Справа № 128/668/18
ВИРОК
Іменем України

18 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора- ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 , представника потерпілого- адвоката ОСОБА_5 , захисника- ОСОБА_6 , обвинуваченого- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця об`єднане кримінальне провадженні, відомості про які внесені 07.02.2018 в ЄРДР за № 0000136 та 27.02.2018 в ЄРДР за №0000224 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, уродженця с. Лаврівка, Вінницького району, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 , ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , наприкінці квітня 2017 року, точної дати та часу органом досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, зайшов на територію неогородженої присадибної ділянки свого знайомого- потерпілого ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та помітив саджанці декоративних дерев, як потерпілий вирощував для подальшого продажу та в цей час у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення зазначених дерев. Після цього, реалізуючи цей злочинний умисел, діючи умисно, з корисливого мотиву, спрямованого на таємне викрадення чужого майна , обвинувачений ОСОБА_7 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і скориставшись тим, що потерпілого ОСОБА_4 на території домоволодіння немає, вирвав з корінням, тобто в такій спосіб вкрав, три саджанці декоративних дерев, а саме: тую «Смарагд», ринкова вартість якої, на момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 становить -441,00 грн.; тую «Західноєвропейська пірамідальна» ринкова вартість якої, на момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 становить -380,00 грн. та тую «Східна оцендалізбіота» ринкова вартість якої, на момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 становить 327,00 грн.

Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1148,00 гривень.

Крім цього, на початку травня 2017 року, точної дати та часу органом досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, спрямованого на таємне викрадення чужого майна , знову зайшов на територію неогородженої присадибної ділянки потерпілого ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і скориставшись тим, що потерпілого ОСОБА_4 на території домоволодіння немає, вирвав з корінням , тобто в такій спосіб вкрав, п`ять саджанців декоративних дерев, а саме: ялівець горизонтальний «Кінг оф спріг», ринкова вартість якого на момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 становить -455,00 грн., ялівець козацький «Глаука», ринкова вартість якого на момент вчинення крадіжки згідно судово-товарознавчої експертизи №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 становить -452,00 грн., кипарисовик Лавсона «Ельвуді», ринкова вартість якого на момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 становить -233,00 грн., чагарник вічнозелений «Самшит», ринкова вартість якого на і момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 становить-211,00 грн. та дерево породи Тис плодоягідний «Хіксі», ринкова вартість якого на момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1992-1999/18- 21 від 26.03.2018 становить -578,00 грн.

Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1929 гривень.

Також, 02.02.2018 близько опівдні, точного часу органом досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, обвинувачений ОСОБА_7 , прийшов до будинку потерпілого ОСОБА_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , щоб допомогти останньому у ремонті автомобіля та знаходячись на території вказаного домоволодіння, обвинувачений зайшов до підсобного приміщення за інструментами та помітив в одній із кімнат вказаного приміщення чавунні дверцята для пічного опалення і в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення цього майна.

Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в підсобному приміщенні вищевказаного домогосподарства, діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_4 залишив територію домоволодіння, вкрав чавунні дверцята для пічного опалення, ринкова вартість яких, з урахуванням зносу, на момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ №1094-1095/18-21 від 16.02.2018 становить 553,50 грн.

Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 553,50 гривні.

Крім цього, 05.02.2018 близько 10:00 години обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію неогородженої присадибної ділянки потерпілого ОСОБА_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та скориставшись тим, що потерпілого ОСОБА_4 на території домоволодіння немає, вирвав з корінням, тобто у такій спосіб вкрав, три саджанці декоративних дерев «Туя Смарагд», ринкова вартість одного саджанця, на момент вчинення крадіжки згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ №1094-1095/18-21 від 16.02.2018 становить- 704,00 грн.

Реалізувавши свій злочинний намір до кінця, обвинувачений ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2 112 гривень.

