У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0002948

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2019 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого за ч. 1 ст. 310 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

З обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалено стягнути судові витрати в розмірі 1144 грн. Вирішено долю речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок скасувати, кримінальне провадження за його обвинуваченням закрити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Оскаржуючи вирок суду першої інстанції, апелянт наполягає на недопустимості доказів, покладених в основу обвинувачення.

Стверджує, що показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є неправдивими, суперечливими та такими, що викликають об`єктивні сумніви. На думку обвинуваченого, враховуючи, що вказані свідки є знайомими старшого оперуповноваженого УПН ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 , останній сфальсифікував докази з метою штучного розкриття злочину.

Вважає, що надані стороною обвинувачення протоколи допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримані з порушенням процесуальних норм, а тому є недопустимими. Посилаючись на ч. 5 ст. 101 КПК України, наполягає на тому, що висновки експертизи не можуть бути покладені в основу обвинувачення, оскільки отримані в результаті використання недопустимих доказів.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

У невстановлені дату та час, невстановленим способом ОСОБА_5 придбав насіння рослини роду коноплі в кількості не менше 23 рослин, які в подальшому в АДРЕСА_1 посіяв на присадибній ділянці та почав незаконно вирощувати до проведення обшуку та їх вилучення співробітниками правоохоронного органу.

04 серпня 2018 року в період часу з 11.40 год. до 14.07 год. в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на території присадибної ділянки було виявлено та вилучено 23 кущі, які є рослинами роду коноплі і відносяться до рослин, що містять наркотичні засоби і психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей, і які обвинувачений ОСОБА_5 незаконно вирощував.

Судом першої інстанції ОСОБА_5 визнаний винним у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин. Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 310 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, відповідають фактичним обставинам справи. Доводи апелянта про недопустимість доказів, позбавлені підстав з огляду на наступне.

Обвинувачений ОСОБА_5 в суді першої інстанції визнав факт незаконного посіву та вирощування ним в першій половині 2018 року в АДРЕСА_1 на території присадибної ділянки житлового будинку № 66 рослин роду коноплі в кількості 23 кущів, які були вилучені у нього при проведені обшуку працівниками поліції 04 серпня 2018 року.

Тобто, показання про визнання вини надані обвинуваченим ОСОБА_5 безпосередньо суду, а тому відсутні підстави вважати їх неправдивими.

Ці пояснення підтвердив в суді свідок ОСОБА_10 та пояснив, що на початку літа 2018 року він приїхав з м. Миколаєва в м. Вознесенськ Миколаївської області, де познайомився з обвинуваченим ОСОБА_5 . При цьому він відвідував територію домоволодіння, де мешкає обвинувачений за адресою: АДРЕСА_1 , і бачив, що на території присадибної ділянки вирощуються кущі рослини коноплі.

Відповідно до протоколу обшуку від 04 серпня 2018 року, який був проведений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 03.08.2018 р., 04.08.2018 р. в період часу з 11.40 год. до 14.07 год. в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 на присадибній ділянці приватного домоволодіння було виявлено та вилучено 23 кущі, які згідно висновку експертизи є рослинами роду коноплі (а.п. 60-64, 70-73.)

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 в суді про те, що він вирощував ці рослини узгоджуються з даними зазначеного протоколу обшуку, з якого вбачається, що рослини були уходжені, підв`язані, здійснювався їх полив шляхом крапельного орошення.

Пояснення свідка ОСОБА_10 узгоджуються із поясненнями обвинуваченого ОСОБА_5 та даними, які містяться у письмових документах, зокрема, із протоколом обшуку від 04 серпня 2018 року, з відеозйомкою до нього, висновком судової експертизи № 1131 від 09 серпня 2018 року.

Покладаючи в основу вироку показання свідка ОСОБА_10 , суд першої інстанції врахував, що пояснення обвинуваченого узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, є послідовними та логічними. Наведені апелянтом доводи про зацікавленість даного свідка є голослівними, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджені.

Наведені обвинуваченим ОСОБА_5 доводи про те, що показання свідка ОСОБА_9 неправдиві та є недопустимим доказом, не є слушними, з огляду на те, що судом першої інстанції вказані свідчення не були враховані через неможливість допитати зазначеного свідка в судовому засіданні.

Твердження апелянта про те, що висновок експерта ґрунтується на недопустимих доказах, є помилковим. Експертне дослідження проведено в порядку встановленому законом, уповноваженою особою, на основі допустимих матеріалів (а.с. 71-75). Об?єкти, надані на дослідження, були упаковані належним чином, цілісність упакувань порушено не було.

За таких обставин, дослідивши докази та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_5 .

Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання, то суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, є не судимим.

Обвинуваченому ОСОБА_5 призначено покарання відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 310 КК України, та, на думку апеляційного суду, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2019 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3