Справа № 565/291/20
Провадження № 1-кп/565/91/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілих цивільних позивачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представників потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 03 листопада 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Жолудськ, Володимирецького району, Рівненської області, громадянина України, одруженого, працюючого токарем ЦПВ ЕРП ВП «Рівненська АЕС», на підставі ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримуваного в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2019 року, о 18 год. 10 хв., у м.Вараш Рівненської області, обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у темну пору доби, рухаючись по вул.Рівненська, зі сторони вул.Соборна, у напрямку вул.Шевченка, зі швидкістю 79,6 - 94,4 км/год., по правій смузі, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України, а саме: п.2.3б., який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.3., який вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п.12.4., який вказує, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, поблизу ліхтаря ТП-9 №8, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, перевищив допустиму швидкість руху в населеному пункті, з моменту виникнення перешкоди для руху, у вигляді велосипедистки ОСОБА_13 , не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, допустив наїзд на велосипедистку ОСОБА_13 , яка рухалася правою смугою проїжджої частини попереду, у попутному напрямку, хоча мав технічну можливість уникнути наїзду.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедистка ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Порушення ОСОБА_6 вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, що вимагає від водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що 02 листопада 2019 року, близько 10 год. 00 хв., він разом зі своєю малолітньою дочкою ОСОБА_14 приїхали транспортним засобом марки «AUDI A6», державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, до гаража, що знаходиться у с.Стара Рафалівка Володимирецького району Рівненської області, для прибирання. Він прибирав гараж, а дочка каталася на велосипеді поблизу. Близько 18 год. до гаража, де він перебував з дочкою, прийшла його рідна сестра зі своїм сином. Після приходу сестри, вони ще пробули в гаражі близько 10 хв., потім він переодягнувся і всі разом вони поїхали додому. Сестру з сином він висадив біля автобусної зупинки «Ласуня» м.Вараш, а з дочкою продовжив рух до місця проживання. Здійснивши розворот біля вказаної зупинки, на світлофорі він повернув праворуч та поїхав у напрямку АЗС «Журавлина», де знову повернув праворуч та поїхав у напрямку автовокзалу м.Вараш. З якою швидкістю він рухався в той час сказати не може, оскільки не дивився на спідометр автомобіля. Освітлення на тій ділянці дороги було, однак воно було тускле, а на вулиці було темно. У районі шиномонтажа, який розташований біля дороги, від відчув удар та почав зупинятися. Від місця зіткнення і до повної зупинки транспортного засобу він проїхав близько 50-60 м. Після зупинки автомобіля, побачив тріснуте лобове скло та зрозумів, що здійснив наїзд на людину. Тоді він попросив дочку залишитися в автомобілі, а сам вийшов з транспортного засобу і направився до місця зіткнення. Коли він підійшов до місця зіткнення, то переконався, що здійснив наїзд на жінку з велосипедом. У той час до нього підійшла його дочка. На місці події вже знаходився ОСОБА_15 . Він нахилився до тіла загиблої та побачив, що з носа у неї йде кров. Жодних ознак життя потерпіла вже не мала. Після цього його дочка зрозуміла, що вони збили людину, почала плакати та говорити, що приїде поліція і забере їх. Тоді він вирішив, що відвезе дочку додому. При цьому він сказав ОСОБА_15 , що потрібно викликати швидку допомогу, на що останній відповів, що швидку допомогу вже викликав. Після цього він повідомив ОСОБА_15 , що відвезе дитину та повернеться назад на місце дорожньо-транспортної пригоди. Зауважив, що причиною залишення місця пригоди стало те, що він не хотів, щоб його малолітня дочка бачила все, що сталося. Відразу ж він посадив дитину в автомобіль, подзвонив до ОСОБА_16 , якому повідомив про те, що сталося та попросив його приїхати, щоб забрати дочку і відвезти її додому. Вони домовилися зустрітися в його гаражі. Коли він приїхав до гаража та поставив транспортний засіб у приміщення, то в той час до гаража приїхав ОСОБА_16 на своєму автомобілі. Він попросив ОСОБА_16 , щоб той завіз його на місце пригоди, а дочку до місця проживання. Посадивши дочку в автомобіль ОСОБА_16 , він зайшов у приміщення гаража, де у другому приміщенні гаража, на столі, взяв скляну пляшку горілки ємністю 0,5 л, яка була без дозатора та здійнив із неї 3-4 ковтки, на що ОСОБА_16 зробив йому зауваження, а він відповів, що нервує і погано себе почуває. Далі він зачинив гараж і вони поїхали за раніше обумовленим маршрутом. ОСОБА_16 , підвізши його до місця дорожньо-транспортної пригоди, повіз дочку додому. Коли він вийшов з транспортного засобу ОСОБА_16 , то відразу підійшов до працівників поліції та повідомив, що це він збив жінку. Після цього працівники поліції провели його освідчення на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат якого показав 1.68 ‰, а пізніше його завезли до ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України», де повторно провели освідчення на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», результат у медичному закладі показав 1.64 ‰, також у нього відібрали зразки крові. Із медичного закладу працівники поліції повезли його до гаража, де він всіляко сприяв поліцейським у проведенні слідчих дій. Звернув увагу на те, що поряд з дорогою, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, є окрема велосипедна доріжка, яка позначена дорожнім знаком «Доріжка для велосипедистів», однак потерпіла ОСОБА_13 рухалася по проїжджій частині дороги.

Відповідаючи на запитання представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, зокрема, що перевищив допустиму швидкість руху транспортного засобу і був неуважним, однак заперечив перебування в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП.

Обвинувачений ОСОБА_6 зауважив, що під час дорожньо-транспортної пригоди був тверезий, а горілку вжив лише після дорожньо-транспортної пригоди, коли знаходився у гаражі, щоб полегшити свій психологічний стан.

Також обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що матеріальна шкода його сім`єю повністю відшкодована потерпілій стороні.

Цивільні позови потерпілої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди в загальному розмірі 850 000 грн не визнає, вважаючи заявлені суми значно завищеними та обтяжливими для нього.

Обвинувачений ОСОБА_6 щиро кається у скоєному, переконує суд, що не побачив велосипедистки на дорозі та просить його суворо не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що загибла ОСОБА_13 була її матір`ю. З 2008 року вона із матір`ю проживали окремо. 02 листопада 2019 року, вона, протягом дня, неодноразово розмовляла із матір`ю по телефону. В той же день, після 19 год., до неї зателефонував син та повідомив, що в м.Вараш Рівненської області її матір збив автомобіль під керуванням ОСОБА_6 і що від отриманих тілесних ушкоджень її мати померла на місці дорожньо-транспортної пригоди. Після цього вона з чоловіком поїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди. Прибувши на місце пригоди, вона спочатку побачила велосипед, далі побачила тіло матері, яке лежало за велосипедом. На місці пригоди вже були працівники поліції. Там до неї підійшов слідчий та попросив документи матері. Тоді її чоловік залишився на місці пригоди, а вона разом з невісткою та братом останньої поїхали за документами. Пізніше їй стало відомо, що її мати, в той день, ввечері, поверталася велосипедом із дачі і на неї здійснив наїзд автомобіль під керуванням ОСОБА_6 . Наступного дня, вони із чоловіком їздили на місце дорожньо-транспортної пригоди і, оглянувши його при денному світлі, на тополі виявили черевик матері. Потерпіла ОСОБА_8 додатково вказала, що її мати була фізично здоровою та енергійною жінкою, на дачу постійно їздила на велосипеді, тому слідкувала за технічним станом велосипеда. За тиждень до загибелі матері, її чоловік встановлював на велосипед світлоповертачі. Також вказала, що після дорожньо-транспортної пригоди до неї телефонувала дружина обвинуваченого, яка питала про дату поховання матері та просила про зустріч. На прохання дружини ОСОБА_6 про зустріч, вона відмовила, оскільки на той час перебувала у дуже пригніченому стані. Окрім дружини обвинуваченого, їй телефонувала і його матір, яка теж просила про зустріч, вона останній також відмовила.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримала свою позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн та просила її задовольнити з підстав, викладених у позові, вказавши при цьому, що матеріальні збитки в розмірі 36 680 грн їй відшкодовані. Також зазначила, що вона отримала страхові виплати в розмірі 29 000 грн.

