Провадження № 11-сс/824/3669/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
08 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.06.2020 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, яка виразилася у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з непідсудністю Солом`янському районному суду м. Києва.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що заявниця ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування - Державного бюро розслідувань, який територіально розташований в Шевченківському районі м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри 15, таким чином, заявниця оскаржує бездіяльність органу досудового розслідування, який територіально знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Солом`янського районного суду м. Києва, тому подана заявницею скарга не підлягає розгляду в Солом`янському районному суді м. Києва.
Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу та зобов`язати ДБР, невідкладно, протягом 24 годин внести відомості про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ст. 365, 366, 368 КК України, працівниками патрульної поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства. Ухвалу слідчого судді вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що повноваження ДБР у м. Києві, розповсюджуються на територію всього міста Києва, а також у своїх доводах посилається на практику Київського апеляційного суду.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318380 цього Кодексу, з урахуванням положень Глави 26.
Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора Главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.
Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо).
В таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.
Водночас у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України).
Колегія суддів звертає увагу на те, що діючий КПК України не містить поняття «орган досудового розслідування». Дане поняття можливо визначити із змісту п. 8 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 38 КПК України. Відповідно до цих правових норм органами досудового розслідування є: Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення органу Національної поліції, орган безпеки, орган, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, орган Державного бюро розслідувань, Головний підрозділ детективів, підрозділ детективів, відділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Тобто, вирішуючи питання про місце знаходження органу досудового розслідування, необхідно враховувати сукупність фактичних даних, які дають можливість зробити висновок про таке місце до яких можливо віднести: місце знаходження слідчих цього органу, проведення слідчих дій, місце звернення із відповідними скаргами, направлення поштової кореспонденції, тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до листа Державного бюро розслідувань, ОСОБА_6 зверталась до органу досудового розслідування - Державного бюро розслідувань, місцем знаходження якого значиться м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться поза межами територіальної підсудності Соломянського районного суду та знаходиться у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
Послання апелянта на ту обставину, що повноваження ДБР у місті Києві, розповсюджуються на територію всього міста Києва є необґрунтованими, оскільки відповідно до Закону України «Про державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи. Організаційна структура Державного бюро розслідувань визначається Президентом України. Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління. Для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюються такі його територіальні управління:1) територіальне управління, розташоване у місті Львові, що поширює свою діяльність на Волинську, Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську області;2) територіальне управління, розташоване у місті Хмельницькому, що поширює свою діяльність на Вінницьку, Житомирську, Рівненську, Хмельницьку, Чернівецьку області;3) територіальне управління, розташоване у місті Миколаєві, що поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області; 4) територіальне управління, розташоване у місті Мелітополі, що поширює свою діяльність на Автономну Республіку Крим, Запорізьку, Херсонську області, місто Севастополь; 5) територіальне управління, розташоване у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Дніпропетровську, Полтавську, Сумську, Харківську області; 6) територіальне управління, розташоване у місті Краматорську, що поширює свою діяльність на Донецьку і Луганську області; 7) територіальне управління, розташоване у місті Києві, що поширює свою діяльність на місто Київ, Київську, Черкаську та Чернігівську області.
Обґрунтування апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді містить виключно посилання на судову практику, яка навпаки спростовує доводи апеляційної скарги та підтверджує висновки слідчого судді. Посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог КПК України ґрунтуються на вільному тлумаченні норм закону, а тому не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Таким чином, оскільки, ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність ДБР, яке розташоване у Шевченківському районі м. Києва, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, про неможливість розгляду скарги ОСОБА_6 в Солом`янському районному суді м. Києва.
Враховуючи вказані обставини, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення до ЄРДР відомостей не підлягає розгляду в Солом`янському районному суді м. Києва.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.06.2020 року, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Державного бюро розслідувань, яка виразилася у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, повернуто особі, яка її подала, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: