Код суду 233 Справа № 225/2104/16-к
Вирок
Іменем України
04 лютого 2021 року м. Костянтинівка
ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, має базову середню освіту, холостий, дітей не має, навчається у Слов`янському БРУПО ім. П.Ф. Кривоноса, працює у ПАТ «Український бекон» на посаді обвальника, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, має базову середню освіту, холостий, дітей не має, працює у КП «Моноліт» на посаді сторожа, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_18 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, має середню освіту, холостий, дітей не має, працює у ТОВ «Бізнестрансгруп» на посаді монтера колії, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України; суд -
01 грудня 2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, точний час не встановлений, неповнолітні ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , зустрілися на футбольному полі ЗОШ № НОМЕР_1 , щл розташована за адресою: АДРЕСА_5 , та вирішили піти додому до спільного знайомого ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_6 , аби запропонувати разом погуляти.
Приблизно о 16 годині 30 хвилин, точний час не встановлений, ОСОБА_16 , прибувши до будинку АДРЕСА_6 та викликавши ОСОБА_19 , запропонував останньому піти з ним гуляти, на що останній дав згоду. Після цього ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_20 пішли до парку, розташованого неподалік від вулиці Запорізька в м. Торецьк, де їх чекали ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Під час спільної прогулянки між ОСОБА_20 з одного боку та ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з іншого боку, стався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин через те, що ОСОБА_21 вживає та, начебто, розповсюджує наркотичний засіб - канабіс. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_18 завдав ОСОБА_22 декілька ударів кулаками по тулубу (точна кількість ударів не встановлена), спричинивши тим самим фізичний біль.
Після цього, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 разом пішли в напрямку породного відвалу, розташованого поблизу автобази ДП «Торецьквугілля». Знаходячись біля вказаного породного відвалу, між ОСОБА_20 з одного боку та ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з іншого боку знов виникла сварка через вживання останнім наркотичних засобів. В ході сварки у ОСОБА_17 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_23 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство останнього. Негайно після цього, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_17 підняв з землі скляну пляшку з-під пива та, діючи умисно, з метою заподіяння смерті ОСОБА_23 , утримуючи пляшку у руці, завдав нею один удар останньому по голові. Від вказаного удару ОСОБА_21 присів на присядки. В цей час, ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , спостерігаючи за протиправними діями ОСОБА_17 відносно ОСОБА_23 , усвідомлюючи існуючу загрозу для життя ОСОБА_23 , добровільно погодились з такими діями ОСОБА_17 , не вжили заходів для припинення протиправного посягання на життя ОСОБА_23 , тим самим шляхом надання мовчазної згоди вступили у попередню змову з ОСОБА_17 на вчинення спільних протиправних дій, спрямованих на умисне убивство ОСОБА_23 за попередньою змовою групою осіб. Після цього ОСОБА_17 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_23 за попередньою змовою групою осіб, підняв з землі каміння та, передавши його ОСОБА_18 , наказав йому вдарити ним ОСОБА_19 . В свою чергу, ОСОБА_18 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою вбивства, утримуючи каміння у руці, завдав ОСОБА_22 , який в цей час знаходився в положенні сидячи, один удар по голові. Від вказаного удару ОСОБА_21 впав, а ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , з метою приховування своїх спільних злочинних дій від сторонніх спостерігачів, тримаючи ОСОБА_23 за руки та ноги, перенесли його до дерева, розташованого поблизу, де ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_23 за попередньою змовою групою осіб, пришукали на цьому ж місці каміння, та невстановлену кількість разів скинули в область тіла та голови останнього. ОСОБА_16 в цей час знаходився поруч, спостерігав за їх спільними діями, не перешкоджаючи будь-яким чином, тобто, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого. В результаті узгоджених злочинних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 . ОСОБА_22 було спричинено: множинні забиті рани голови та обличчя, синці та садна обличчя, поширені крововиливи у м`які тканини голови, переломи кісток склепіння та основи черепу, крововиливи у речовину та під оболонки головного мозку, синці правої та лівої кісті, травматична екстракція нігтьової пластини 5 пальця правої кисті, які відносно живих осіб носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя. Після отримання зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_23 деякий час залишався живим, а смерть його настала у період часу з 17 години 30 хвилин 01 грудня 2015 року до 02 години 15 хвилин 02 грудня 2015 року.
Причиною смерті ОСОБА_19 став набряк головного мозку, який був зумовлений наявністю вказаної відкритої черепно-мозкової травми з множинними забитими ранами голови та обличчя, крововиливами у м`які тканини голови, множинними переломами кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку. Настання смерті ОСОБА_19 знаходиться в прямому причинному зв`язку із зазначеною вище черепно-мозковою травмою.
