Справа №635/8250/16-к
Провадження по справі № 1-в/635/833/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання в.о. начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст..74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березники Пермської області РФ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 червня 2014 року призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 квітня 2019 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання та початку строку відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 квітня 2019 року з 04 липня 2019 року, відповідно до ч. 5 ст.72 КК України в редакції закону від 26 листопада 2015 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08 серпня 2019 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2020 року не набрав законної сили.
Початок строку відбування покарання 04 липня 2019 року.
Кінець строку відбування покарання 04 липня 2022 року.
В.о. начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про пом`якшення покарання у випадку, передбаченому ч.3 ст.74 КК України, в якому просить привести вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 квітня 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.
Прокурор, представник установи та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Представник установи та засуджений надали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд вказаної справи у їх відсутність. Прокурор про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини п`ятої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали за клопотанням виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_3 , оглянувши матеріали особової справи на засудженого дійшов наступного висновку.
Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 квітня 2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді 3 років позбавлення волі.
Згідно із Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі по тексту ? Закон № 2617-VIII), який набрав чинності з 01 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону), внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:
- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років (ч.1 ст. 309 КК України);
- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).
Частиною другою статті 309 КК України в редакції чинній до 01.07.2020, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Отже, диспозицією частини другої статті 309 КК України, в редакції Закону № 2617-VIII, не передбачено кримінальної відповідальності за незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
За положеннями частини першої статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 квітня 2019 року за діяння, вчинене до набрання чинності Законом № 2617-VIII, призначене покарання не відбув, оскільки покарання за даним вироком входить у сукупність на підставі ч.4 ст.70 КК України за вироком Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2010 року, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення частини першої статті 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
За положеннями частини другої статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.
Частиною третьою статті 74 КК України передбачено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що дії ОСОБА_4 , за які він засуджений 24 квітня 2019 року за ч.2 ст.309 КК України мають таку кваліфікуючу ознаку - незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах, - яка передбачена диспозицією ч.2 ст.309 КК України в редакції Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, даним вироком призначене покарання за ч.2 ст.309 КК України в межах санкції ч.2 ст.309 в зазначеній редакції, яка набрала чинності з 01.07.2020, суд не вбачає підстав для звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 квітня 2019 року та пом`якшення призначеного даним вироком покарання з підстав, передбачених ч.ч. 2,3 ст.74 КК України.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання в.о. начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) ОСОБА_3 про приведення вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 24 квітня 2019 року у відповідність до чинного законодавства відповідно до ст..74 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , залишити без задоволення.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1