У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.10.2020 Справа №607/17874/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000317, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, -

встановив:
До суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000317, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

У поданому клопотанні зазначено наступне: «В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, виник спільний злочинний умисел, направлений на вербування та переміщення людей, з метою втягнення у заняття жебрацтвом з використанням уразливого стану осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Після досягнення домовленостей, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в невстановленому місці та час, зустрілися із ОСОБА_10 . Під час зустрічі вони з`ясували, що ОСОБА_10 перебуває в уразливому стані, що зумовлений його тяжким матеріальним становищем (відсутність постійного місця роботи, заробітку, власного житла та грошових коштів).

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_10 у заняття жебрацтвом, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, даті та час, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою умовлянь та обіцянок, домоглися його згоди на заняття жебрацтвом та схилили до виїзду в м.Тернопіль, чим здійснили вербування потерпілого у зайняття жебрацтвом.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_10 у заняття жебрацтвом,

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановленому досудовим розслідуванням час, скориставшись уразливим станом особи, за допомогою автомобіля марки «Citroen Evasion», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , доставили в м. Тернопіль ОСОБА_10 , чим здійснили переміщення потерпілого для зайняття жебрацтвом.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою втягнення ОСОБА_10 у заняття жебрацтвом,

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в червні липні 2020 року у місті Тернополі, використовуючи безправне положення і уразливий стан ОСОБА_10 , примусили останнього займатись під їх контролем жебракуванням в місцях значного скупчення людей.

Отримані ОСОБА_10 грошові кошти (милостиню) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у нього відбирали на свої власні потреби.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці

познайомились із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем м.Берегово Закарпатської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, з`ясувавши, що ОСОБА_11 перебуває в уразливому стані, що зумовлений його вира женими фізичними вадами (вади зору та слуху), які обмежують здатність особи чинити опір незаконним діям, та тяжкими особистими обставинами,

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скориставшись уразливим станом особи, за допомогою автомобіля марки «Citroen Evasion», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , доставили ОСОБА_11 в м. Тернопіль, чим здійснили переміщення останнього для зайняття жебрацтвом.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, використовуючи повну залежність ОСОБА_11 , його безправне положення і уразливий стан, примусили останнього займатись жебракуванням в місцях значного скупчення людей в м.Тернопіль.

Отримані ОСОБА_11 грошові кошти (милостиню) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у нього відбирали на свої власні потреби.

17 серпня 2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Берегово Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, а саме у вербуванні та переміщенні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи за попередньою змовою групою осіб.

21 вересня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.149 КК України, а саме у вербуванні та переміщенні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

18 серпня 2020 року ОСОБА_8 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23:59 год.

15 жовтня 2020 року.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_8 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23:59 год.

31 жовтня 2020 року.

Вина підозрюваного ОСОБА_8 доведена зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10 серпня 2020 року;

-протокол обшуку в автомобілі марки «Citroen Evasion», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , від 31 липня 2020 року;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту

від 30 липня 2020 року;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 30 липня 2020 року;

-проміжними протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою від 22 липня 2020 року;

- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Метою продовження запобіжного заходу тримання під вартою до ОСОБА_8 згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п.3 незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення;

Підставами продовження застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжкого, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід, підтверджують наявністю зазначених ризиків, та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Метою продовження застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення належної його поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Ризиком того, що ОСОБА_8 уродженець м.Берегово Закарпатської області, у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, він, усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Відповідно альтернативної міри покарання немає. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

У разі визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого діяння, це може стати підставою та мотивом для його переховування від органів досудового розслідування та суду.

п. 2 ст. 177 КПК України, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також, перебуваючи на волі є ризик, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які можуть являтись у кримінальному проваджені речовими доказами та мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст.2 КПК України.

п. 3 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
Ризиком того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_8 , а від так останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Також, ОСОБА_8 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 метою ненадання ним показів чи надання показів в його користь, а сторона обвинувачення не матиме можливості запобігти цьому та перешкоджати протиправним діям.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як вказані вище свідки, інші свідки пригоди чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але і жертви злочину та її безпеку, саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці злочинів проти волі, честі та гідності особи.

п. 4 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню.
Ризиком того, що ОСОБА_8 може перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення злочину, всіх учасників кримінального правопорушення, встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення досудового розслідування у розумний строк є дані про його особу, спосіб учинення ним злочину.

Окрім цього, необхідно провести комплекс слідчо-розшукових дій, спрямованих на отримання доказів вчинення ОСОБА_8 , спільно із іншими особами інших злочинів, встановлення цих осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальність за вчиненні діяння. У звязку з цим, ОСОБА_8 може вживати будь-яких заходів, спрямованих на унеможливлення встановлення їх органом досудового розслідування, впливати на інших осіб, причетних до вчинення злочину, з метою ухилення ними від органу досудового розслідування та суду, ненадання ними показів чи надання показів в його користь тощо.

п. 5 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
У ОСОБА_8 на утриманні особи не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання.

Він не працює, немає постійного законного заробітку та джерел доходу, і свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину.

Вищевказане в цілому свідчить про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженні, а також продовжувати вчиняти інші злочини.