Обвинувачений ОСОБА_18 винним себе у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 01.12.2015 року приблизно о 15-ій годині він зустрівся з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 на футбольному полі 6-ї школи м. Дзержинська. Вони пробули там приблизно півгодини, після чого ОСОБА_26 зателефонувала його мама, яка попросила допомогти. ОСОБА_27 запропонував піти разом, на що всі погодились. Вони втрьох зайшли додому до ОСОБА_16 , де він забрав дитячий візок з колонками, які необхідно було відвезти до його сестри. Після того, як вони відвезли ці колонки, ОСОБА_27 запропонував піти десь погуляти, а він, в свою чергу, запропонував покликати також ОСОБА_28 і разом пограти у футбол на стадіоні 6-ї школи. Хлопці погодились, і вони разом зайшли за ОСОБА_29 , покликавши його з вулиці. Коли вони вже вчотирьох йшли по стежці в напрямку стадіону першими йшли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , за ним ОСОБА_23 , а він останній, між ним на ОСОБА_29 виник конфлікт через те, що ОСОБА_29 хотів покурити канабіс, а також пропонував це іншим. В ході конфлікту він штовхнув ОСОБА_29 , а ОСОБА_29 у відповідь вдарив його, почалася бійка. ОСОБА_30 та ОСОБА_27 їх розняли, після чого всі заспокоїлися, він вибачився перед ОСОБА_29 , і всі пішли далі. Біля повороту з дороги на стежку, яка веде до териконів, ОСОБА_23 знову став просити почекати його, поки він покурить, але він став йому забороняти, знову виникла суперечка. ОСОБА_29 сказав: «Зараз я покурю і з тобою розберуся». Він подумав, що ОСОБА_29 може його вдарити, злякався, бо ОСОБА_29 був старший та фізично сильнішій за нього, схопив з землі перше, що попало під руку, - пляшку, та вдарив нею ОСОБА_29 по голові ззаду. ОСОБА_29 від удару присів. ОСОБА_16 підбіг, та почав казати: «Що ти робиш? ОСОБА_31 викликати швидку», на що він став казати ОСОБА_16 , щоб він йшов геть, і він сам викличе швидку. Після цього ОСОБА_16 пішов з того місця. Потім ОСОБА_32 також став пропонувати викликати швидку допомогу, але він і йому сказав, що все зробить сам і попросив піти. Після цього звідти пішов і ОСОБА_30 . ОСОБА_30 пішов приблизно через п`ять хвилин після ОСОБА_27 . На тому місці залишилися лише він та ОСОБА_23 . Після цього він попросив ОСОБА_29 дати свій телефон, щоб зателефонувати, бо на його телефоні не було зв`язку. ОСОБА_29 дав йому телефон, але він нікуди не телефонував, а поклав телефон собі у кишеню, бо злякався відповідальності. Він відвів ОСОБА_29 зі стежки у бік, щоб ніхто їх не побачив. Вони вдвох відійшли до дерева, ОСОБА_29 йшов хитаючись, падав, він тримав його за плече та допомагав піднятись. Біля дерева він посадив ОСОБА_29 , і ОСОБА_29 став просити викликати швидку допомогу, але він сказав, що нікуди дзвонити не буде, а просто перемотає йому голову своїм шарфом. Коли він зняв шарф, то побачив, що ОСОБА_29 піднявся та кинувся на нього, зачепив ліктем. Тоді він взяв з землі камінь та вдарив ОСОБА_29 декілька разів, скільки саме не пам`ятає, в область голови, але не помітив, куди саме влучив. Якою рукою тримав камінь та як саме бив, не пам`ятає. ОСОБА_29 впав на бік, почав хрипіти, а він відбіг від того місця, трохи постояв та пішов до заправки, де зустрівся з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Хлопці спитали, чи викликав він швидку допомогу, він відповів, що викликав, що ОСОБА_29 стало краще, і все гаразд. Після цього вони розійшлися по домівках. Про те, що сталося, він нікому не розповідав, як себе почуває ОСОБА_33 , не цікавився. Про те, що ОСОБА_33 помер, він дізнався від працівників поліції. Телефон ОСОБА_23 він того ж дня викинув, куди саме не пам`ятає. В теперішній час розкаявся, усвідомлює, що вчинив погано, але вбивати він ОСОБА_23 не хотів.
Обвинувачений ОСОБА_17 не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та пояснив, що 01.12.2015 року він разом з ОСОБА_34 та ОСОБА_24 гуляв в районі 6-ї школи м. Дзержинська. Руслану зателефонувала мама та попросила допомогти. Він та ОСОБА_35 погодились піти разом з ним. ОСОБА_27 зайшов додому вивіз коляску, в якій був сабвуфер та колонки і вони відвезли це до сестри ОСОБА_27 , було вже близько 17-ї години. Хтось запропонував пограти у футбол, і ОСОБА_36 запропонував покликати також його знайомого ОСОБА_28 , який жив неподалік, на що вони погодились. Він знав ОСОБА_28 в обличчя, але не товаришував з ним. Коли вони йшли вже вчотирьох через парк по стежці, ОСОБА_29 запропонував покурити канабіс, але ОСОБА_35 почав обурюватись цим. На пропозицію ОСОБА_29 ніхто не погодився. ОСОБА_18 почав питати у ОСОБА_23 про те, що він, начебто, ще й продає канабіс, і між ними почалася бійка, але він та ОСОБА_27 розборонили їх. Після цього вони пішли далі першим йшов ОСОБА_27 , він за ним, потім ОСОБА_29 , а останній ОСОБА_35 . Біля повороту на стежку, яка веде до териконів, ОСОБА_29 сказав, що все ж таки покурить коноплю, і вони звернули. Йшли в такому самому порядку. Пройшовши 15-20 м ОСОБА_35 знову почав обурюватись, забороняти всім курити коноплю, в тому числі і ОСОБА_29 . Про що була розмова між ними далі він не чув, але раптом він почув звук розбитої пляшки, в нього полетіло бите скло, і обернувся. Повз нього пробіг ОСОБА_27 у бік ОСОБА_37 та ОСОБА_29 . ОСОБА_29 в цей час присів навколішки, обпершись на одне коліно, і почав питати: «Навіщо ви так, хлопці?». Руслан підбіг до Роми, а він до Діми, який тримав в руці горличко розбитої пляшки, відштовхнув його. Потім ОСОБА_36 кинув горличко. На голові у ОСОБА_38 з`явилася кров, ОСОБА_27 почав казати, що треба викликати швидку допомогу, але ОСОБА_29 сказав, що не треба нікого викликати, він сам розбереться. Тоді ОСОБА_18 сказав, щоб вони вдвох йшли геть, а він сам викличе швидку і все владнає. ОСОБА_27 одразу розвернувся і пішов, навіть не попрощався, а він залишився. Він знову почав просити викликати швидку, але ОСОБА_35 сказав: « ОСОБА_39 , навіщо тобі ці проблеми, я вдарив, я сам буду відповідати». Сам він не міг подзвонити у швидку, бо його телефон розрядився. Він не чув, щоб ОСОБА_29 або ОСОБА_35 висловлювали один одному погрози. Тоді він розвернувся і також пішов в той бік, куди уходив ОСОБА_27 , наздогнав його. Вони вдвох прийшли до заправки, покурили. Приблизно через 15 хвилин, коли вони вже збиралися йти додому, позаду їх почав гукати ОСОБА_36 . ОСОБА_36 підійшов та сказав, що викликав швидку, вивів ОСОБА_29 на дорогу, і з ним все нормально. Після цього ОСОБА_36 звернув в напрямку свого дому, а він разом з ОСОБА_27 прийшли додому до ОСОБА_27 , де вони попили чаю та обговорили те, що сталося. Кров, знайдена на його одязі, могла належати йому самому, бо за декілька днів до цього від пошкодив ногу. Рештки мобільного телефону, вилучені з погребу за місцем його мешкання то три його старі телефони, які він спалив у печі, вони були неробочі.