В судових дебатах потерпіла ОСОБА_8 просила призначити обвинуваченому ОСОБА_6 максимальне покарання.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що загибла ОСОБА_13 була його бабою. З 2008 року вони з бабою проживали окремо. 02 листопада 2019 року, біля 15 год., він зустрічався із бабою, остання привозила йому молоко. ОСОБА_13 приїхала до нього велосипедом синього кольору, була вдягнута в червону шерстяну хустину, коричневе пальто, сірі штани та чорні черевики. Він, забравши молоко, пішов до квартири за місцем проживання. В той же день, о 17 год, він телефонував до баби, питав де вона і що робить, на що остання відповіла, що вона на дачі закопує моркву, після чого буде їхати додому. Потім він ще зателефонував до баби після 18 год., однак вона вже не відповідала. О 19 год. 47 хв. він знову зателефонував до баби, слухавку підняв якийсь чоловік, представився працівником поліції та повідомив, що по вул.Рівненська м.Вараш Рівненської області трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його баба загинула. Після цього він побіг на місце пригоди, по дорозі зателефонував матері та повідомив про те, що сталося. Коли він підійшов до місця пригоди, то побачив тіло баби, звернув увагу, що ліва нога була понівеченою, рештки від ноги розкидані по дорозі, з носа йшла кров. Поблизу тіла знаходився велосипед, на багажнику якого був прикріплений білий мішок, а посеред дороги лежали ще дві сумки. Також на дорозі він побачив багато предметів невідомого походження. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_6 повернувся на місце пригоди та повідомив працівників поліції про вчинення дорожньо-транспротної пригоди. В той день він бачив ОСОБА_6 у медичному закладі під час огляду на стан алкогольного сп`яніння, також бачив у приміщенні Вараського ВП, де останній писав заяву про надання дозволу на огляд гаража, у якому був захований автомобіль, яким був вчинений наїзд на його бабу. Від ОСОБА_6 він чув запах алкоголю з порожнини рота, його мова була нечіткою, почерк на аркуші нерівним. Із Вараського ВП він повернувся на місце пригоди, де, по завершенню слідчих дій, займався доправленням ОСОБА_13 до моргу.

Потерпілий ОСОБА_9 зауважив, що освітлення на ділянці дороги, де була вчинена ДТП, дуже добре. Окрім цього ствердив, що на велосипеді, яким користувалася його баба, були встановлені світлоповертачі.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав свою позовну заяву про стягнення моральної шкоди в розмірі 350 000 грн та просив її задовольнити з підстав, викладених у позові.

В судових дебатах потерпілий ОСОБА_9 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_6 максимальне покарання.

Суд, дослідивши та проаналізувавши в судовому засіданні докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Із показань неповнолітнього свідка ОСОБА_17 , допитаного в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_18 та педагога ОСОБА_19 , вбачається, що він, 02 листопада 2019 року, у вечірній час, йшов від центрального ринку м.Вараш пішохідною доріжкою, яка проходить поряд із автомобільною дорогою, що веде у напрямку АЗС «Журавлина». Неподалік напису «Кузнецовськ» та будівлі шиномонтажу до нього підійшов незнайомий чоловік, який попросив у нього телефон, щоб зателефонувати до швидкої допомоги. Він надав тому чоловіку свій мобільний телефон, а той, у свою чергу, зателефонував до швидкої допомоги та повідомив про дорожньо-транспортну пригоду, потім повернув йому телефон. Звернувши увагу на місце, де відбулася пригода, він побачив там якийсь автомобіль та ще одного чоловіка. Пробувши там ще декілька хвилин, він пішов далі.

Згідно показань свідка ОСОБА_20 слідує, що він на початку листопада 2019 року, близько 19 год., їхав вантажним автомобілем «ЗІЛ» від АЗС «Журавлина» у напрямку автовокзалу м.Вараш. Разом із ним у кабіні автомобіля знаходився син. Перед поворотом, що веде до будівлі молокозаводу, він побачив велосипед, який лежав на землі за бордюром, а далі жінку, яка теж лежала на землі без ознак життя. На велосипеді знаходилася сумка, а сам велосипед мав механічні пошкодження. Він зрозумів, що відбулася дорожньо-транспортна пригода. Тоді він зупинив автомобіль, вийшов та підійшов до місця пригоди. Далі, по дорозі, побачив автомобіль, який стояв із увімкненими фарами. На місці пригоди вже був чоловік на ім`я ОСОБА_21 , який попросив викликати швидку допомогу, при цьому вказавши, що його телефон розрядився. В той час до загиблої жінки також підійшов чоловік з дівчинкою, який був у дуже схвильованому стані. Далі на місце пригоди підійшов якийсь неповнолітній хлопець, з телефона якого була викликана швидка допомога. Інших людей на місці дорожньо-транспортної пригоди він не бачив. Після цього він сказав чоловіку на ім`я ОСОБА_21 , що йому необхідно їхати і попросив дочекатися швидкої допомоги. Через 30 хв. він знову проїжджав по вказанову відрізку дороги і бачив, що там вже стояла карета швидкої допомоги, ще були двоє незнайомих чоловіків у чорному одязі та чоловік на ім`я ОСОБА_21 , а чоловіка із дівчинкою вже не було. В той вечір він ще раз проїжджав вказаним відрізком дороги, дорога була вже перекрита, з обох боків місця пригоди стояли працівники поліції.

Відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_20 вказав, що підходив до загиблої жінки, бачив у неї на нозі значну рану, жінка була вдягнута в осіннє пальто. Також вказав, що поряд із дорогою, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода є доріжка для велосипедистів, і що вказана ділянка дороги освітлюється частково.

З показань свідка ОСОБА_16 вбачається, що він знайомий із обвинуваченим, знає, що у власності ОСОБА_6 знаходиться транспортний засіб марки «AUDI A6» сірого кольору. На початку листопада 2019 року, після 18 год., до нього зателефонував ОСОБА_6 та схвильованим голосом повідомив, що він збив жінку і зараз разом із дочкою перебуває біля свого гаража, що в с.Стара Рафалівка Володимирецького району. При цьому ОСОБА_6 попросив його приїхати до нього, щоб відвезти дочку останнього додому. На прохання ОСОБА_6 , він приїхав до гаража. Гараж був відчинений, а ОСОБА_6 з дочкою знаходилися біля вхідних дверей. Посадивши дочку у його автомобіль, ОСОБА_6 повернувся в гараж, а він прослідував за ним. Зайшовши в приміщення гаража, побачив автомобіль ОСОБА_6 на якому були механічні пошкодження. Оскільки ОСОБА_6 пройшов у сусідню кімнату гаража, то він також пішов за ним. Там він побачив, як ОСОБА_6 випив 2-3 ковтки горілки зі скляної пляшки. Він зробив йому зауваження, однак ОСОБА_6 на нього не зважав. Після цього ОСОБА_6 зачинив гараж, вони разом сіли в його автомобіль і, на прохання ОСОБА_6 , він завіз його до місця дорожньо-транспортної пригоди, далі завіз дочку останнього додому, а після цього поїхав по своїх справах.

Згідно із показаннями свідка ОСОБА_22 , він щовечора по пішохідній доріжці, що поряд із ділянкою дороги, яка веде від автовокзалу м.Вараш до АЗС «Журавлина», вигулює свою собаку. У перших числах листопада 2019 року, після 17 год., він, гуляючи із собакою, неподалік приміщення шиномонтажу, яке знаходиться на вказаній ділянці дороги, побачив проблискові маячки карети швидкої допомоги. Він вирішив підійти до медиків, щоб дізнатися, що сталося. Йдучи до місця пригоди, він пройшов повз незнайому жінку, яка стояла і розмовляла по телефону, розповідаючи про дорожньо-транспортну пригоду. Підійшовши до зазначеного місця, він побачив, крім медиків, чоловіка, який назвався ОСОБА_21 і повідомив, що сталася дорожньо-транспортна пригода. Потім він побачив велосипед, який лежав на землі поряд із дорогою, у якого було деформоване колесо. Там же він побачив тіло жінки, яке також лежало на землі поряд із дорогою. Коли він підійшов до жінки, то один із медичних працівників повідомив, що вона вже мертва. Оглянувши тіло жінки, він побачив, що у неї на нозі велика рвана рана. Згодом приїхали працівники поліції, яким він розповів про те, що бачив. Коли він розмовляв із поліцейськими, до них підійшов ОСОБА_6 та повідомив, що це він вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Після цього він відійшов у бік, а ОСОБА_6 залишився біля поліцейських. Він чув як один із поліцейських тричі запитував у ОСОБА_6 , де автомобіль, на що останній перші два рази відповідав, що немає, а на третій раз відповів, що автомобіль у гаражі. Пробувши ще декілька хвилин на місці ДТП, він пішов додому.

Відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_22 вказав, що коли ОСОБА_6 повідомляв працівникам поліції про те, що це він вчинив ДТП, він знаходився поряд, однак запаху алкоголя від обвинуваченого не чув. Також вказав, що ділянка дороги на якій сталася ДТП не освітлюється.

