Справа № 357/1292/21
У Х В А Л А

10 лютого 2021 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого СВ розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке 08.02.2021 року вилучено в подвір`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 по матеріалам кримінального провадження №0000004 відомості про яке внесено до ЄРДР 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

09.02.2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого СВ розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке 08.02.2021 року вилучено в подвір`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 по матеріалам кримінального провадження №0000004 відомості про яке внесено до ЄРДР 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З клопотання вбачається, що 08.02.2021 року до відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що невстановлена особа шляхом розбиття віконного скла, проникла в середину її житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала газову плиту, подушки та інші речі домашнього вжитку, чим спричинила останній майнової шкоди (ЄО № 357 від 08.02.2021).

08.02.2021, відповідно до ст. 214 КПК України, відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала у спадщину від батьків житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зберігалися різні речі домашнього вжитку.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що 06.02.2021 перебуваючи в центрі с. Лука Таращанського району Київської області, вона помітила ОСОБА_4 , жителя с. Лука, який був одягнений у куртку її покійної матері. 08.02.2021 відвідуючи будинок, що розташований по АДРЕСА_2 , вона виявила пошкоджене дерев`яне вікно та те, що з будинку зникли бувші у вжитку речі, а саме газова плита, сокира, ножівка, подушки та одяг, зокрема і та куртка, яку вона бачила на ОСОБА_4

08.02.2021 за письмовим дозволом ОСОБА_4 проведено огляд місця події в подвір`ї останнього. В ході даного огляду ОСОБА_4 (мобільний телефон відсутній) добровільно виніс з свого будинку на подвір`я та видав викрадені ним речі, а саме газову плиту марки «ГП-2», сокиру, ножівку, три пір`яні подушки розміром 70х70см кожна, жіночу сумку, покривало розміром 1,8х1,5м з вмістом 10-рушників. Вказані речі вилучено та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , яка впізнала їй в ході огляду ( НОМЕР_1 ).

Відповідно до ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення газової плити марки «ГП-2», сокири, ножівки, трьох пір`яних подушок розміром 70х70см кожна, жіночої сумки, покривала розміром 1,8х1,5м з вмістом 10-рушників, їх володільцю ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ), можлива зміна їх стану, передання іншій особі, знищення, що призведе до неможливості проведення експертиз, інших слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

Тому враховуючи, що повернення вилученого під час огляду майна, може призвести до втрати речових доказів, шляхом їх знищення, перетворення чи відчуження, з метою забезпечення проведення відповідних слідчих дій, старший слідчий просить на вищевказане майно, а саме на газову плиту марки «ГП-2», сокиру, ножівку, три пір`яні подушки розміром 70 х70см кожна, жіночу сумку, покривало розміром 1,8х1,5м з вмістом 10-рушників накласти арешт.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Вказані підстави необхідно диференціювати залежно від мети застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтере су суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності [6; 7; 8; 9; 10]

Як вбачається з матеріалів клопотання, старший слідчий звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх експертиз та слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини.

Враховуючи те що майно на який хоче слідчий накласти арешт, являється власністю ОСОБА_5 і накладення арешту може позбавити іі права користування і розпоряджатись вище зазначеним майном, та враховуючи тий факт, що матеріалах клопотання на а.с. 9 міститься постанова від 08.02.2021 року про визнання речовими доказами в якій зазначено, що речові докази передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , а тому в задоволені клопотання прокурора про накладення арешту слід відмовити, оскільки відпала необхідність.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СВ Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке 08.02.2021 року вилучено в подвір`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 по матеріалам кримінального провадження №0000004 відомості про яке внесено до ЄРДР 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1