УХВАЛА
Справа № 521/12595/13-к

Номер провадження:1-кп/521/132/19

12.02.2019 м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

при судовому розгляді кримінального провадження № 521/12595/13-к щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він, 26.04.2013 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 235, розташованого по вул. 5-та Заводська в м. Одесі, в ході конфлікту з ОСОБА_8 , який розпочався на ґрунті виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та розуміючи характер своїх противоправних дій, навмисне наніс декілька ударів кулаком в праве плече та праву кість ОСОБА_8 .

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_7 умисно завдав ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садни правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1481 від 28.05.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

При судовому розгляді кримінального провадження, обвинуваченим ОСОБА_7 було заявлено клопотання про призначення комісійної судово-медичої експертизи.

В обґрунтування клопотання обвинувачений вказав, що у якості доказу його вини органом досудового слідства залучено висновок судового експерта № 1481 вїд 28.05.2013 року. Проте, вказаний висновок експерта, на думку ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст.ст.101, 102 КПК України, оскільки в цих висновках не вказаний опис отриманих експертом матеріалів, не вказано які саме матеріали були використані експертом; не зроблений деталізований опис проведених досліджень, в тому числі методи, які були застосовані експертом, отримані результати та їх експертна оцінка; відповіді на поставлені перед експертом питання є необгрунтованими.

Крім того, обвинувачений заявив, що для об`єктивності розгляду кримінального провадження на вирішення судових експертів необхідно поставити питання, чи могла потерпіла нанести тілесні ушкодження самостійно.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки експертизу у даному кримінальному провадженні вже було проведено та на даний час, зі спливом майже 5 років, не можливо визначити тяжкість та механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Потерпіла підтримала позицію прокурора та просила відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого.

Розглянувши клопотання обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що постановою слідчого СВ Малиновського РВ у даному кримінальному провадженні було призначено судово-медичну експертизу, на підставі чого був зроблений висновок експерта №1481 від 28.05.2013 року.

Не оцінюючі на предмет належності та допустимості у якості доказу висновок судово-медичної експертизи, суд вважає, що обвинуваченим не приведені дані, яки викликають сумніви з точки зору наукової спроможності тих принципових положень, якими експерт керувався при проведенні судової експертизи, правильності застосованої ним методики дослідження, повноти та наукової обґрунтованості висновку, компетентності експерта (його освіту, стаж роботи експертом).

При розгляді клопотаня обвинуваченого, суд також враховує положення п.4.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відповідно до яких судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається лише у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості. Викладені у клопотанні обвинуваченого доводи для проведення повторної експертизи, суд вважає безпідставними, оскільки порушень порядку при проведенні судово-медичночної експертизи з боку судового експерта, на яки посилається обвинувачений у своєму клопотанні, судом не встановлено.

Що стосується необхідності вирішення експертним шляхом питання про можливість спричинення тілесних ушкоджень, визначених судовим експертом, самостійно потерпілою, суд вважає, що для вирішення цього питання спеціальні знання в області медицини не потрібні і це питання може бути вирішено безпосередньо судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.101, 102. 242, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про призначення комісійноїсудово-медичої експертизи залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї може бути подано при апеляційному оскарженні вироку суду.

Головуючий: ОСОБА_9