Із показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що в перших числах листопада 2019 року, біля 18 год., він повертався з дачі на власному автомобілі марки «NISSAN QASHQAI». Виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу в районі приміщення шиномонтажу, на ділянці дороги від АЗС «Журавлина» до автовокзала м.Вараш, він побачив, як щось яскраве промайнуло повз лобове скло автомобіля. Він зупинив автомобіль, потім від`їхав назад і лише тоді побачив, що то було колесо велосипеда. Тоді відразу він подумав, що це хтось, їдучи з гори велосипедом, впав. Після цього він вийшов із автомобіля і підійшов до місця падіння велосипедиста. Там він побачив, що на землі, поряд із дорогою, лежить жінка, одягнута в темне пальто, на голові якої була зав`язана хустина. Із носа жінки йшла кров. Він доторкнувся до шиї жінки з метою перевірити пульс і виявив, що пульс відсутній, жінка не подавала ознак життя. Оскільки його мобільний телефон був розряджений, він не міг викликати швидку допомогу. В той час він бачив попереду автомобіль сірого кольору, який стояв передньою частиною до автовокзалу на відстані 75-100 м. від місця дорожньо-транспортної пригоди. Маючи намір викликати швидку допомогу, він зупинив транспортний засіб марки «ЗІЛ», який їхав по зазначеній ділянці дороги і попросив водія викликати швидку допомогу, однак водій повідомив, що мобільний телефон у нього теж розрядився. Тоді він неподалік побачив хлопчика, який йшов пішохідною доріжкою, в якого попросив мобільний телефон та викликав швидку допомогу. Після цього він повернувся до тіла загиблої, за ним також, зі сторони автовокзалу, до загиблої підійшов чоловік з дівчинкою, яка плакала і говорила «дядя відпустіть нас, ми не винні». Він подумав, що той чоловік із дівчинкою звичайний перехожий, який підійшов подивитися, що сталося і ще із ним поділився своїми здогадками щодо падіння велосипедистки. Коли той чоловік пішов з місця пригоди він не побачив. Потім приїхала карета швидкої допомоги, водій якої на місці пригоди вказав, що бачив автомобіль, який їхав по зустрічній смузі, із розбитою фарою та лобовим склом. Потім до місця події підійшов чоловік з собакою, також неподалік він бачив якусь жінку, яка розмовляла по телефону, однак до місця дорожньо-транспортної пригоди не підходила. Через деякий час на місце ДТП приїхали працівники поліції, яким він розповів про все, що бачив. Потім він пішов до себе в автомобіль де проглянув запис на відеореєстраторі, який знаходиться в його транспортному засобі. Коли він перебував у своєму автомобілі, то бачив як до місця пригоди під`їхав «бус» білого кольору, з якого вийшов той чоловік, який із дівчинкою підходив до загиблої, і з яким він розмовляв. Лише тоді він зрозумів, що то була дорожньо-транспортна пригода, також йому стало зрозуміло, чому дівчинка говорила «дядя відпустіть нас, ми не винні». Через деякий час він поїхав додому. Наступного дня він особисто передав працівникам поліції запис із відеореєстратора, який знаходиться в його автомобілі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 підтвердив, що чоловік, який разом із дівчинкою підходив на місці дорожньо-транспортної пригоди до загиблої, а потім приїхав на місце пригоди «бусом» білого кольору, це обвинувачений ОСОБА_6 .

Відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_15 вказав, що моменту зіткнення транспортного засобу з велосипедом він не бачив. Також вказав, що ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_6 , при розмові на місці ДТП, не бачив.

Згідно показань свідка ОСОБА_23 слідує, що в перших числах листопада 2019 року, близько 18 год., він їхав у м.Вараш Рівненської області на власному автомобілі дорогою, яка веде від АЗС «Журавлина» до автовокзалу. Дорога була освітлена вуличними ліхтарями. За пішохідним переходом, який знаходиться за АЗС «Журавлина», на відстані близько 20-ти м, попереду руху його автомобіля, по проїжджій частині, з правої сторони, йшла жінка, яка вела в руках велосипед, на багажнику якого був прикріплений мішок. Жінка була вдягнута в коричневу шубу чи пальто. Вказану жінку він впізнав, оскільки неодноразово купував у неї на базарі ягоди. Також вказав, що та жінка працювала прибиральницею в кафе, яке він часто відвідував.

Відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_23 показав, що про те, що зазначену жінку збив автомобіль він дізнався наступного дня. Також ствердив, що бачив загиблу неподалік того місця, де сталася ДТП, остання йшла по проїжджій частині дороги і вела велосипед у руках. На запитання, чи були на велосипеді світлоповертачі, відповісти не зміг, вказуючи, що не звернув на це уваги.

Згідно із показаннями свідка ОСОБА_24 , він має у власності гараж, який розташований поряд із гаражем ОСОБА_6 . Гаражні приміщення знаходяться на відстані близько 20 м один від одного і розташовані поблизу кафе-бару «Околиця». 02 листопада 2019 року він знаходився у своєму гаражі десь до 15 год. В той день у своєму гаражі також перебував ОСОБА_6 зі своєю дочкою. Дочка ОСОБА_6 їздила велосипедом біля гаражів. Протягом того дня він розмовляв із ОСОБА_6 біля гаража останнього, у приміщення не заходив. Біля 15 год. він поїхав додому, а вранці наступного дня, дізнався, що ОСОБА_6 ввечері автомобілем збив жінку, яка від отриманих травм померла на місці події.

Відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_24 вказав, що останні двадцять років він не вживає спиртних напоїв та не палить цигарок. 02 листопада 2019 року він не вживав спиртних напоїв ні з ОСОБА_6 , ні будь з ким іншим. Також він не бачив, щоб ОСОБА_6 у той день вживав спиртне.

Із показань свідка ОСОБА_25 встановлено, що 02 листопада 2019 року, після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , у вечірній час, вона була присутня в якості понятої під час огляду транспортного засобу марки «AUDI A6», сірого кольору, який знаходився в гаражі с.Стара Рафалівка Володимирецького району. Вона звернула увагу, що гараж складається із двох суміжних між собою приміщень. У першому приміщенні знаходився автомобіль, тому більшість часу працівники поліції, у її присутності, знаходилися саме у цьому приміщення і оглядали автомобіль. Інше приміщення, у якому весь час знаходився ОСОБА_6 , не оглядалося, вони зайшли туди лише в кінці огляду, щоб засвідчити своїми підписами протокол огляду. Ніхто із присутніх не висловив зауважень до протоколу. Свідок ОСОБА_25 підтвердила свій підпис на протоколі огляду місця події від 02 листопада 2019 року.

Відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_25 вказала, що описати обстановку у вказаних приміщеннях гаража вона не може, оскільки, за спливом часу, вже цього не пам`ятає. Також вказала, що не може стверджувати, що ОСОБА_6 знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Свідок підтвердила, що в кінці огляду до гаража приїхали мати і сестра ОСОБА_6 , останні перебували у дуже схвильованому стані.

З показань свідка ОСОБА_26 слідує, що на початку листопада 2019 року, у вечірній час, він повертався до місця свого проживання в м.Вараш. В той час до нього зателефонували з муніципальної варти та попросили бути понятим при огляді транспортного засобу. Після цього він поїхав до кафе-бару «Околиця», де його зустрів ОСОБА_27 , який провів його до гаража, в якому повинен був проводитися огляд транспортного засобу. Підійшовши до вказаного гаража, він прийняв участь у його огляді, як понятий. Він бачив, що гаражні ворота відчиняв особисто ОСОБА_6 . Коли вони разом із працівниками поліції зайшли в приміщення гаража, то відразу побачили автомобіль марки «AUDI A6», сірого кольору, який стояв задньою частиною до воріт. Зліва від входу були двері до другого суміжного приміщення гаража. Працівники поліції сфотографували перше приміщення гаража, а за тим і друге приміщення. Потім розпочався огляд автомобіля. Під час огляду, ОСОБА_6 , разом з одним із поліцейських, весь час знаходився в другому приміщенні гаража, заходив лише у перше приміщення, щоб, на прохання поліцейських, відчинити багажник автомобіля. При цьому ОСОБА_6 запропонував присутнім каву або чай. Саме тоді він почув від ОСОБА_6 запах алкоголю і звернув увагу, що у останнього була нестійка хода. Пізніше до гаража приїхав якийсь чоловік із двома жінками, одна з яких була старшою, друга - молодшою. По розмові він зрозумів, що старшою жінкою є мати ОСОБА_6 . Мати ОСОБА_6 звернулася до останнього зі словами: «скільки разів я тобі говорила не їздити в стані алкогольного сп`яніння». Коли закінчився огляд, вони поставили підписи в документах та поїхали з того місця. Свідок ОСОБА_26 підтвердив свій підпис на протоколі огляду місця події від 02 листопада 2019 року.

Відповідаючи на запитання, свідок ОСОБА_26 , описуючи обстановку другого приміщення гаража, вказав, що там стояла шафа, посередині знаходився стіл, на якому лежали пульти керування від оргтехніки, а поряд стояв диван. Також там він бачив чайника, який стояв зліва від входу до приміщення, музичного центра, телевізора, стелажі, тумби та інші речі. Свідок зауважив, що працівники муніципальної варти часто до нього телефонують для того, щоб він був свідком або понятим при проведенні слідчих дій.

