ємкості, з рідиною прозорого кольору, з різким запахом алкоголю; два картонні ящики, у яких наявні по 6 пляшок ємністю по 0,7 л. кожна, з рідиною світлого кольору, на яких містяться етикетки з надписом вино «Маестро»; один картонний ящик, у якому наявні 6 пляшок ємністю по 0,7 л. кожна, з рідиною світлого кольору, на яких містяться етикетки з надписом вино «Мускатне»; один картонний ящик, у якому наявні 6 пляшок ємністю по 0,7 л. кожна, з рідиною світлого кольору, на яких містяться етикетки з надписом вино «Ізабелла»; два картоні ящики, у якому наявні по 50 блоків, у якому містяться по 20 пачок з надписом цигарок марки «MARVEL; 9 полімерних спайок у яких наявні по 12 пляшок ємністю по 0,7 л. кожна, з рідиною коричневого кольору, на яких міститься етикетки з надписом «BURSHTINIVKA»; 4 полімерних спайки у яких наявні по 20 пляшок ємністю по 0,5 л. кожна, з рідиною прозорого кольору, на яких містяться етикетки з надписом «Пшенична»; 3 пляшки ємністю по 0,5 л. кожна, з рідиною прозорого кольору, на яких містяться етикетки з надписом «Пшенична»; 1 пляшка ємністю 0,7 л., з рідиною коричневого кольору, на якій міститься етикетка з надписом «BURSHTINIVKA»; 5 поліетиленових пакети чорного кольору, у яких наявні по 20 пляшок без визначення ємкості, візуально схожими на об`єм 1 л. кожна, з рідиною коричневого кольору; 15 поліетиленових пакети чорного кольору, у яких наявні по 20 пляшок без визначення ємкості, візуально схожими на об`єм 1 л. кожна, закриті кришкою жовтого кольору, з рідиною коричневого кольору; поліетиленовий пакет чорного кольору, у яких наявні по 6 пляшок без визначення ємкості, візуально схожими на об`єм 1 л. кожна, з рідиною коричневого кольору; 3 поліетиленові пакети, у яких наявні по 20 пляшок ємністю по 0,5 л. кожна, з рідиною прозорого кольору, на яких містяться етикетки з надписом «Пшенична»; 12 полімерних каністр без визначення ємкості, заповнені рідиною прозорого кольору; 1 полімерна баклажка, без визначення ємкості, візуально схожа на 10 л., яка на 1/8 заповнена рідиною прозорого кольору;
автомобіль типу вантажного фургону (малотоннажний В), марки: «Opel», моделі: «Vivaro», рік випуску: 2012, номер шасі: (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 ; протокол перевірки технічного стану транспортного засобу за № 00329-01689-17; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № 066,
виявленого та тимчасово вилученого, під час проведення невідкладного огляду іншого володіння особи, зокрема: вантажного фургону (малотоннажний В), марки: «Opel», моделі: «Vivaro», рік випуску: 2012, номер шасі: (кузова, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , а також гаражного приміщення за № НОМЕР_3 , розташованого на території АГК «ВОГНИК», за адресою: Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Драгоманова, якими користувався ОСОБА_4 , задовольнити повністю.
Зобов`язати орган досудового розслідування ГУДРС в Рівненській області та прокурора Рівненської обласної прокуратури негайно повернути указане вище майно ОСОБА_4 .
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1