Обвинувачений ОСОБА_16 не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та пояснив, що 01.12.2015 року він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_17 грали у футбол на 6-ій школі. Йому зателефонувала мама, попросила прийти допомогти, хлопці погодились піти з ним. Після того, як він разом з ОСОБА_40 та ОСОБА_41 відвіз речі своїй сестрі, ОСОБА_42 запропонував покликати ОСОБА_43 , який проживав неподалік, щоб пограти у футбол разом з ними. Він знав ОСОБА_29 , але не товаришував з ним. ОСОБА_29 вийшов, і вони вчотирьох пішли через парк. В парку ОСОБА_29 зібрався покурити, але ОСОБА_18 розсердився через це, казав: «Ніхто корити не буде!», між ними почалася сварка, а потім бійка. Він та ОСОБА_30 розтягнули їх, і вони пішли далі на стадіон до 6-ї школи. Перед поворотом на терикон ОСОБА_29 знову сказав, що буде курити, і всі звернули на стежку. Пройшовши певну відстань від дороги він почув вигук «Ай!», обернувся і побачив, що ОСОБА_33 присідає. Підійшовши до нього, він побачив, що в Роми з голови почала капати кров, і в цей же час ОСОБА_36 викинув з руки частину розбитої пляшки. Тоді він став казати, що треба викликати швидку допомогу, бо кров іде дуже сильно. ОСОБА_36 сказав, що викличе, але ОСОБА_29 сказав, що ніякої швидкої не треба, він сам розбереться. Тоді він швидким шагом пішов звідти. Через 5-10 хвилин його наздогнав ОСОБА_30 . Вони вдвох недовго поговорили, покурили та пішли мимо заправки. В цей час їх покликав ОСОБА_44 , а потім наздогнав. ОСОБА_36 сказав, що викликав швидку, вивів ОСОБА_29 на дорогу, де буде їхати швидка та посадив, і що ОСОБА_29 вже краще. Після цього ОСОБА_36 пішов до себе додому, а він та ОСОБА_30 пішли до нього додому, попили чаю та розійшлися. Ніяких погроз від ОСОБА_23 у бік ОСОБА_18 він не чув. Про те, як почувається ОСОБА_29 , він в подальшому не цікавився, нікому нічого не розповідав.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_18 та повне невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , їх вина повністю підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що вона є матір`ю загиблого ОСОБА_28 , обвинувачених до події кримінального правопорушення не знала. 01 грудня 2015 року близько 15-ї години її син ОСОБА_29 прийшов з технікуму та знаходився вдома. Приблизно о 17-30 год. його покликали гуляти, хто саме вона не бачила, і він пішов. Вона просила ОСОБА_29 довго не затримуватись. О 23-ій годині син ще не повернувся і вона почала йому телефонувати на мобільний телефон, але телефон був вимкнений. Раніше ОСОБА_29 завжди повідомляв її, якщо затримувався. 02.12.2015 року вона звернулась до поліції із заявою про зникнення дитини, а 03.12.2015 року з поліції їй повідомили, що сина вбили. На місце події вона не їздила, бачила лише фотографії, на яких її син лежав на спині, голова прикрита капюшоном, без шапки, але гуляти він йшов в шапці. ОСОБА_29 був неконфліктною людиною, вважав, що завжди проблему можна вирішити перемовинами. В нього було багато друзів та знайомих. Вона знала, що ОСОБА_29 періодично вживає канабіс, насварила його, і він пообіцяв більше цього не робити. Їй не відомо нічого про те, що її син продавав наркотики, гроші в нього були лише ті, які давала йому вона, надлишку грошових коштів або дорогих речей у сина вона не бачила. Від працівників поліції вона дізналась, що її сина, начебто, вбили ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , а ОСОБА_16 при цьому спостерігав за обстановкою. Мати ОСОБА_18 надавала їй матеріальну допомогу на поховання, суму вже не пам`ятає. Також сам ОСОБА_45 вибачався перед нею. У разі визнання обвинувачених винуватими, просила призначити покарання на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 пояснив, що він знав загиблого ОСОБА_28 , товаришував з ним. Обвинувачених також знав, товаришував з ОСОБА_16 , інших просто знав, але будь-яких відносин між ними не підтримував. 03.12.2015 року в період часу з 07 до 08 години ранку він йшов до школи своїм звичним маршрутом через закинуту шахту. Дорогою в нього виникла необхідність справити природні потреби, і він зайшов за пагорб, де побачив тіло людини з тілесними ушкодженнями у неприродній позі. Прийшовши до школи він розповів про знахідку класному керівнику, після чого завгосп та медсестра пішли з ним на це місце і викликали поліцію. Місце, де знаходилося тіло, віддалене від найближчої дороги приблизно на 500 м, там рідко ходять люди. ОСОБА_43 він знав дуже давно, з дитинства, він був спокійною, доброю людиною Він знав, що ОСОБА_29 періодично вживав марихуану, але особисто цього не бачив. Йому не відомо, які відносини були між ОСОБА_29 та обвинуваченими ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , також нічого не знає про «банду черепів».