Із дослідженого протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 листопада 2019 року, (а.с.26-54 том 1) встановлено, що місце дорожньо-транспортної пригоди знаходиться по вул.Рівненська м.Вараш, поблизу вуличного ліхтаря ТП-9 №8. Ділянка дороги в момент огляду освітлена вуличними ліхтарями: ПП-9 №8 на відстані 6,4 м до кінця першого перехрестя; ТП-9 №9 на відстані 6,2 м від д.з. 5.35.1. У межах правого узбіччя лежить велосипед марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , синього кольору. Велосипед двоколісний, жіночого типу. Вказаний велосипед лежить на правій стороні, передньою частиною спрямований у бік правого тротуару, зі зміщенням під кутом у сторону вул.Соборної. Відстань від осі переднього колеса велосипеда до бордюра, що розмежовує праву смугу руху і праве трав`яне узбіччя становить 1,75 м, від осі заднього колеса велосипеда до бордюра 0,75 м. У ході огляду зовнішньої поверхні вказаного велосипеда встановлено, що до заднього багажника прикріплений мішок білого кольору з синтетичного матеріалу, наповнений овочами. До керма велосипеда прив`язані торбина блакитного кольору з овочами та жіноча сумка чорного кольору. Передні, задні, бокові світлоповертачі відсутні. На обох педалях велосипеда наявні світлоповертачі у бокових частинах. На момент огляду обід заднього колеса має на собі пошкодження у вигляді хвилеподібного вигину, задній грязьовий щиток зміщений вправо. Інші транспортні засоби на місці пригоди відсутні. Сліди шин відсутні. Сліди гальмування відсутні. На правій смузі руху та правому трав`яному узбіччі наявний осип лакофарбового покриття та фрагментів пластмаси сірого кольору. Вказаний осип починається на правій смузі руху на відстані 0,35 м від правого бордюра та 0,3 м до кінця д.р.1.1 біля другого перехрестя. Осип спрямований у сторону вул.Шевченка. У поперечному напрямку осип займає 0,6 м правої смуги та 0,4 правого трав`яного узбіччя. Осип закінчується біля правого бордюра, на відстані 2 м від початку д.р.1.1 за другим перехрестям. На правій смузі руху наявний осип продуктів харчування овочів. Осип починається на правій смузі, на відстані 1 м від правого бордюра та 1,2 м від кінця д.р.1.1 біля ближнього краю другого перехрестя. У поперечному напрямку осип займає 3,8 м правої смуги до правого бордюру. Осип спрямований у сторону вул.Шевченка та закінчується на відстані 1,5 м до бордюру. На верхній кутовій частині правого бордюру, зі сторони проїжджої частини, наявні сліди тертя гуми чорного кольору, розміром 30 на 15 см. Слід знаходиться на відстані 0,4 м від початку осипу продуктів харчування у сторону вул.Соборна. На відстані 1,4 м від вищевказаного сліду тертя гуми у сторону вул.Соборна, на кутовій частині правого бордюра, наявний слід тертя рідини бурого кольору, ззовні схожої на кров, розміром 3,5 м на 1,5 м. Відстань від вказавного сліду до осі переднього колеса становить 3,1 м. Окрім того, під велосипедом виявлено фрагмент пластику чорного кольору. На правому краю тротуару, на відстані 0,7 м від осі заднього колеса велосипеда виявлено сумку з продуктами. На правій смузі, на відстані 5,7 м від сумки та 0,4 м від бордюра виявлено фрагмент пластику. На правій смузі руху, у трьох місцях, виявлено фрагменти скла: перший знаходиться на відстані 1,2 м від бордюру; другий біля бордюру; третій на відстані 1,1 м від бордюру та 0,1 м від осипу харчів у бік вул.Соборна. На правій смузі руху, на відстані 1.4 м від бордюру та 6,6 м від початку другого перехрестя у сторону вул.Соборна наявний розлив паливно мастильних матеріалів. На правій смузі руху, на відстані 0,6 м від фрагменту пластику у сторону вул.Соборна та 0,9 м від бордюру починається слід волочіння. Слід спрямований у сторону вул.Соборна. На кінці сліду, а саме на відстані 0,6 м від бордюра та 1,1 м до осипу харчів, у сторону вул.Соборна знаходиться об`єкт, схожий на жирову тканину та фрагмент епітелію. Труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одягнутий в хустку червоного кольору, пальто коричневого кольору, рукавиці чорного кольору, штани темно сірого кольору, шкарпетки білого кольору. На правій нозі напівчеревик чорного кольору, на лівій нозі взуття відсутнє. Одяг без світлоповертачів. Труп лежить на межі правого тротуару та кювету. Труп лежить на правому боці, головою у межах кювету, більшою частиною тіла на тротуарі. Відстань від голови до краю тротуара 0,2 м, відстань від ніг трупа до лівого краю тротуара 0,7 м, до фрагмента пластику в сторону вул.Шевченка на одному поперечному рівні. Біля носової та ротової порожнини трупа наявні потьоки рідини бурого кольору, зовні схожої на кров. На задній частині пальто наявні пошкодження у вигляді розриву. На зовнішній боковій частині штанів, на лівій нозі, наявний розрив тканини, а на нозі наявна рвана рана.

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 03 листопада 2019 року (а.с.55 том 1), до матеріалів кримінального провадження №0000311 від 03 листопада 2019 року прилучено в якості речового доказу велосипед марки «AИСТ», номер рами НОМЕР_2 .
З протоколу огляду місця події від 02 листопада 2019 року (а.с.61-88 том 1) встановлено, що місцем огляду є гаражне приміщення № НОМЕР_3 гаражного кооперативу, який знаходиться по вул.Хліборобів, с.Стара Рафалівка, Володимирецького району, Рівненської області. Вхід до вказаного гаражного приміщення здійснюється через металеві двостворчаті ворота. На момент огляду, вказані ворота зачинені на замок. ОСОБА_6 , добровільно, власним ключем, відчинив ворота та дозволив учасникам огляду зайти в приміщення гаража. Всередині гаражне приміщення складається з двох окремих частин. Прямо від входу до гаражного приміщення знаходиться перша частина гаража, розміром 7 на 7 м. Від входу в гараж, зліва, знаходяться ще одні металеві ворота, які на момент огляду відчинені. За ними знаходиться друга частина гаража, розміром 7 на 6 м. По периметру стін першої частини гаражного приміщення знаходяться речі побутового призначення. Прямо від входу до гаражного приміщення знаходиться автомобіль марки «AUDI A6» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль передньою частиною кузова спрямований у напрямку протилежної від входу стіни. На момент огляду автомобіль відчинений. У ході поверхневого огляду автомобіля на ньому виявлені наступні пошкодження та сліди: пошкодження правої частини лобового скла у вигляді тріщин, які розходяться в усі боки та подібні до візерунка паутини з центром на відстані близько 30 см від правого краю лобового скла та на відстані близько 40 см від нижнього краю лобового скла; пошкодження правого дзеркала заднього виду, розташованого на правих передніх дверцятах, у вигляді розбиття пластикового кріплення до дверцят, від`єднання механізму налаштування дзеркала від пластикового корпусу дзеркала, при цьому, усі частини дзеркала утримуються на правих дверцятах електричним дротом; пошкодження правого покажчика повороту, який знаходиться на правому передньому крилі автомобіля, у вигляді пошкодження кріплень та виступу прозорої основи на зовню; пошкодження правого переднього крила у вигляді вм`ятини, розміром близько 50 на 40 см; пошкодження лакофарбового покриття в районі вм`ятини, у вигляді двох паралельних до землі та однієї до одної подряпин, шириною близько 0,3 см, які проходять вздовж усієї вм`ятини; пошкодження лакофарбового покриття у вигляді відсутності фрагментів фарби в місці закінчення вм`ятини з боку дверцят у верхній частині вм`ятини, під вм`ятиною та в районі згаданих подряпин. Виявлено вигнутість закінчення правого крила на зовню; пошкодження правої фари у вигляді тріщин у правій її частині; пошкодження правої частини бампера у вигляді відсутності лакофарбового покриття. Також наявні сліди чорного кольору у вигляді паралельних ліній, шириною близько 1 см, у кількості не менше 10-ти, загальним розміром близько 22 на 13 см. Вказаний слід знаходиться в правій частині бампера, в районі його заокруглення та переходу в правий бік автомобіля. Під вказаним слідом наявне пошкодження бампера у вигляді двох паралельних ліній (подряпин), шириною близько 1 см. Також у ході огляду були виявлені наступні сліди речовини бурого кольору та світло жовтого кольору, а саме: на правій частині фари сліди у вигляді мазків рідини бурого кольору; на правому крилі, в районі вм`ятини, сліди речовини світло жовтого кольору у вигляді дрібних крапель та мазків, що проходять між згаданими подряпинами, розміщеними в місці вм`ятини; в місці вигину закінчення правого крила нашарування речовини світло жовтого кольору, подібної на об`єкти біологічного походження; на пластиковому корпусі правого дзеркала заднього виду нашарування у вигляді крапель жовтого кольору, подібних на сліди біологічного походження; фрагмент речовини світло жовтого кольору, зовні подібної на об`єкт біологічного походження, на зовнішній частині правих передніх дверцят. Окрім цього, під вм`ятиною, яка знаходиться на правому крилі, виявлено нашарування речовини, зовні подібної на лакофарбове покриття синього кольору.