Орган досудового розслідування вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому оцінюється суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнається за реальну небезпеку можливість його ухилення від слідства та правосуддя у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Підстави для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні, тому що він притягується до відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, а також встановлено обставини, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою та підтверджують наявність зазначених ризиків.

Заявлені ризики не зменшились, а тому виправдовують подальше тримання

ОСОБА_8 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування

ОСОБА_8 під вартою.

Також, в ч.4 ст.183 КПК України зазначається, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області подано клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 погоджене першим заступником керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_12 про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 01 червня 2020 року до шести місяців.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 31 жовтня 2020 року о

23 год. 59 хв., однак завершити досудове розслідування до вказаної дати не надається можливим, оскільки необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії, а саме:

- встановити та допитати свідків у даному кримінальному провадженні на території м.Тернопіль та Закарпатської області, показання яких можуть підтвердити чи спростувати вину підозрюваних у вчиненні інкримінованого їм злочину;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертизи аудіо- звукозапису, які мають значення під час судового розгляду, а саме підтвердження ведення розмов, які містять інформацію, що становить інтерес у кримінальному провадженні, зафіксованих під час проведення негласних слідчих розшукових дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж саме підозрюваними особами;

- провести переклад розмов з угорської на українську мову в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за участі перекладача, оскільки дані розмови містять інформацію, яка підтверджує причетність підозрюваних осіб до вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення;

- встановити місцезнаходження ОСОБА_13 , яка перебуває в розшуку;

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

- виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосила клопотання та пояснила, що підтримує його в повному обсязі посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_6 пояснив, що заперечує щодо клопотання сторони обвинувачення посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність обставин, які свідчать, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Крім цього адвокат ОСОБА_6 надав суду письмово викладені заперечення в обґрунтуванні який посилається, на недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що підтримує думку захисника.

Ознайомившись з клопотанням сторони обвинувачення з додатками, письмовими запереченнями сторони захисту, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя вважає за доцільне зазначити наступне.

На думку слідчого судді клопотання сторони обвинувачення відповідає вимогам зазначеним ч.3 ст. 199 КПК України оскільки крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України у ньому міститься:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку суду ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10 серпня 2020 року;

-протокол обшуку в автомобілі марки «Citroen Evasion», зеленого кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , від 31 липня 2020 року;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту

від 30 липня 2020 року;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 30 липня 2020 року;

-проміжними протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій спостереження за особою від 22 липня 2020 року;

- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

09 жовтня 2020 року ОСОБА_8 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 31 жовтня 2020 року. до 23:59 год, однак на думку слідчого судді стороною обвинувачення доведено, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились на продовжують існувати, зокрема. Ризиком того, що ОСОБА_8 може перешкоджати органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення злочину, всіх учасників кримінального правопорушення, встановленню істини у кримінальному провадженні та забезпечення швидкого, повного і неупередженого дослідження обставин вчинення злочину і завершення досудового розслідування у розумний строк є дані про його особу, спосіб учинення ним злочину. Ризиком того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні є те, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_8 , а від так останній як особисто, так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Також, ОСОБА_8 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 метою ненадання ним показів чи надання показів в його користь, а сторона обвинувачення не матиме можливості запобігти цьому та перешкоджати протиправним діям. Ризиком того, що ОСОБА_8 уродженець м.Берегово Закарпатської області, у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, він, усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин у вигляді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна. Відповідно альтернативної міри покарання немає. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Проаналізувавши наведене у сукупності приходжу до переконання, що заперечення сторони захисту спростовуються матеріалами долученими до клопотання та доводами про реальне існування ризиків.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обгрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання у право на свободу особи.

Крім цього ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Однак виходячи із доведених ризиків, у їх сукупності, на думку слідчого судді забезпечити належну поведінку підозрюваного без утримання його під вартою, на даній стадії досудового розслідування не являється можливим.

Крім цього при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що підозрюваний не працює, немає постійного законного заробітку та джерел доходу, і свої матеріальні потреби намагається задовольнити злочинним шляхом, що й стало причиною вчинення ним вказаного злочину.

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 враховуючи дані, що характеризують особу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення доцільно задовольнити та продовжити ОСОБА_8 , строк тримання під вартою на два місяці до 30 грудня 2020 року. Крім цього суд не знаходить підстав, для зміни розміру визначеної застави.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 22, 28, 94, 176, 181, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання задовільнити, ОСОБА_8 продовжити строк тримання під вартою на два місяці до 30 грудня 2020 року.

Після внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2020 року, ЄУН 607/13598/20, ОСОБА_8 звільнити з-під варти і з цього часу на нього покладаються обов`язки: не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого або прокурора про зміну місця проживання, роботи; з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не спілкуватися з потерпілими і свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, на строк два місяці до 30 грудня 2020 року.

ОСОБА_8 роз`яснити, що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали закінчується 30 грудня 2020 року в 23 год. 59 хв.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Перекладач ОСОБА_5 повинна роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 зміст ухвали, перекласти її та засвідчити своїм підписом.

Копію ухвали вручити учасникам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1