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_47 пояснила, що вона є директором школи №5 м. Торецька, в якій навчалися загиблий ОСОБА_23 , а також обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_48 , в зв`язку з чим знала їх, як учнів; обвинуваченого ОСОБА_18 раніше не знала. 03.12.2015 року спізнився на навчання учень 8-го класу ОСОБА_49 , який сказав, що знайшов тіло людини без ознак життя та териконах. Вона відрядила на це місце завгоспа ОСОБА_50 та медсестру ОСОБА_51 . Коли вони повернулися, то повідомили їй, що це тіло колишнього учня їхньої школи ОСОБА_28 . ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_52 характеризує як звичайних дітей, вони брали участь у різних шкільних заходах, відвідували гуртки, отримували грамоти, подяки.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_53 пояснила, що вона працює на посаді завгоспа у школі №5 в м. Торецьк. 03.12.2015 року приблизно 07-50 год. її викликала до себе директор школи ОСОБА_47 та попросила сходити з ОСОБА_54 до терикону, де він знайшов тіло чоловіка. Вона покликала з собою також медсестру ОСОБА_51 . Коли вони прийшли туди, то побачили тіло чоловіка, яким потім виявився ОСОБА_55 . Він був побитий, за неприроднім кольором шкіри його обличчя вони зрозуміли, що він не живий. Тоді вона викликала поліцію. ОСОБА_43 вона пам`ятає як добру, чуйну дитину. ОСОБА_17 та ОСОБА_16 характеризує позитивно, нічого поганого про них сказати не може. Про конфлікти ОСОБА_28 з будь-ким їй нічого не відомо.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_56 пояснила, що вона працює на посаді шкільної медсестри у ІНФОРМАЦІЯ_4 . 03.12.2015 року приблизно о 07-45 год. до школи прийшов учень ОСОБА_49 та сказав директору, що дорогою до школи він бачив, що хтось лежить у посадці. Директор сказала, щоб вона та завгосп ОСОБА_57 разом з ОСОБА_58 пішли на те місце та перевірили, хто це. Прийшовши вони побачили тіло чоловіка без ознак життя, обличчя було опухле, на лобі була кров. Що знаходилось поруч з тілом, вона не пам`ятає. ОСОБА_59 викликала поліцію. До приїзду поліцейських сторонні особи до тіла не підходили, ніхто нічого звідти не забирав. По приїзду працівники поліції відпустили їх до школи. Одразу вони чоловіка не впізнали, лише на наступний день їм сказали, що це ОСОБА_60 . З обвинувачених вона знає лише ОСОБА_61 , характеризує його позитивно. Про те, що ОСОБА_60 вживав наркотики їй нічого не відомо.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_62 пояснила, що вона працює на посаді начальника служби у справах дітей ВЦА м. Торецьк Донецької області та на початку грудня 2015 року брала участь при опитуванні обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 працівниками Дзержинського ВП як педагог. Також у відділенні поліції на першому поверсі перед решіткою на вході вона бачила батьків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , чому не було батьків ОСОБА_18 , їй не відомо. Чи фіксувалось її прибуття до відділення поліції у журналі, вона не пам`ятає, але зазвичай це робиться обов`язково. При опитуванні когось одного з обвинувачених, кого саме, не пам`ятає, крім неї також була присутня директор Дзержинського гірничого технікуму ОСОБА_63 . Кожного з хлопців опитували приблизно по 30 хвилин, вони не були у кайданках, пояснення давали добровільно. Опитування проводив один працівник поліції, все відбувалось у вечірній час, на вулиці було темно. Опитували хлопців різні слідчі в різних кабінетах. Першим опитували ОСОБА_17 , потім ОСОБА_16 , а після цього ОСОБА_18 . Будь-якого впливу на хлопців з боку працівників поліції в її присутності не застосовувалось, ні фізичного впливу, ні психологічного тиску. Ніяких тілесних ушкоджень на обличчі або видимих частинах тіла хлопців вона не бачила. Яким чином її викликали до поліції, вона не пам`ятає, письмовий виклик до теперішнього часу не зберігся, оскільки такі документи зберігаються протягом 3-х років. В її присутності кожному хлопцю роз`яснювали права, питання вони не задавали. Під час опитування усі троє хлопців пояснювали, що вони скоїли вбивство, жодний з них не виглядав заляканим, почуття провини у них вона не помітила, пояснення вони давали спокійно. Вони розповідали, що прийшли до потерпілого додому, запросили його на прогулянку, потім пішли гуляти до терикону біля автобази, де між ними виник якійсь конфлікт. Вони також розповідали, що перед цим вирішили створити групу «Три черепи», щоб боротися з наркоманами, і їм було відомо, що потерпілий вживав якісь наркотичні засоби. Там вони били потерпілого камінням по голові, хто і в якій послідовності, зараз не пам`ятає. Пояснення підписували і неповнолітні, і вона. Після закінчення опитування вона пішла додому, куди потім поділися хлопці, вона не знає. В той день ОСОБА_18 був вдягнений у світле пальто, інші двоє хлопців у зимових курточках темного кольору. Вже під час судового розгляду її допитували працівники ДБР з приводу застосування до хлопців якогось фізичного або психологічного тиску з боку працівників поліції під час досудового розслідування.