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 03 листопада 2019 року (а.с.89 том 1), до матеріалів кримінального провадження №0000311 від 03 листопада 2019 року прилучено в якості речового доказу транспортний засіб марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
З протоколу огляду трупа від 03 листопада 2019 року (а.с.118-125 том 1) встановлено, що оглядався труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході огляду трупа встановлено, що труп одягнутий в коричневе пальто, кофту червоного кольору, хустину чорно червоного кольору, рукавиці чорного кольору, штани чорного кольору, один черевик чорного кольору, дві пари шкарпеток, дві сірого кольору, одна червоного кольору, одна чорного кольору, колготи чорного кольору, сорочку темно зеленого кольору, кофту червоного кольору із темними смужками, сорочку темно білого кольору, бюзгалтер фіолетового кольору, труси рожевого кольору із чорним візерунком. На трупі ОСОБА_13 виявлені наступні тілесні ушкодження: на голові наявна забійна рана тім`яної ділянки справа; синець на верхній повіці правого ока з припухлістю м`яких тканин; на обличчі, здебільшого справа, наявні потьоки бурого кольору, зовні схожі на кров; садно в ділянці підборіддя та спинці носа; в ділянці нижньої третини лівого стегна і підколінної ямки наявна забійна рвана рана з нерівними краями, розміром приблизно 22 на 11 см; на верхній третині лівої гомілки наявний синець без чітких меж, розміром 4 на 1,5 см. У нижній частині лівої кінцівки та на верхній частині правої кінцівки наявні застарілі (засохлі) ранки невеликими розмірами. На момент огляду трупа наявне добре виражене трупне заклякання у всіх групах м`язів. При цьому гнилісних змін не виявлено. На спині тіла трупа наявні трупні плями. У ході огляду також виявлений відкритий перелом лівого стегна в нижній третині.

Із висновку експерта №100 від 09 грудня 2019 року (а.с.128-129 том 1) слідує, що на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , 1953 року народження, враховуючи повідомлені обставини справи, дані лабораторних експертиз та згідно запропонованих запитань, судово медичний експерт прийшов до наступних висновків:

2.3.8.10. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 встановлені такі травматичні зміни:

- Політравма: відкрита черепно-мозкова травма, перелом кісток склепіння та основи черепа, крововиливи під оболонки мозку, забій мозку, забій легень, садна обличчя, тулубу та кінцівок;

- Морфологічні властивості ушкоджень вказують, що всі травматичні зміни у потерпілої утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті, можливо при дорожньо-транспортній пригоді при обставинах та в термін, вказаний в постанові, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті і, (згідно п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року), відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

4.5. В момент первинного контактування потерпілої, вірогідно в ліву частину тулуба, з транспортним засобом, ОСОБА_13 знаходилася у вертикальному положенні.

6.7. Телісних пошкоджень, характерних для переїзду або волочіння тіла потерпілої не виявлено.

9. Смерть гр-ки ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці дорожньо транспортної пригоди внаслідок вказаної відкритої черепно мозкової травми.

1. При судово-токсикологічній експертизі в крові ОСОБА_13 етиловий спирт не знайдений.

З висновку експерта №2.1-1167/19 від 11 грудня 2019 року (а.с.134-138 том 1) встановлено, що в представлених па експертизу мікрооб`єктах, подібних до ниток, вилучених 2 листопада 2019 року під час огляду автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_4 , виявлено суміш бавовняних та хімічних матованих волокон на основі поліефіру. Надані на експертизу мікрооб`єкти подібні на пучок волокон, виявлені на правому передньому крилі автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_4 , у зв`язку з сильною деформацією (сплющені волокна в єдиний фрагмент) не придатні для ідентифікації. Надані на експертизу мікрооб`єкти подібні до ниток, виявлені у вмісті вгину правого переднього крила автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мають однакові ідентифікуючі ознаки з предметом - носієм (з наданої на дослідження картонної коробки, у якій знаходився одяг ОСОБА_13 ), а саме з штанами чорного кольору. Мікрооб`єкти з паперового конверта у вмісті вгину правого переднього крила автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які подібні до ниток, мають спільну групову належність з відповідними волокнами, які входять до складу за волокном матеріалу носія - штанів чорного кольору.

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 12 грудня 2019 року (а.с.143-144 том 1), до матеріалів кримінального провадження №0000311 від 03 листопада 2019 року прилучено в якості речових доказів фрагменти текстильованих виробів (одяг) та текстильні волокна.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 04 листопада 2019 року (а.с.145 том 1) підтверджується, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

З протоколу огляду від 05 листопада 2019 року (а.с.152-154 том 1) встановлено, що в приміщенні кабінету №328 Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області оглядався один напівчеревик чорного кольору на ліву ногу, належний ОСОБА_13 . Вказаний напівчеревик має шнурки коричневого кольору, які зав`язані на вузол-бант. При огляді зовнішньої поверхні напівчеревика видимих пошкоджень не виявлено.

Із висновку експерта №175-мк від 22 листопада 2019 року (а.с.161-164 том 1) встановлено, що слідів ковзання, характерних для виникнення під час первинного контакту пішохода з транспортним засобом, на ходових поверхнях підошв пари кросівок ОСОБА_13 , не виявлено.

Згідно результату тесту приладу «Drager» №ARKL 2048 (а.с.219 том 1), стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 19 год. 05 хв. 02 листопада 2019 року становив 1.68 ‰.

Відповідно до результату тесту приладу «Drager» №ARJL 0262 (а.с.220 том 1), стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 19 год. 34 хв. 02 листопада 2019 року становив 1.64 ‰.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №26, складеним о 19 год. 45 хв. 02 листопада 2019 року (а.с.221 том 1) підтверджується, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Із дослідженого протоколу проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2019 року (а.с.33-48 том 2) встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , у присутності понятих, детально розповів та показав, як саме він вчинив інкримінований злочин, зазначивши час, місце та спосіб вчинення злочину, свою поведінку до, під час та після вчинення злочину. Ці дані в цілому підтверджуються і співвідносяться із показаннями, наданими в суді, самим обвинуваченим ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , допитаних у судовому засіданні.

З висновку експерта №992 від 26 грудня 2019 року (а.с.57 том 2) слідує, що при судово-токсилогічній експертизі крові ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,75‰. Вказана концентрація алкоголю в крові відповідає середній степені алкогольного сп`яніння.

Із висновку експерта №2013 від 26 грудня 2019 року (а.с.58 том 2) вбачається, що у крові ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,75‰.

Із висновку судово-медичної експертної комісії №16 від 31 січня 2020 року (а.с.62-65 том 2) слідує, що відсутність в матеріалах кримінального провадження даних за хроматографічне дослідження сечі ОСОБА_6 не дає можливості встановити в даному випадку фази дії етанолу на його організм та визначити приблизний час прийому алкоголю (до чи після скоєння ДТП), а відтак і достовірно стверджувати про перебування ОСОБА_6 на момент дорожньо транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння. Достовірно встановити час вживання алкоголю та ступінь сп`яніння у ОСОБА_6 можна було б лише за результатами оцінки концентрації етилового спирту в його крові та сечі, відібраних після ДТП і проведених хроматографічним методом.

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 09 січня 2020 року (а.с.76-77 том 2), до матеріалів кримінального провадження №0000311 від 03 листопада 2019 року прилучено в якості речових доказів один оптичний диск з інформацією про таємницю вхідних та вихідних з`єднань, дзвінків нульової тривалості абонента.

Згідно протоколу огляду від 05 листопада 2019 року (а.с.154 том 2), місцем огляду являється службовий кабінет №308 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області. Предметом огляду являється добровільно виданий ОСОБА_15 флеш-накопичувач «Kingston 16 GB Mikro SD», котрий знаходився у відеореєстраторі в автомобілі марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_6 . Вказаний флеш-накопичувач немає на собі видимих пошкоджень.

З протоколу огляду відеофайлу від 13 листопада 2019 року (а.с.155-174 том 2) встановлено, що на «19:12:52» таймера записуючого пристрою, в області фіксації, при наближенні транспортного засобу до Т-подібного перехрестя, проглядається світло фар автомобіля, котрий рухається перехрещуваною дорогою справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля, в якому встановлений відеореєстратор. Перехрестя на момент руху транспортних засобів освітлюється ліхтарями вуличного освітлення. Оглядовість правого кута перехрестя обмежується кущами чагарнику. На цій же часовій позиції в області відеофіксації проглядається об`єкт, який рухається по перехрещуваній дорозі справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля, в якому встановлений відеореєстратор. У подальшому, на цій же часовій позиції відбувається проїзд передньої частини автомобіля, котрий рухається перехрещуваною дорогою справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , біля об`єкта, котрий рухається у попутному для нього напрямку. Після цього автомобіль, що рухається справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , продовжує свій рух. Одночасно в області відеофіксації проглядається падіння об`єкта за бордюр перехрещуваної дороги, який виділений чорним та білим кольорами.

В судовому засіданні у повному обсязі був досліджений відеофайл записуючого пристрою - відеореєстратора, встановленого в автомобілі «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_6 . Запис повністю співвідноситься із даними зафіксованими у протоколі огляду відеофайлу від 13 листопада 2019 року.

