Справа № 333/1793/20
Провадження № 1-кп/333/439/20
УХВАЛА
Іменем України
09 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

при розгляді у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт № 0000710 від 26.02.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просить продовжити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинувачених, а ризики не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має цивільну дружину та дитину. Захисник вказує, що жодних ризиків, на які послався прокурор, не існує. ОСОБА_4 не має наміру приховуватись та впливати на потерпілого та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий. Захисник вказує, що жодних ризиків, на які послався прокурор, не існує. ОСОБА_5 не має наміру приховуватись та впливати на потерпілого та свідків.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.09.2020 року.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Суд констатує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 28.02.2020 р. утримуються під вартою за обраним раніше запобіжним заходом. Станом на 09.09.2020 р. по кримінальному провадженню вивчені письмові докази, надані прокурором, допитаний один свідок, інші свідки, заявлені в обвинувальному акті не з`являються в судові засідання, хоча судом вживалися заходи для їх виклику, в тому числі і за допомогою приводу. Проте, приводи не виконані, оскільки вказані свідки не проживають по вказаним адресам. Тобто, закінчити з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами на теперішній час неможливо з незалежних від суду причин. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають зареєстроване місце проживання в м. Запоріжжі, ОСОБА_9 раніше не судимий. Шкода спричинена вчиненням кримінального правопорушення складає 3549 грн. 06 коп., що менше мінімальної заробітної плати в України на теперішній час.

Пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожній особі, яку було позбавлено волі в результаті арешту або затримання, право через деякий час подавати скаргу з вимогою перегляду законності позбавлення свободи.

Доцільність продовження строку тримання під вартою, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно п.6 ч.2 ст.184 КПК України клопотання прокурора повинно містити зокрема обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Проте таких обґрунтувань прокурор в судовому засіданні не навів.

Таким чином суд констатує, що прокурором не доведено обставини, передбачені п. 3 ч.1 ст.194 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН у 1966 році та ратифікованого Україною 19.10.1973 року (набрав чинності 23.03.1976 року), тримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не має бути загальним правилом, але звільнення може ставитись у залежність від подання гарантій явки на суд, явки на судовий розгляд у будь-якій іншій його стадії і, в разі необхідності, явки для виконання вироку.

Отже за таких підстав суд, з метою дотримання сталої практики ЄСПЛ, відповідно до якої саме по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати підставою для обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність («Єлоєв проти України», «Харченко проти України», «Вєренцов проти України»), керуючись ч.4 ст.194 КПК України вважає не доцільним подальше тримання обвинувачених під вартою і можливим обмежитись запобіжним заходом у виді домашнього арешту, що в свою чергу на думку суду є більш м`яким запобіжним заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки перебуваючи під наглядом правоохоронних органів, буде забезпечена належна процесуальна поведінка обвинувачених.

Керуючись ст.ст.314-316,331,372КПК України,суд,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 09 листопада 2020 року, який полягатиме в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 09 листопада 2020 року, який полягатиме в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.
Покласти на ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду,

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування із свідками, потерпілою.

ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з-під варти звільнити негайно в залі суду.
Роз`яснити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на них обов`язків, до них може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення. відповідно до положень ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Контроль за виконанням ухвали в частині домашнього арешту покласти на орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження строку застосування запобіжного захожу у виді тримання під вартою може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено та оголошено 09 вересня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1