Допитана в судовому засіданні представник персоналу органу пробації ОСОБА_12 пояснила, що вона працює на посаді старшого інспектора Торецького міського відділу філії ДП «Центр пробації» у Донецькій області і саме вона складала досудові доповіді відносно обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_18 на підставі ухвали суду. Данні щодо цих осіб вона збирала шляхом направлення запитів до психіатричного диспансеру, наркологічного диспансеру, також запитів на громадські характеристики. Стосовно ОСОБА_16 07.10.2019 року вона направляла також ще запит до навчального закладу м. Слов`янська, але відповіді на час складання досудової доповіді не було. Історія правопорушень це назва розділу у досудовій доповіді, де зазначається інформація про вчинення особами кримінальних правопорушень раніше. ОСОБА_16 та ОСОБА_18 раніше не притягувались до кримінальної відповідальності, про що зазначено у досудовій доповіді. Крім ризику вчинення повторного правопорушення при наданні висновку вона оцінювала також тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачені обвинувачуються, і в зв`язку з тим, що, на її думку, по статті, за якою обвинувачуються обвинувачені, неможливе застосування іспитового строку, вона зробила висновки про неможливість їх виправлення без ізоляції від суспільства.
З рапорту ст. інспектора-чергового ЧЧ Дзержинського ВП ОСОБА_64 від 02.12.2015 року вбачається, що 02.12.2015 року о 12-15 год. до Дзержинького ВП телефоном надійшло повідомлення від ОСОБА_65 про те, що її син ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 01.12.2015 року о 16-30 год. пішов гуляти і не повернувся додому.
З рапорту пом. чергового Дзержинського ВП ОСОБА_66 від 03.12.2015 року вбачається, що 03.12.2015 року о 08-30 год. до Дзержинського ВП телефоном надійшло повідомлення від ОСОБА_67 про те, що в районі автобази «Дзержинськвугілля» біля терикону лежить труп чоловіка.
02.12.2015 року з добровільної згоди ОСОБА_8 був оглянутий будинок та територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , за місцем мешкання ОСОБА_23 . В ході огляду були виявлені та вилучені 2 сліди пальців рук з поверхні предметів у кімнаті ОСОБА_23 , зубна щітка.
03.12.2015 року було оглянуто місце скоєння кримінального правопорушення - ділянка місцевості, розташована на відстані 45 м від пішохідної стежки в бік терикону, розташованого навпроти автобази ДП «Дзержинськвугілля» по пров. 3-й Майський в м. Дзержинськ (в теперішній час Торецьк) Донецької області. В ході огляду був виявлений та оглянутий труп, в якому свідок ОСОБА_53 упізнала ОСОБА_23 , розташований на спині , руки випрямлені та незначно відведені в сторони від тулуба, ноги зігнуті в колінах (більше ліва) та розведені в сторони, права повернута вправо, з видимими тілесними ушкодженнями. Під час огляду були виявлені та вилучені зразки ґрунту; порожня скляна пляшка з темного скла з наліпкою «Robert Doms»; шапка чоловіча сірого кольору з великою кількістю плям речовини бурого кольору; три монети номіналом 50 коп, 10 коп та 10 коп; камінь з плямою речовини бурого кольору, з якої зроблені змиви на фрагмент марлі; змив речовини бурого кольору з трав`яного покрову з-під трупу; блокнот, ручка та пластиковий контейнер циліндричної форми розмірами 5х3,5 см, в якому знаходиться предмет циліндричної форми, обмотаний синьої ізоляційної стрічкою, та коробок сірників з кишень одягу, надітого на трупі.
04.12.2015 року з з добровільної згоди ОСОБА_14 був оглянутий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_17 . В ході огляду було виявлено і вилучено чоловічі джинсові брюки темного кольору марки «VIGOOCC» з нашаруванням речовини бурого кольору різних форм і розмірів на обох штанинах; чоловіча куртка з капюшоном чорного кольору та трьома смужками білого кольору; два персні з металу білого кольору.
05.12.2015 року з добровільної згоди ОСОБА_15 був оглянутий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Дзержинськ ( в теперішній час Торецьк) за місцем мешкання ОСОБА_18 . В ході огляду було виявлено та вилучено чоботи шкіряні чорного кольору; дві чоловічі куртки; два металевих предмети кустарного виробництва; печатка металева у формі трьох черепів; ніж у формі «метелика» розкладний з чохлом з чорної матерії; два чохли квадратні чорного кольору, в яких знаходяться чотири металевих предмети у вигляді зірочок; балаклава кустарного виробництва з чорної матерії.
04.12.2015 року з добровільної згоди ОСОБА_13 було оглянуте домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_16 . В ході огляду нічого виявлено і вилучено не було.
05.12.2015 року була оглянута ділянка місцевості, розташована в районі шахтного терикону в районі автобази ДП «Дзержинськвугілля». В ході огляду було виявлено та вилучено камінь розмірами 30х18х24 см, вкритий речовиною бурого кольору; четвертину цеглини, горличко від пляшки та осколки від скляної пляшки з етикеткою «Біла ніч», горличко від пляшки коричневого кольору.
05.12.2015 року з добровільної згоди ОСОБА_68 була оглянута ділянка двору будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_17 . В ході огляду було виявлено та вилучено металевий предмет, який складається з чотирьох частин, зовні схожий на плату від мобільного телефону, який піддавався термічному впливу.