У висновку експерта за №3.1-162/19 від 10 грудня 2019 року (а.с.225-230 том 2) зазначено, що на момент проведення експертного дослідження робоча гальмівна система автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилася в працездатному стані. На момент проведення експертного дослідження система рульового керування автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилася в працездатному стані. На момент проведення експертного дослідження фари ближнього та дальнього світла системи освітлення автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились в стані часткової відмови. Несправності, які стали причиною часткової відмови фар ближнього та дальнього світла системи освітлення автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виникли під час даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку експерта №3.1-163/19 від 11 грудня 2019 року (а.с.235-245 том 2), контактування транспортних засобів відбулося між передньою правою кутовою частиною (права кутова частина переднього бампера, права фара та передня частина переднього правого крила) автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та задньою лівою частиною (ліва частина щитка заднього колеса, заднє колесо та ліва частина заднього багажника) велосипеда «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 . Встановити якими частинами відбулося контактування автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з тілом ОСОБА_13 не представляється можливим, оскільки для вирішення цього питання необхідні спеціальні пізнання в галузі медицини і відповідно виходить за межі компетенції сксперта-автотехніка та може бути вирішене комплексною судово-медичною та транснортно-трасологічною експертизою. Наїзд автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний помер НОМЕР_1 , на перешкоду (пішохід з велосипедом «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 ) відбувся на проїжджій частині вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області, в районі ділянки розливу паливно-мастильних матеріалів, які зафіксовані у наданій на експертизу копії протоколу огляду місця ДТП від 02 листопада 2019 року та схемі до нього. Встановити координати місця наїзду транспортного засобу в абсолютних величинах не представляється можливим, за причиною відсутності в наданих на експертизу матеріалах достатньої сукупності зафіксованих інформативних ознак.

Висновком експерта №1.5-381/19 від 20 листопада 2019 року (а.с.5-15 том 3) підтверджується, що уламки, розмірами 92?165 мм, 81,5?105 мм, 13,5?45 мм та 90?117 мм, вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 02 листопада 2019 року по вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області, могли складати комплектне ціле з передніми правими дверцятами (у місці кріплення дзеркала) автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_7 , вилученого у ході огляду місця події 02 листопада 2019 року, у гаражному приміщенні № НОМЕР_3 гаражного кооперативу, розташованого поблизу вул.Хліборобів с.Стара Рафалівка Володимирецького району Рівненської області. Вирішити питання у категоричній формі не виявилось можливим, оскільки дані уламки є частинами типової деталі автомобіля даної моделі.

Уламок, розміром 25?116 мм, вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 02 листопада 2019 року по вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області та частина декоративної планки над передньою правою фарою автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилученої у ході огляду місця події 02 листопада 2019 року у гаражному приміщенні № НОМЕР_3 гаражного кооперативу, розташованого поблизу вул.Хліборобів с.Стара Рафалівка Володимирсцького району Рівненської області, до розділення складали єдине ціле.

Відповісти на запитання, чи складали єдине ціле уламки, розмірами 13?31,5 мм, 15?26 мм та 13,5?18 мм, вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 02 листопада 2019 року по вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області, з деталями автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилученого у ході огляду місця події 02 листопада 2019 року у гаражному приміщенні № НОМЕР_3 гаражного кооперативу, розташованого поблизу вул.Хліборобів с.Стара Рафалівка Володимирсцького району Рівненської області, не виявилось можливим по причині відсутності спільної лінії розділення.

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 21 листопада 2020 року (а.с.16 том 3), до матеріалів кримінального провадження №0000311 від 03 листопада 2019 року прилучено в якості речових доказів фрагменти осипу скла та пластику.

Із протоколу огляду від 20 листопада 2019 року (а.с.24-26 том 3) встановлено, що місцем огляду являється територія спеціального майданчика Вараського ВП ГУНП в Рівненській області. Предметом огляду являється велосипед марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , синього кольору, належний ОСОБА_13 . У ходу огляду даного велосипеда встановлено, що на багажнику намотана синтетична тканина чорного кольору для тримання багажу. У задній лівій кутовій частині багажника вказана тканина зав`язана на вузол. У вказаному місці на тканині наявні пошкодження у вигляді розривів та наявні об`єкти, схожі на частинки лакофарбового покриття сірого кольору. За допомогою ножа здійснено зріз фрагмента тканини з пошкодженнями та фрагментами лакофарбового покриття.

Висновком експерта №2.1-1207/19 від 10 січня 2020 року (а.с.33-40 том 3) підтверджується, що частинки речовини, вилучені в ході огляду місця дорожньо- транспортної пригоди 02 листопада 2019 року по вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області є 6-шаровим лакофарбовим покриттям. Частинки речовини, вилучені 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні кузова автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а саме «переднього бампера», «кришки капота», «заднього правого крила» - згідно написів на паперових пакетах) є 6-шаровим лакофарбовим покриттям. Частинки речовини, вилучені 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні кузова автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а саме «переднє ліве крило», «переднє праве крило», згідно написів на паперових пакетах) є, відповідно, 3-шаровим та 5-шаровим лакофарбовим покриттям. Частинки лакофарбового покриття, вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 листопада 2019 року по вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області мають спільну родову належність з частинками лакофарбового покриття, вилучених 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні кузова автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а саме «переднє ліве крило», «передне праве крило», згідно написів на паперових пакетах). Крім того, частинки лакофарбового покриття, вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 листопада 2019 року по вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області мають спільну групову належність з частинками лакофарбового покриття, вилучених 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні кузова автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а саме «переднього бампера», «кришки капота», «заднього правого крила»).

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 11 січня 2020 року (а.с.41 том 3), до матеріалів кримінального провадження №0000311 від 03 листопада 2019 року прилучено в якості речових доказів осип лакофарбового покриття сірого кольору.

Висновком експерта №2.1-1206/19 від 15 січня 2020 року (а.с.47-56 том 3) підтверджується, що частинки речовини, вилучені 02 листопада 2019 року з правого переднього крила автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є 1-шаровим лакофарбовим глянцевим покриттям синього кольору з ефектом перламутру. Частинки речовини, вилучені 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 (а саме «передньої частини рами», «середньої частини рами», «задньої частини рами» - згідно написів на паперових пакетах) є 1-шаровим лакофарбовим глянцевим покриттям синього кольору з ефектом перламутру. Частинки речовини, вилучені 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 (а саме передній грязьовий щиток», «задній грязьовий щиток» - згідно написів па паперових пакетах) є 1-шаровим лакофарбовим глянцевим покриттям синього кольору. Частинки речовини, вилучені з правого переднього крила автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та частинки речовини, вилучені 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , (а саме «передньої частини рами», «середньої частини рами», «задньої частини рами» - згідно написів на паперових пакетах) мають між собою спільну родову належність. На вилученому 20 листопада 2019 року фрагменті тканини чорного кольору з велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 виявлено 5-шарове лакофарбове покриття. Частинки речовини, вилучені 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні кузова автомобіля «AUDI А6», реєстраційний помер НОМЕР_1 (а саме «переднього бампера», «кришки капота», «заднього правого крила» - згідно написів на паперових пакетах) є 6-шаровим лакофарбовим покриттям. Частинки речовини, вилучені 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні кузова автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а саме «передне ліве крило», «переднє праве крило» - згідно написів на паперових пакетах) є, відповідно, 3-шаровим та 5-шаровим лакофарбовими покриттями. Частинки речовини, вилучені на фрагменті тканини чорного кольору з велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , вилученого 02 листопада 2019 року, та зішкріби, вилучені 20 листопада 2019 року з зовнішньої поверхні кузова автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мають між собою спільну родову належність.

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 16 січня 2020 року (а.с.57-58 том 3), до матеріалів кримінального провадження №0000311 від 03 листопада 2019 року прилучено в якості речових доказів зішкріб фарби синього кольору з правого переднього крила автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зішкріби лакофарбового покриття з правої частини переднього бампера, кришки капота, передніх правого та лівого крил, правого заднього крила автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зішкріби лакофарбового покриття з переднього грязьового щитка, передньої, середньої та задньої частин рами, заднього грязьового щитка велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , зріз тканини чорного кольору з багажника велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 .
Згідно висновку судово медичної експертної комісії №18/3.1-23/20 від 31 січня 2020 року (а.с.64-73 том 3), на підставі комплексної комісійної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи по матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 03 листопада 2019 року, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої була смертельно травмована ОСОБА_13 , 1953 року народження, враховуючи повідомлені обставини справи та відповідно до поставлених запитань, судова експертна комісія прийшла до наступного:

1.3. При проведенні 03 листопада 2019 року огляду та судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 , у неї були відмічені наступні види, кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень:

- відкрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа зліва з крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку, рани тім`яно-потиличної ділянки голови з крововиливом в підлягаючі м`які тканини, саден і синця обличчя:

- крововиливи в тканину легень;

- садно в ділянці лівого плечового суглобу по задньо-зовнішній поверхні 11x4 см; численні дрібні садна тильної поверхні кистей; садно над крилом клубової кістки зліва 13x5 см; садно в ділянці попереку справа 6x2,5см; садно в ділянці лівого колінного суглобу по зовнішній поверхні 4,5x3 см;

- простора забійно-рвана рана в ділянці нижньої третини лівого стегна і підколінної ямки; відкритий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині; синець у верхній третині лівої гомілки.

Відмічені морфологічні властивості ушкоджень (стан поверхонь саден; відсутність ознак загоєння в ранах та консолідації (зрощення) переломів кісток; наявність та темно-червоне забарвлення крововиливів у м`які тканини; наявність ознак зовнішньої кровотечі тощо), вказують на те, що всі вище зазначені травматичні зміни у потерпілої утворилися прижиттєво, незадовго до настання її смерті та по терміну виникнення цілком відповідають зазначеному у постанові часу дорожньо-транспортної пригоди - близько 18 год. 10 хв. 02 листопада 2019 року.

