Провадження № 1-кс/712/6085/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 24.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0000561 від 21.01.2017,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 24.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0000561 від 21.01.2017.
У поданій скарзі скаржник посилається на те, що СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000561 за ч.2 ст.194 КК України за фактом того, що 20.01.2017 року до чергової частнини Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 19.01.2017 року від невстановленої особи отриманий лист з погрозами щодо підпалу майна заявниці.
Постановою слідчого від 21 листопад 2019 року вищезначене кримінальне провадження закрито на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 вважає, що кримінальне провадження закрито безпідставно, та по ньому не проведено розслідування належним чином, у постанову внесені неправдиві дані, не проведена пожежно-технічна експертиза щодо причин пожежі в кіоску, що розташований на розі просп.Хіміків та вул.Самійла Кішки у м.Черкаси, не допитані всі свідки, не виконані всі вказівки прокурора. Зокрема, не перевірена причетність до підпалу павільону продавця ОСОБА_5 , яка могла здійснити його, щоб скрити нестачу, оскільки вона з метою отримання незаконної вигоди підставляла на продаж свій товар та завищувала ціни. 19.07.2018 року ОСОБА_5 у письмовій формі зізналася про здійснену нею крадіжку в сумі 143 383 грн., проте слідчим не було допитано ОСОБА_5 та продавців сусіднього павільону, які позичали їй товар. Також не опитаний продавець ОСОБА_6 , що працювала в кіоску по АДРЕСА_1 , якій невідомий чоловік передав лист з погрозами для скаржника. В листі зазначено про намір спалити кіоски скаржниці. Проте, експертиза даного листа не була проведена. За таких обставин, слідчий не вжив належних розшукових дій, а тому постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 , підтримала скаргу, просила її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказував, що провадження закрито з підстав, передбачених чинним законодавством, посилаючись на те, що досудове розслідування проведено належним чином та виконаний повний обсяг слідчих дій.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.
Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
З системного аналізу ст. 110 КПК України випливає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Так, основними мотивоми скарги є те, що при винесені оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не враховано, що відсутній висновок пожежно-технічної експертизи, не виконані всі вказівки процесуального керівника, не допитані свідки.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 21.11.2018 року процесуальним керівником були надані вказівки та відповідне доручення про проведення слідчих дій, направлено постанову про призначення пожежно-технічної експертизи.

14.08.2019 року надійшло повідомлення про неможливість проведення пожежно-технічної експертизи, у зв`язку із неможливістю беспосередньо оглянути та дослідити місце пожежі, так як був проведений ремонт.

Разом із тим, у звіті про причину виникнення пожежі 31.12.2016 року зазначено, що ймовірною причиною пожежі є коротке замкнення електромережі.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим неодноразово допитувались свідки, здійснювався огляд місця події, проводились інші слідчі дії.

За результатами розслідування, приймаючи до уваги таке повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи та висновки, викладені у звіті від 31.12.2016 року, слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження. Всі вказані факти у сукупності спростовують доводи заявника, що постанова про закриття від 21.11.2019 року винесена без проведення всіх необхідних розшукових дій, оскільки матеріали кримінального провадження спростовують такі доводи. За таких обставин, вважаю, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки слідчий обґрунтовано прийшов до висновку про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 9, 110, 303, 304, 307 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 24.11.2019 про закриття кримінального провадження № 0000561 від 21.01.2017 відмовити.
Ухвала може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 10.12.2020

Слідчий суддя ОСОБА_1