В ході проведення слідчого експерименту 05.12.2015 року обвинувачений ОСОБА_16 в присутності захисника ОСОБА_69 та законного представника батька ОСОБА_13 , добровільно розказав та показав на місці про обставини скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_23 . Так, ОСОБА_16 розповів, що 01.12.2015 року він спільно з ОСОБА_25 та ОСОБА_70 прийшли в парк районі вулиць Задорожня та Ленінградська в м. Дзержинську, де ОСОБА_71 та ОСОБА_72 залишились його чекати біля фонтану, а він сам пішов додому до ОСОБА_23 . Потім він пояснив, що після того, як він та ОСОБА_73 зустрілися в парку з ОСОБА_25 та ОСОБА_70 , то ОСОБА_71 почав задавати ОСОБА_74 питання з приводу того, де він бере наркотичні засоби (канабіс). Відповідь ОСОБА_23 ОСОБА_17 не влаштувала, і він сказав ОСОБА_75 , який знаходився поруч, щоб той вдарив ОСОБА_23 , після чого ОСОБА_76 наніс ОСОБА_77 чотири удари кулаками обох рук в область тулуба. Після ударів ОСОБА_73 трохи присів. Після цього вони всі вчотирьох направилися в напрямку вулиці Цвєточної, потім по вул. Декабристів до автобази ДП «Дзержинськвугілля». Дійшовши по асфальтованій дорозі до зазначеної автобази, вони звернули праворуч в напрямку 5-ї школи. Пройшовши близько 200 м у зазначеному напрямку вони звернули праворуч на стежинку та пішли до терикону. Попереду нього йшов ОСОБА_72 на відстані приблизно 0,5 метра, позаду йшов ОСОБА_73 , а за ним йшов ОСОБА_78 районі пагорбу він побачив, що ОСОБА_71 викинув ліворуч від себе горличко від розбитої пляшки темного кольору, а ОСОБА_73 в цей момент присів навпочіпки і на лобі у нього з`явилася кров. Він зрозумів, що ОСОБА_79 вдарив пляшкою в потиличну частину голови ОСОБА_23 , але самого удару він не бачив. Далі ОСОБА_73 так і залишився сидіти, а ОСОБА_71 продовжив задавати йому питання. Потім ОСОБА_71 узяв у руку четвертину червоної цеглини та передав йому у руки, але він відмовився, і тоді ОСОБА_71 передав цеглину ОСОБА_75 , після чого останній підійшов до ОСОБА_23 та наніс йому один удар зверху вниз. Після цього ОСОБА_73 не міг самостійно йти, і ОСОБА_71 та ОСОБА_72 взяли його за руки, а він взяв його за обидві ноги, і вони втрьох перенесли його ближче до терикону, де посадили на камінь. Коли ОСОБА_73 знаходився в сидячому положенні, ОСОБА_71 продовжував задавати йому питання з приводу канабісу, на що він відповідав так, як не влаштовувало ОСОБА_80 . Він в цей час знаходився приблизно в п`яти метрах від ОСОБА_23 , а ОСОБА_71 та ОСОБА_72 стояли поруч із ним. Коли ОСОБА_73 в черговий раз щось відповів, ОСОБА_72 штовхнув його обома руками в груди, від чого він впав на спину і більше нічого не відповідав та не піднімався. Після цього ОСОБА_71 сказав ОСОБА_75 , щоб той шукав камінь. Потім ОСОБА_72 підняв камінь, який саме він не розгледів, та зайшов з цим каменем ззаду ОСОБА_23 та кинув цей камінь в область обличчя ОСОБА_23 , від чого він одразу захрипів. Потім ОСОБА_71 підняв та передав цей камінь йому, але він його викинув та сказав, що піде до заправки, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , та буде їх там чекати. Коли він уходив, то чув позаду звук цегли, що б`ється. На заправці він чекав на ОСОБА_18 та ОСОБА_17 приблизно 10 хвилин, після чого вони всі пішли по домах.
05.12.2015 року були оглянуті джинси, куртка та чоботи, в які був вдягнений ОСОБА_16 01.12.2015 року, і які останній добровільно надав на огляд в присутності свого батька ОСОБА_13 , після чого речі були вилучені.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_18 був затриманий цього ж дня о 18-40 год. на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 05.12.2015 року. Під час обшуку затриманої особи нічого не вилучалось.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_16 був затриманий цього ж дня о 18-00 год. на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 05.12.2015 року. Під час обшуку затриманої особи нічого не вилучалось.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_17 був затриманий цього ж дня о 18-20 год. на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського міського суду Донецької області від 05.12.2015 року. Під час обшуку затриманої особи нічого не вилучалось.
Відповідно до висновків експертиз №№185, 187, 186 від 05.12.2015 року при медичному огляді ОСОБА_16 , ОСОБА_17 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено, у ОСОБА_18 виявлено садно правого колінного суглоба, яке утворилось від ударної дії тупого предмету або при ударі об таки за 2-3 доби до огляду, і належить до легких тілесних ушкоджень. Кожен з них повідомив експерту, що поліцейські їх не били.
З довідки про причину смерті №175 від 03.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В ході проведення огляду трупу ОСОБА_23 08.12.2015 року були вилучені 2 клаптя шкіри на картоні з трупа ОСОБА_23 , 5 конвертів зі зразками волос з трупа ОСОБА_23 , 2 конверти зі зрізами нігтів з трупа ОСОБА_23 , одяг з трупа ОСОБА_23 куртка, джинси, шкарпетки, кросівки, светр, футболка, труси.
Згідно з висновком експертизи №167 від 25.12.2015 року при дослідженні трупа ОСОБА_23 виявлені множинні забиті рани голови та обличчя, синці та садна обличчя, поширені крововиливи у м`які тканини голови, переломи кісток склепіння та основи черепа, крововиливи у речовину та під оболонки головного мозку. Ці ушкодження утворилися незадовго до смерті від ударної дії тупих предметів, повинні оцінюватися у сукупності, та відносно живих осіб носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечні для життя. Індивідуальні ознаки травмуючи предметів у властивостях виявлених ушкоджень не відбилися. Крім того, при дослідженні трупа виявлені синці правої та лівої кисті, травматична екстракція нігтьової пластини 5 пальця правої кисті, які утворилися у той же час від ударної дії тупих предметів, носять ознаки легких тілесних ушкоджень та значення у настанні смерті не мали. Настання смерті ОСОБА_23 знаходиться у прямому причинному зв`язку із зазначеною вище черепно-мозковою травмою. Причиною смерті ОСОБА_23 став набряк головного мозку, який був зумовлений наявністю вказаної відкритої черепно-мозкової травми з множинними забитими ранами голови та обличчя, крововиливами у м`які тканини голови, множинними переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами піж оболонки та у речовину головного мозку. Враховуючи ступінь розвитку початкових трупних явищ на початок дослідження трупу ОСОБА_23 (03.12.2015 року о 14-15 год.), треба думати, смерть його могла настати за 1,5-2 діб до цього.