Враховуючи масивність травмування голови, різноманітність видів тілесних ушкоджень, їх локалізацію та морфологічні особливості, слід зазначити, що дані травматичні зміни властиві для транспортної травми і цілком могли бути заподіяні в результаті наїзду на потерпілу ОСОБА_13 легковим автомобілем (на що є посилання у вивчених матеріалах досудового розслідування).

2. Всі відмічені види і групи тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 , в даному випадку, з судово-медичної точки зору розглядаються в єдиному механізмі виникнення і, за критерієм «небезпеки для життя в момент їх заподіяння (згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілених ушкоджень» - Наказ МОЗ України від 17 січня 1995 року №6), кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

4.5.8.9. Зважаючи на встановлений характер деформацій у передній правій частині автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та встановлені особливості пошкоджень на велосипеді «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , можна стверджувати про те, що контактування транспортних засобів відбулося між передньою правою кутовою частиною (права кутова частина переднього бампера, права фара та передня частина переднього правого крила) автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та задньою лівою частиною (ліва частина щитка заднього колеса, заднє колесо та ліва частина заднього багажника) велосипеда «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 .

Враховуючи вище зазначений характер контактування між автомобілем марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипедом «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , співставляючи їх з локалізацією, висотою розташування та характером ушкоджень на тілі потерпілої (де більш чисельні та масивні травматичні зміни простежуються на лівій половині тіла та лівій нижній кінцівці), експертна комісія приходить до висновку про наступний механізм заподіяння тілесних ушкоджень: перед травмуванням потерпіла знаходилась у вертикальному (чи близькому до нього положенні), обернута до транспортного засобу задньою лівою чи близькою до неї поверхнею тіла; в первинний момент зіткнення у контакт увійшли передня права частина автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та задня ліва частина зазначеного велосипеда, після чого, в першій фазі ДТП, відбулося контактування передніх правих елементів кузова автомобіля (права кутова частина переднього бампера, права фара та передня частина переднього правого крила) з задньою зовнішньою поверхнею лівої нижньої кінцівки потерпілої (з утворенням перелому стегнової кістки, рани на стегні та у підколінній ямці, синця на гомілці). У подальшому, в другій фазі ДТП відбулось закидання тіла ОСОБА_13 на автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та його контактування із правою половиною вітрового (лобового) скла, правим дзеркалом заднього виду, що в наступному призвело до інерційного відкидання тіла ОСОБА_13 на дорожнє покриття з ударом та короткочасним ковзанням по ньому (третя і четверта фази ДТП); у зазначених 2 і 3 фазах ДТП, внаслідок ударів та загального струсу тіла утворились всі інші масивні ушкодження - в ділянці голови, грудей тощо. Достовірно встановити чи потерпіла ОСОБА_13 в момент первинного контактування перебувала на велосипеді, керуючи ним, чи була в якості пішохода, ведучи велосипед справа від себе не представляється можливим через відсутність повних судово-медичних даних.

6.7. Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок отриманої важкої відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, що підтверджується характером виявлених при експертизі трупа ушкоджень в ділянці голови. Таким чином, між отриманими ОСОБА_13 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди масивними ушкодженнями голови і настанням смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Висновком експерта №3.1-22/20 від 14 січня 2020 року (а.с.81-89 том 3) підтверджується, що при видимості елементів проїжджої частини 72,7 м (за умов зустрічного роз`їзду з транспортним засобом), максимально допустима швидкість руху автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не повинна перевищувати 100,8... 104,4 км/год. При видимості елементів проїжджої частини 60,9 м (за умов відсутності зустрічного транспортного засобу), максимально допустима швидкість руху автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не повинна перевищувати 91,1...94,3 км/год. У заданій дорожній обстановці, велосипедистка ОСОБА_13 для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору, повинна була діяти у відповідності до вимог п.п.2.3. д), 6.2., 6.6. а) і 11.14. Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.2., 12.3., 12.4. і 19.1. а) Правил дорожнього руху України. У дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент виникнення перешкоди для руху, мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста. У даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, яка, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Із висновку експерта №3.1-33/20 від 27 січня 2020 року (а.с.95-107 том 3) встановлено, що відповідно до наданого на експертизу відеозапису «2019_1102+191111», швидкість руху автомобіля марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ділянці перехрестя вулиць Дачної Рівненської м.Вараш Рівненської області, становила 79,6-94,4 км/год.

Відповідно до постанови про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 28 січня 2020 року (а.с.108 том 3), до матеріалів кримінального провадження №0000311 від 03 листопада 2019 року прилучено в якості речових доказів картку флеш пам`яті з адаптером, де наявний відеозапис дорожньо транспортної пригоди, що мала місце приблизно о 18 год. 10 хв. 02 листопада 2019 року по вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області, у результаті якої загинула ОСОБА_13 .

Висновком експерта №3.1-158/20 від 14 лютого 2020 року (а.с.115-130 том 3) підтверджується, що при видимості елементів проїжджої частини 60,9 м (за умов відсутності зустрічного транспортного засобу), максимально допустима швидкість руху автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не повинна перевищувати 91,1... 94,3 км/год. У заданій дорожній обстановці, велосипедистка ОСОБА_13 для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору, повинна була діяти у відповідності до вимог п.п.2.3. д), 6.2., 6.6. а) і 11.14. Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.2., 12.3., 12.4. і 19.1. а) Правил дорожнього руху України. У дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент виникнення перешкоди для руху, мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста. У даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п.12.3, п.12.4 Правил дорожнього руху України, а невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні заступник начальника Комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради судово-медичний експерт ОСОБА_28 підтвердив, що він був доповідачем у складі експертної комісії при проведенні судово-медичної експертизи на вирішення якої ставилося питання, чи перебував ОСОБА_6 на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02 листопада 2019 року о 18 год. 10 хв., в стані алкогольного сп`яніння, за підсумками якої був складений висновок №16 від 31 січня 2020 року. Зазначив, що він у повному обсязі підтверджує висновок судово-медичної експертизи №16 від 31 січня 2020 року проведеної експертною комісією.

Відповідаючи на запитання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , експерт зазначив, що після потрапляння алкоголю в організм людини (фаза резорбції) починається активне його всмоктування і зростання його концентрації у крові. Ця фаза може тривати по різному, в залежності від кількості випитого алкоголю, спиртовмісту алкоголю та індивідуальних особливостей організму. Коли дана концентрація досягає свого максимуму, тоді починається фаза виведення алкоголю з організму. В той час концентрація алкоголю в крові починає поступово знижуватися, а алкоголь виявляється у сечі людини. Під час експертизи було встановлено, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння та мав середню степінь алкогольного сп`яніння станом на 19 год. 45 хв. 02 листопада 2019 року, тобто на той час, коли в нього був проведений забір крові в медичному закладі. На момент дорожньо транспортної пригоди достовірно встановити, чи перебував ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння не представилося можливим, у зв`язку з тим, що під час забору крові у ОСОБА_6 не був проведений забір сечі.

Експерт, відповідаючи на запитання прокурора, вказав, що при проведенні експертизи експертною комісією враховувалися результати тесту приладу «Drager», однак у судово медичній практиці експерти користуються виключно абсолютно достовірними даними. Оскільки при проведенні експертизи у експертів були наявні дані щодо розбіжності між даними приладу «Drager» та даними хроматографічного методу дослідження, тому, зважаючи на наукові дослідження, есперти беруть достовірні та об`єктивні дані. Приладом «Drager» визначається лише концентрація алкоголю в повітрі під час його видихання.

Експерт, відповідаючи на запитання потерпілого ОСОБА_9 зазначив, що середня степінь алкогольного сп`яніння становить вміст алкоголю в крові від 1,5‰ до 2,5‰. Дати відповідь на запитання стосовно того, скільки потрібно випити горілки для того, щоб мати степінь алкольного сп`яніння 1,75‰ однозначно не можна, оскільки в кожної людини різні індивідуальні особливості організму. Зважаючи на його досвід, отриманий у період практичної роботи, він може припустити, що якщо взяти міцний алкоголь 40% та людину 80-90 кг, не беручи до уваги індивідуальних особливостей людини, степінь алкогольного сп`яніння 1,75‰ могла бути при вживанні 250-300 мл., однак це є його власні практичні спостереження, вони є недостовірними даними, зважаючи на індивідуальні особливості кожної людини.

Відповідаючи на запитання представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 експерт зауважив, що достовірно стверджувати про перебування ОСОБА_6 на момент дорожньо транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння, він не може.

В ході судового розгляду кримінального провадження та в судових дебатах захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 клопотав про визнання протоколу слідчого експерименту від 12 грудня 2019 року (а.с.33-48 том 2), за участю підозрюваного ОСОБА_6 , недопустимим доказом з підстав недоведеності стороною обвинувачення факту наїзду автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 саме на велосипедистку ОСОБА_13 , а не на пішохода ОСОБА_13 , яка вела велосипед в руках, на що вказував допитаний в ході розгляду кримінального провадження свідок ОСОБА_23 та про виключення із обвинувачення обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння через недоведеність.

