УХВАЛА

25 листопада 2020 року
м. Київ

справа № 539/396/20
провадження № 515462 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2020 року та Полтавського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 3 цієї статті.
Згідно з цими положеннями у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимоги із відображенням того, у чому полягає незаконність судових рішень. Заявлена скаржником вимога має узгоджуватися з правилами ст. 436 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Тому, заперечуючи законність ухвал, скаржник має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, саме істотні порушення норм права, які є підставами для скасування або зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Виходячи з положень ст. 129 Конституції України, насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження у визначених законом випадках та порядку.
Наведені законодавчі положення залишено поза увагою.
Зокрема, як убачається зі змісту скарги, у ній захисник вважає неправомірним повернення йому місцевим судом поданої заяви про перегляд вироку апеляційного суду щодо засудженого ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами.
Однак при цьому попри те, що вказане рішення було предметом перевірки в порядку апеляційної процедури, скаржник не зазначив обґрунтування неправильності висновків суду апеляційної інстанції, допущення при здійсненні провадження таких порушень норм процесуального права, які є істотними та тягнуть за собою обов`язкове скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК ухвали з огляду на положення статей 370, 404, 412 цього Кодексу, а також з урахуванням точного змісту приписів статей 462, 464 КПК.
Крім того, заявлена ОСОБА_4 вимога про скасування судових рішень та визначення суду (в порядку ст. 34 КПК) для розгляду його заяви суперечить приписам ст. 436 цього Кодексу.
Також відповідно до ч. 3 ст. 427 вказаного Кодексу, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо згаданої обставини.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2020 року та Полтавського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3