Згідно з висновком експертизи №167/4 від 09.07.2020 року будь-яких даних, які б могли свідчити про змінення пози трупа потерпілого ОСОБА_23 при дослідженні не виявлено. Всі тілесні ушкодження, що були виявлені на трупі ОСОБА_19 , є прижиттєвими. Враховуючи характер та локалізацію виявлених пошкоджень на голові трупа, наявність множинних забитих ран голови та обличчя, саден та синців обличчя, поширених крововиливів у м`які тканини голови, множинних переломів кісток склепіння та основи черепа, поширених крововиливів під оболонки головного мозку, експерт вважає, що причиною смерті потерпілого була сукупність заподіяних ушкоджень. При цьому кожне наступне пошкодження призводило до обтяжування стану потерпілого. Враховуючи локалізацію виявлених на трупі ОСОБА_19 тілесних ушкоджень, експерт прийшов до висновку, що в процесі їх спричинення взаємне розташування потерпілого та нападника (нападників) неодноразово змінювалося. При цьому потерпілий міг знаходитися у будь-якому положенні, при якому вказані ділянки тіла залишалися доступними для нанесення ударів. Експерт вважає, що після отримання зазначених тілесних ушкоджень потерпілий деякий час залишався живим (від декількох хвилин до одиниць годин). Впродовж цього терміну здатність здійснювати самостійні цілеспрямовані рухи, кричати у нього була різко знижена, а після втрати свідомості - взагалі не можлива. Наявність пошкоджень на тильній поверхні правої та лівої кисті може свідчити про те, що потерпілий намагався оборонятися від нанесення ударів, прикриваючись руками. Не виключено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_19 (принаймні частина з них) могли утворитися за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_16 під проведення слідчого експерименту.
Відповідно до протоколів отримання зразків для експертизи від 07.12.2015 року у ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в присутності захисників та законних представників були відібрані зразки крові.
Згідно з висновком експертизи №2038 від 16.12.2015 року кров ОСОБА_18 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно з висновком експертизи №2038 від 16.12.2015 року кров ОСОБА_17 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно з висновком експертизи №2037 від 16.12.2015 року кров ОСОБА_16 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно з висновком експертизи №2036 від 16.12.2015 року згідно «Акту судово-медичного дослідження» №1748 від 10.12.2015 року «При судово-імунологічному дослідженні зразка крові трупа ОСОБА_23 , 1998 року народження, («Висновок експерта» Акт №629 від 23.12.2015) встановлена група 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Згідно з висновком експертизи №4 від 04.01.2016 року
- на марлевій серветці зі змивом з каменя, на марлевій серветці зі змивом з калюжі з-під трупа ОСОБА_23 встановлена наявність крові людини; утворення вказаних слідів не виключається за рахунок крові потерпілого ОСОБА_23
- на поверхні фрагмента скляної пляшки з донцем та наклейками встановлено наявність крові людини з домішкою поту, можливість походження яких не виключається за рахунок крові і поту ОСОБА_16 ; але не виключається можливість суміші крові і поту в цих слідах від двох і більше осіб з виявленими груповими властивостями; і тільки в цьому випадку не виключена можливість домішки крові і поту в цих слідах від ОСОБА_23 . Враховуючи результати серологічного дослідження слідів зазначеного об`єкта та групову приналежність крові і виділень ОСОБА_23 та ОСОБА_16 , можна передбачити можливість суміші в цих слідах їх крові і поту.
Згідно з висновком експертизи №7 від 05.01.2016 року в одному сліді на джинсових штанах ОСОБА_17 встановлено наявність крові людини; кров ОСОБА_23 у цьому сліді може бути присутня тільки в якості домішки.
Безпосередньо в судовому засіданні була досліджена частина речових доказів, наданих прокурором.
Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Більшість досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає належними, оскільки вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Виключеннями є висновки експертиз №№5, 6 від 04.01.2016 року, які суд визнає неналежними доказами, оскільки в них не міститься будь-якої інформації, яка має значення для кримінального провадження; а також частина речових доказів, а саме куртка сірого кольору, яка, начебто, належить обвинуваченому ОСОБА_18 , оскільки встановлено факт одноособового перепакування речового доказу слідчим після його вилучення і до направлення на експертне дослідження, тобто встановлено порушення порядку збирання цього доказу, в зв`язку з чим цей речовий доказ визнається судом недопустимим.
Крім того, до показань обвинувачених, наданих ними в судовому засіданні суд ставиться критично, не бере до уваги та розцінює як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності або поліпшення свого стану, оскільки ці показання спростовуються іншими дослідженими доказами, а саме протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_16 , під час якого були присутні його захисник та законний представник, а також поняті, будь-яких зауважень від учасників слідчої дії в протоколі не зазначено, тобто слідча дія проведена відповідно до вимог КПК України і відсутні підстави для визнання цього доказу недопустимим.
При цьому суд враховує, що під час проведення досудового розслідування будь-яких скарг від обвинувачених на дії працівників поліції відносно них не надходило; кожний з обвинувачених надавав відомості про вчинене ними кримінальне правопорушення вільно, без примусу, про що свідчать показання свідка ОСОБА_81 , а також висновки судово-психіатричних експертиз, під час проведення яких не були присутні працівники поліції, тобто відсутні підстави вважати, що спілкування з лікарям-психіатрам проходило під тиском або примусом.