Твердження захисника ОСОБА_7 про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту від 12 грудня 2019 року, суд вважає безпідставними, оскільки в суді не встановлено таких порушень отримання зазначеного доказу, що за законом тягли б його недопустимість у кримінальному провадженні. Вказана слідча дія проведена з дотриманням вимог ст.240 КПК України.

Разом із цим, зважаючи на досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення інкримінованої обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Згідно п.2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 категорично заперечив факт вчинення дорожньо транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння, зазначаючи, що вжив алкоголь, зокрема 3-4 ковтки горілки із скляної пляшки, перебуваючи в гаражі після дорожньо транспортної пригоди, у присутності ОСОБА_16 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердив вищезазначений обвинуваченим ОСОБА_6 факт.
Свідок ОСОБА_15 , який безпосередньо спілкувався із ОСОБА_6 відразу після вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди, в суді ствердив, що ознак алкогольного сп`яніння в ОСОБА_6 , при розмові на місці ДТП, не бачив.

У висновку судово медичної експертної комісії №16 від 31 січня 2020 року (а.с.62-65 том 2) зазначається, що відсутність в матеріалах кримінального провадження даних за хроматографічне дослідження сечі ОСОБА_6 не дає можливості встановити в даному випадку фази дії етанолу на його організм та визначити приблизний час прийому алкоголю (до чи після скоєння ДТП), а відтак і достовірно стверджувати про перебування ОСОБА_6 на момент дорожньо транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_28 підтвердив висновок судово-медичної експертизи №16 від 31 січня 2020 року та зауважив, що достовірно стверджувати про перебування ОСОБА_6 на момент дорожньо транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння, він не може.

Неспроможними є доводи прокурора про визнання як доказу фототаблиці другого приміщення гаража, на якій зафіксована загальна обстановка приміщення, на підтвердження факту перебування ОСОБА_6 в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зміст дослідженого під час судового розгляду протоколу огляду місця події від 02 листопада 2019 року (а.с.61-88 том 1) не містить даних щодо огляду зазначеного прокурором приміщення, а сама по собі фототаблиця, яка є додатком до протоколу огляду, не може визнаватися окремим доказом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину (Постанови Верховного Суду у справах №№:187/686/15-к; 264/5873/15-к; 712/13435/16-к). Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння (Постанови Верховного Суду у справах №№:688/788/15-к; 335/5044/16-к). Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи (Постанови Верховного Суду у справах №№: 335/5044/16-к, 688/788/15-к).

Статтею 17 КПК України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Закріплений у ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що факт порушення ОСОБА_6 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України під час вчинення дорожньо транспортної пригоди, стороною обвинувачення не доведений перед судом, тому інкримінована в обвинуваченні обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, підлягає виключенню.
На підставі вищенаведеного, суд, керуючись законом та внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а кваліфікацію діяння ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України, правильною.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що вчинений ОСОБА_6 злочин є, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, тяжким злочином із необережною формою вини, також враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного та його наслідки, особу винуватого, стан його здоров`я та стан здоров`я членів його сім`ї, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає: щире каяття, добровільне відшкодування матеріального збитку.

Обставин, що, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , під час судового розгляду не встановлено.

Окрім цього суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 є громадянином, який постраждав від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_8 від 01 червня 2000 року (а.с.150 том 3), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою ДЗ «СМСЧ №3» м.Вараш від 25 листопада 2019 року (а.с.152 том 3), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має хворобливий стан здоров`я, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 25 лютого 2011 року (а.с.160 том 3) та копією виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15 листопада 2019 року (а.с.161 том 3), має сталі соціальні зв`язки, працевлаштований, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, що підтверджується відповідними характеристиками, наявними в матеріалах справи.

Разом із тим, суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 щиро кається, відшкодував матеріальний збиток, завданий потерпілій ОСОБА_8 цим злочином, повністю усвідомив наслідки свого діяння, а також те, що невиконання потерпілою ОСОБА_13 п.п.2.3. д), 6.2. Правил дорожнього руху України, які зобов`язують: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, керувати велосипедом, який обладнаний звуковим сигналом та світлоповертачами: спереду - білого кольору, по боках - оранжевого, позаду червоного, а для руху в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на велосипеді повинен бути встановлений та увімкнений ліхтар (фара), та 6.6. а) Правил дорожнього руху України, який забороняє керувати велосипедом в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості - з вимкненим ліхтарем (фарою) чи без світлоповертачів (висновком експерта №3.1-158/20 від 14 лютого 2020 року, а.с.115-130 том 3) є, на думку суду, додатковими умовами, які сприяли вчиненню злочину.

Однак, приймаючи до уваги наслідки, які настали внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого діяння, а саме смерть потерпілої ОСОБА_13 , суд вважає, шо для досягнення визначеної у ч.2 ст.50 КК України мети покарання, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, так як менш суворе покарання буде недостатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наполягали на найсуворішому покаранні обвинуваченого ОСОБА_6 .

При вирішення, згідно із п.2 ч.4 ст.374 КПК України, питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд керується тим, що даним вироком суду визнається доведеним обвинувачення ОСОБА_6 у вчинення тяжкого злочину з необережною формою вини та йому призначається покарання у виді позбавлення волі з поміщенням до установи закритого типу.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу, суд, із врахуванням вищенаведеного, вважає за необхідне продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

На підставі ст.72 КК України слід зарахувати період перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, зокрема: зарахувати у строк відбування покарання строк затримання ОСОБА_6 у період з 02 листопада 2019 року по 04 листопада 2019 року, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03 листопада 2019 року (а.с.222-225 том 1); зарахувати у строк відбування покарання строк перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з 20 листопада 2019 року, відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.21-23 том 2).

У результаті вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завданий матеріальний збиток та моральна шкода.

Потерпіла-цивільний позивач ОСОБА_8 просить суд стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріального збитку 36 680 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 грн.

У зв`язку з тим, що потерпілій ОСОБА_8 повністю відшкодований матеріальний збиток у сумі 36 680 грн, що підтверджено розпискою, наявною в матеріалах справи та самою потерпілою ОСОБА_8 в судовому засіданні, суд вбачає підстави для залишення даної вимоги цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 без розгляду.

Потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_9 просить суд стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 350 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди не визнав, вважаючи заявлені суми значно завищеними та обтяжливими для нього.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частинами 1-3 ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилами, встановленими ч.ч.1,2,5 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд виходить із того, що шкода завдана злочином із необережною формою вини, враховує глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зумовлених втратою близької людини, істотне порушення нормальних, звичних життєвих зв`язків і необхідність докладання додаткових зусиль потерпілими для організації свого життя, матеріальне становище обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність у останнього утриманців. Суд, керуючись засадами розумності та справедливості та посилаючись на практику розгляду у кримінальному судочинстві позовів про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн, на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 грн, таким чином часткового задовольнивши цивільні позови потерпілих щодо стягнення моральної шкоди.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року арешт на велосипед «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , належний ОСОБА_13 , підлягає скасуванню.

Разом із тим, суд не скасовує арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2019 року, на автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_10 , належний ОСОБА_6 , оскільки дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат необхідно провести у відповідності до вимог, передбачених ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,124,174,370,371,373,374,376,392,393,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 20 листопада 2019 року.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк затримання у період з 02 листопада 2019 року по 04 листопада 2019 року.

Продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчує свою дію 10 грудня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримуваного в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 )на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у сумі 19 626 (дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять шість) грн 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримуваного в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 )на користь ОСОБА_8 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_12 )моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , утримуваного в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_11 )на користь ОСОБА_9 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_13 )моральну шкоду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн.

Скасувати арешт, накладений на велосипед марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , належний ОСОБА_13 .

Речові докази по справі: автомобіль марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_10 - повернути власнику ОСОБА_6 ; велосипед марки «АИСТ» - повернути потерпілій ОСОБА_8 ; один оптичний диск з інформацією про таємницю вхідних та вихідних з`єднань, дзвінків нульової тривалості абонента, картку флеш пам`яті з адаптером, де наявний відеозапис дорожньо транспортної пригоди, що мала місце приблизно о 18 год. 10 хв. 02 листопада 2019 року по вул.Рівненській м.Вараш Рівненської області, в результаті якої загинула ОСОБА_13 зберігати при матеріалах кримінального провадження; фрагменти текстильованих виробів (одяг) та текстильні волокна, фрагменти осипу скла та пластику, осип лакофарбового покриття сірого кольору, зішкріб фарби синього кольору з правого переднього крила автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зішкріби лакофарбового покриття з правої частини переднього бампера, кришки капота, передніх правого та лівого крил, правого заднього крила автомобіля марки «AUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зішкріби лакофарбового покриття з переднього грязьового щитка, передньої, середньої та задньої частин рами, заднього грязьового щитка велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 , зріз тканини чорного кольору з багажника велосипеда марки «АИСТ», номер рами НОМЕР_2 знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів із дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, - у той же строк, з моменту вручення копії вироку.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1