УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 00000733 внесеного до ЄРДР 23.10.2020, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Щітки, Вінницького району Вінницької області, українець, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не офіційно одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000733 від 23.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувальний акт відносно якого 06.10.2016 скеровано до Вінницького районного суду за ч. 2 ст. 185 КК України, 22.10.2020 (точний час та місце органом досудового розслідування не встановлено) вступивши у злочинну змову з ОСОБА_7 , спрямовану на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого, 22.10.2020 близько 21:00 год., прийшли до будинку АДРЕСА_1 , який належить останньому. Реалізовуючи свій злочинний умисел, на відкрите викрадення чужого майна поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя потерпілого та збагачення за рахунок чужої власності, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання останніх, тобто діючи умисно, розуміючи факт, що здійснювані ними дії вчиняються в умовах очевидності, ОСОБА_4 , діючи повторно, разом з ОСОБА_7 , вибили вхідні двері вищевказаного будинку та проникли всередину. В приміщенні даного будинку, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пройшли до кімнати, в якій знаходилися ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_7 та ОСОБА_4 нанесли численні удари по обличчю, тулубу та ногах ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_8 та нанесли йому численні удари ногами та руками по тулубу і голові, чим застосували насильство, яке не є небезпечним для життя потерпілого. В результаті спричинили останньому тілесні ушкодження відповідно до виписки КНП «Міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» № 22831 від 23.10.2020 у вигляді сполучної травми тіла: закритої тупої травми черевної порожнини, гематоми передньої черевної стінки; закритої травми грудної клітини зліва, закритої черепно мозкової травми, гематоми обох орбіт. Зламавши нанесеними ударами волю ОСОБА_8 до опору, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Nokia», гаманцем чорного кольору та грошовими коштами в сумі 800 гривень, що знаходилися в кімнаті на ліжку та які належать останньому. Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 800 гривень.

У вчиненні даного злочину підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Щітки Вінницького району Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувальний акт відносно якого 06.10.2016 скеровано до Вінницького районного суду за ч. 2 ст. 185 КК України,

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події від 23.10.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоклом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 .

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При обранні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особи підозрюваного, його репутації та соціальні зв`язки;

- особиста порука не може бути достатньою, оскільки в ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

- застава не може бути достатньою, оскільки ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти;

- домашній арешт не може бути достатнім враховуючи той факт, що

ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків, залякувати їх з метою створення сприятливих для себе умов, зможе повторно переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Отже, всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, суд має право 6не визначати розмір застави.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, керуючись ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 197 КПК України, за наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 не працює, має постійне місце проживання, не офіційно одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також особливу зухвалість кримінального правопорушення по якому оголошено підозру, яке вчинено групою осіб із застосуванням насильства та проникненням у житло, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому підстав для застосування застави слідчий суддя не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 14 години 07 хвилин 21 грудня 2020 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 21 грудня 2020 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя