Справа № 462/3182/20
провадження 1-кс/462/1872/20
У Х В А Л А

08 грудня 2020 року місто Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , першого заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові клопотання володільця майна Приватного підприємства «Фенцур» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Директор ПП «Фенцур» ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт земельної ділянки з кадастровим № :04:001:0151 площею 2,2 га, що розташована по вул. Сірка,1-б в смт Рудне Залізничного району м. Львова, та перебуває у користуванні ПП «Фенцур», який був накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 08.07.2020 року у межах кримінального провадження №0001186 від 27.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, мотивуючи це тим, що вжиті органом досудового розслідування заходи забезпечення даного кримінального провадження, є неспівмірними та такими, що не відповідають вимогам закону. Вказує, що ухвалою слідчого судді грубо порушуються права підприємства, як орендаря земельної ділянки, чиняться перешкоди у здійсненні господарської діяльності та завдається значних матеріальних збитків підприємству. В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, просить клопотання задовольнити.

Перший заступник керівника Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що підозра на даний час у межах кримінального провадження №0001186 нікому не пред`явлена, будь-якого цивільного позову прокурором не подавалося, потерпілого у вказаному проваджені немає, і тому при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновків, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Залізничним ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001166 відомості про, яке 27.05.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України по факту того, що посадові особи Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова, будучи службовими особами органу місцевого самоврядування, неналежно виконуючи посадові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, вчинили службову недбалість, а саме здійснили неправомірну передачу земельної ділянки з кадастровим № :04:001:0151 площею 2,2 га в оренду для будівництва та обслуговування мотельного комплексу, незважаючи на те, що вказана ділянка згідно з діючим генеральним планом, суміщеного з проектом детального планування/корегування проекту «смт Рудно/з селами Зимна Вода, Конопниця» не входить в межі смт Рудно Залізничного району м. Львова.

З рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова Львівської області №661 від 24.12.2008 року «Про розгляд заяви директора ПП «Фенцур» убачається, що земельна ділянка з кадастровим № :04:001:0151 площею 2,2 га. Розташована по вул. Сірка,1б у м. Львів-Рудне, була передана в оренду ПП «Фенцур» для будівництва та обслуговування мотельного комплексу.

У межах зазначеного провадження старший слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

08.07.2020 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова постановлено: вищевказане клопотання старшого слідчого задовольнити; накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим № :04:001:0151 площею 2,2 га, що розташована по вул. Сірка,1-б в смт Рудне Залізничного району м. Львова, та перебуває у користуванні Приватного підприємства «Фенцур» (), заборонивши ПП «Фенцур» та будь-яким іншим особам використовувати, розпоряджатись та відчужувати вказану земельну ділянку, зокрема, шляхом укладання договорів купівлі-продажу іншими особами та установами, проведення земляних/будівельних робіт, реєстрації декларацій про початок/готовність об`єктів до експлуатації в органах Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, реєстрації майнових прав на нього та/чи його частини в органах Державної реєстраційної служби України та іншим способом.

Однією з основною підставою, яка слугувала для накладення арешту було те, що в органу досудового слідства були всі підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим № :04:001:0151 може перебувати у державній власності, оскільки перебуває за межами смт Рудно Залізничного району м. Львова, а відтак, питання щодо передання вказаної земельної ділянки може належати до компетенції відповідної райдержадімністрації або Львівської обласної ради.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим № :04:001:0151 розташована у межах смт Рудно Залізничного району м. Львова та належить до комунальної власності.

На даний час ні прокурор, ні Львівська обласна рада або відповідна райдержадімністрації з цивільним позовом про витребування земельної ділянки з кадастровим № :04:001:0151 з комунальної власності не зверталися.

Підозра у межах кримінального провадження № 0001166 нікому не пред`явлена, потерпілого у вказаному проваджені немає.

Разом з тим, володілець майна надав слідчому судді лист Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 25.08.2020 року № 29-13-0.2-5264/2-20, з якого вбачається, що згідно з даними відділу Держгеокадастру земельна ділянка з кадастровим № :04:001:0151 площею 2,2 га, що розташована по вул. Сірка,1-б в смт Рудне Залізничного району м. Львова, перебуває в оренді ПП «Фенцур» терміном на 25 років. Обліковується в межах населеного пункту смт Рудне на підставі рішення Львівської обласної ради народних депутаті від 11.05.1995 року № 68.

У підпункті 2.1. пункту 2 рішення Львівської обласної ради народних депутаті від 11.05.1995 року № 68 зазначено, межі смт Рудно змінено шляхом включена у межі селища міського типу частини земель Зимноводівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району загальною площею 199,2 га, тощо.

Органом досудового розслідування з моменту накладення арешту на вказане майно не було здобуто доказів, які б без будь-якого сумніву свідчили про те, що земельна ділянка з кадастровим № :04:001:0151 вибула з державної власності у комунальну на підставі незаконних дій або рішень.

Згідно із п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував в схожих фактичних обставинах порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції (зокрема: GLADYSHEVA v. RUSSIA, № 7097/10, ЄСПЛ, 06 грудня 2011 року; PCHELINTSEVA AND OTHERS v. RUSSIA, № 47724/07, 58677/11, 2920/13, 3127/13, 15320/13, ЄСПЛ, від 17 листопада 2016 року).

ЄСПЛ зазначав, що наслідки будь-якої помилки, допущеної державним органом, повинна нести держава, і помилки не повинні виправлятися за рахунок відповідної особи (див. STOLYROVA v. RUSSIA, № 15711/13, § 49, 29.01.2015 року). Тому Суд вважає, що судове рішення про виправлення помилки з боку муніципальних та обласних органів влади за рахунок заявника також поклало на нього надмірний тягар.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Беручи до уваги, що ПП «Фенцур» є орендарем земельної ділянки з кадастровим № :04:001:0151, за яку сплачує щомісячну орендну плату, тривалий час відкрито користується цією ділянкою, а також те, що підозрюваний та потерпілий у кримінальному проваджені відсутні, слідчий суддя приходить до висновку, що представники ПП «Фенцур» довели, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а подальше існування вказаного арешту майна стане надмірним тягарем для його володільця.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасуванню арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт земельної ділянки з кадастровим № :04:001:0151 площею 2,2 га, що розташована по вул. Сірка,1-б в смт Рудне Залізничного району м. Львова, та перебуває у користуванні ПП «Фенцур», який був накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 липня 2020 року.

Ухвала остаточна та в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.