26.11.2020 через канцелярію суду подано угоду про примирення від 12.11.2020 укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Згідно умов даної угоди, потерпілий примирився із обвинуваченим, який визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та злочинів, що передбачені ч.2 ст.185 КК України, та повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_7 повинен понести за вчинені ним проступок та три злочини :

-за ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі, строком на 1 рік 6 місяців ( з урахуванням закону № 2617 VIII від 22.01.2018, що 01.07.2020 набрав чинності, зміни якого пом`якшують кримінальну відповідальність за ч.1 ст.185 КК України);

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Сторони узгодили також застосувати положення ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши при цьому на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

15.01.2021 у судовому засіданні суд розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним за ч. 1 ст. 185 КК України (один епізод) та ч.2 ст. 185 КК України ( три епізоди) у повному обсязі з обставин викладених у зміненому обвинувальному акті в редакції від 31.12.2019 (Т.2 а.с.49- 53), просив вказану угоду затвердити та дав згоду на застосування узгоджених виду та міри покарання, а також просив звільнити його від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку. Наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, просив затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні подав суду заяву про залишення його цивільного позову у даному кримінальному провадженні - без розгляду, оскільки у нього відсутні претензії морального та матеріального характеру щодо обвинуваченого. Також просив суд затвердити угоду про примирення від 12.11.2020, призначивши обвинуваченому узгоджені вид та міру покарання , у подальшому звільнивши останнього від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку. Наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Представник потерпілого- адвокат ОСОБА_5 , підтримала позицію потерпілого.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження даної угоди про примирення, та просила призначити обвинуваченому ОСОБА_7 , узгоджені в угоді вид та міру покарання, звільнивши останнього від відбування остаточно призначеного покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку.

Судом установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні одного кримінального проступку, що передбачений ч.1 ст.185 КК України та у вчиненні трьох епізодів злочинів за ч.2 ст. 185 КК України (які згідно до ч.4 ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами); його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , а також за ч.2 ст. 185 КК України , оскільки ОСОБА_7 вчинив три епізоди таємного викрадення чужого майна (крадіжок) , вчинених повторно.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеною з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, а саме те, що умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

01.07.2020 набув законної сили Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, з змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 в редакції від 20.12.2019, згідно до яких санкція ч.1 ст. 185 КК України викладена у новій редакції та передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

В свою чергу, санкція ч.1 ст. 185 КК України , у попередній редакції КК із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно до ч.ч.1,3 ч. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Отже суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджені в угоді вид та міру покарання, а саме : за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі, строком на 1 рік 6 місяців ( з урахуванням Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, з змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 в редакції від 20.12.2019, що 01.07.2020 набрав чинності, зміни якого пом`якшують кримінальну відповідальність за ч.1 ст.185 КК України), а також за ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі та відповідно до ст. ст. 75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України звільнити останнього від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

За даних підстав, суд вважає можливим залишити цивільний позов ОСОБА_4 , поданий у даному кримінальному провадженні - без розгляду, оскільки це право позивача та така дія не суперечить закону , не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Долю речового доказу в даному провадженні необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: чавунні дверцята для пічного опалення , які передано потерпілому ОСОБА_4 під розписку,- залишити останньому за належністю.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають до стягнення процесуальні витрати на користь держави за проведення: судово товарознавчих експертиз №1094-1095/18-21 від 16.02.2018 в сумі 429 грн. та №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 в сумі 1 144 грн., що разом становить 1 573 гривень.

Керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 12.11.2020 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про які внесені 07.02.2018 в ЄРДР за № 0000136 та 27.02.2018 в ЄРДР за №0000224 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185 КК України.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання :

- за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 ( одного) року 6 ( шести ) місяців обмеження волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 ( двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням: судово товарознавчих експертиз №1094-1095/18-21 від 16.02.2018 в сумі 429 грн. та №1992-1999/18-21 від 26.03.2018 в сумі 1 144 грн., що разом становить 1 573 ( одна тисяча п`ятсот сімдесят три) гривень.

Речові докази у даному кримінальному проваджені: чавунні дверцята для пічного опалення , які передано потерпілому під розписку залишити ОСОБА_4 за належністю.

Позовну заяву потерпілого-цивільного позивача ОСОБА_4 до обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених в ч.3 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому, представнику потерпілого, захиснику та обвинуваченому .

Суддя: ОСОБА_1