Справа №: 941/66/21
провадження №: 1-кп/398/222/21
УХВАЛА
Іменем України

"28" січня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Олександрії обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000226 від 17.07.2020 року, стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2020 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 17.07.2020 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
В підготовче судове засідання не з`явились потерпіла ОСОБА_8 підтвердження, що остання належно повідомлена про час та місце проведення підготовчого судового засідання суд не отримав, а також захисник обвинувачених за договором ОСОБА_9 , у зв`язку з чим обвинуваченим було призначано захисника ОСОБА_6 на окрему процесуальну дію.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що підготовче засідання слід відкласти, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче засідання відбувається за участю учасників судового провадження, зокрема потерпілих та захисника обвинувачених.

При цьому, прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, а саме, спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, вчинених групою осіб, на теперішній час існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Представник потерпілої на задоволенні клопотання прокурора наполягав.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та захисник обвинувачених ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора категорично заперечили, посилаючись на вісдутність належних доказів існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просили змінити раніше обраний запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши в судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.
У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права».
Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, рішення ЄСПЛ від 06 квітня 2000 року у справі «Лабіта проти Італії». Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, зокрема, спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, яке закон класифікує як тяжкий злочин, що карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
Обвинувачений ОСОБА_5 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обвинувачений ОСОБА_4 одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, за місцем проживання характеризується посередньо.
По даному кримінальному провадженню на досудовому слідстві обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2020 року продовжено до 29 січня 2021 року.
Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченим злочину у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особи обвинувачених вказують на обґрунтованість у обранні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Хоча тяжкість покарання і не є визначеним елементом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності обвинувачених та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності їх поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрювані можуть ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» .
При цьому, суд враховує й те, що відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Наразі існують ризики того, що обвинувачені, з метою зміни наданих під час досудового розслідування показань можуть незаконного впливати на потерпілу та свідків, місце проживання яких обвинуваченим відомо, перешкоджати судовому провадженню, переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Стороною захисту не надані суду докази неможливості тримання обвинувачених під вартою.
З огляду на викладене, суд вважає за доцільне обрати обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано та продовжено обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.
У відповідності з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави в даному кримінальному провадженні.
Вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених, ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зникли, тож ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно визначити строк тримання під вартою на 60 днів.
З наведених підстав клопотання обвинувачених та їх захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Відкласти підготовче судове засідання по обвинувальному акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000226 від 17.07.2020 року, щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, на 15.00 годину 16 березня 2021 року.
Викликати в підготовче судове засідання учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 28 січня 2021 року по 27 березня 2021 року включно.
В задоволенні клопотання обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та їх захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченим.
На ухвалу суду, в частині обрання запобіжного заходу у виді строку тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
В іншій частині ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1