Також сумнівними є пояснення обвинуваченого ОСОБА_17 про те, що кров на його одязі могла належати лише йому, оскільки це спростовується висновком відповідної експертизи, якою встановлено, що на штанах ОСОБА_17 виявлена кров людини, і в цих слідах можлива наявність крові ОСОБА_23 в якості домішки, беручі при цьому до уваги той факт, що відсутні будь-які докази на підтвердження наявності у ОСОБА_17 на час затримання будь-яких тілесних ушкоджень на нозі, і навпаки при проведенні медичного огляду 05.01.2015 року під час проведення судово-медичної експертизи встановлено, що в нього відсутні тілесні ушкодження.
Також не знайшли свого підтвердження показання обвинувачених про те, що їх було затримано працівниками поліції 03.12.2015 року, а не 05.12.2015 року, як зазначено у протоколі затримання, оскільки будь-яких доказів цього суду стороною захисту не надано, жодної слідчої або процесуальної дії з обвинуваченими в період до 05.12.2015 року не проводилось.
В судовому засіданні прокурором дії обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_17 були перекваліфіковані з п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб, а дії ОСОБА_16 - з п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 396 КК України, тобто заздалегідь необіцяне приховування тяжкого злочину, з чим, не погодилась потерпіла ОСОБА_8 та на підставі ч. 3 ст. 338 КПК України підтримала обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, вважаючи, що ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 вчинили вбивство її сина ОСОБА_23 .
Суд не погоджується з позицією прокурора про те, що обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_17 не мали умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_23 , спричиняючи йому тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_16 , взагалі не вчиняючи будь-яких активних дій, спрямованих на завдання потерпілому тілесних ушкоджень, повинен нести відповідальність лише за те, що не повідомив про вчинений злочин до правоохоронних органів, тим самим приховав його, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 22 постанови ПВСУ від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про спрямованість умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Аналогічну правову позицію сформував і Верховний Суд України у своїй постанові від 14 листопада 2013 року у справі № 5-46кс13, зазначивши, що питання щодо спрямованості умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після вчинення злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події. Визначальним при цьому є і суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Крім того, Верховний Суд України звертає увагу на те що, якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
Суд звертає увагу на те, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України, характеризується: 1) діянням - посяганням на життя іншої особи; 2) наслідками у вигляді незворотної смерті потерпілого; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками; 4) факультативними ознаками (місце, час, спосіб, знаряддя, засоби, обстановка вчинення вбивства).
Суспільно небезпечне діяння при вбивстві може проявитися у дії або бездіяльності. Необхідними умовами кваліфікації протиправного заподіяння смерті іншій особі у формі бездіяльності за ст. 115 КК України є обов`язок винного турбуватися про потерпілого та наявність у нього можливості не допустити настання його смерті.
Співвиконавцями умисного вбивства повинні визнаватися також ті особи, які хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо було заподіяно смерть потерпілого, але, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, здійснили частину того обсягу дій, який група вважала за необхідне виконати для реалізації цього умислу.
З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та спільного умислу осіб, що вчинюють вбивство за попередньою змовою, до таких дій також можуть бути віднесені ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу на вбивство.
Суд вважає, що ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , заподіюючи численні удари скляною пляшкою та камінням, зокрема в область голови, тобто життєво важливий орган, від чого потерпілий втратив здатність оборонятись та можливість припинити їх протиправні дії, усвідомлювали небезпечний характер своїх дій, передбачали, що наслідком таких дій може стати смерть ОСОБА_23 , та бажали цього.
В свою чергу, ОСОБА_16 , будучі присутнім під час спричинення ОСОБА_18 та ОСОБА_17 тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи їх характер та небезпеку, передбачаючи, що наслідком таких дій може стати смерть ОСОБА_23 , не вчинив будь-яких дій, спрямованих на припинення таких протиправних дій, більше того, допоміг їм перемістити потерпілого у більш відділене місце, де їх дії не могли бути помічені сторонніми особами, а в подальшому не вжив заходів для збереження життя потерпілого, тобто бажав закінченої реалізації їх спільного умислу та настання смерті ОСОБА_23 , а тому визнається співвиконавцем кримінального правопорушення, так само як і ОСОБА_18 та ОСОБА_17 .
Крім того, умисел обвинувачених саме на вбивство потерпілого підтверджується їх поведінкою після вчинення кримінального правопорушення, а саме жоден з них не намагався надати потерпілому першу медичну допомогу, не викликав швидку, не покликав на допомогу інших осіб, а навпаки залишили його у безпорадному стані в безлюдному місті на місці вчинення кримінального правопорушення та в подальшому не цікавились його долею.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості скоєного ними кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особи обвинувачених, їх ставлення до скоєного.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення за обставин, встановлених у судовому засіданні, доведена повністю, а дії кожного з них слід кваліфікувати за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_16 встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення у віці повних 16 років, станом на день розгляду справи досяг повноліття; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; на медичних обліках не перебуває; в теперішній час навчається та працює, холостий, дітей не має, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
З акту обстеження житлово-побутових умов від 04.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_16 виховувався у повній родині, проживав у задовільних умовах.
Відповідно до висновку експертизи №870 від 23.12.2015 року ОСОБА_16 на яку-небудь душевну хворобу, тимчасовий розлад психічної діяльності, слабоумство або інший хворобливий стан як на момент скоєння інкримінованого діяння, так і в момент проведення експертизи не страждав і не страждає. В період скоєння інкримінованого діяння по психічному стану міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ст. 20 КК України не підпадає. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_16 не перебував у тимчасово хворобливому стані, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_16 не перебував у стані фізіологічного афекту (стані сильного душевного хвилювання). У ОСОБА_16 відсутні які-небудь ознаки розумової відсталості, не пов`язаної з психічним розладом, а також виражені індивідуально-психологічні характеристики, які б суттєво впливали на його поведінку. Рівень психологічного розвитку ОСОБА_16 відповідає критеріям його вікової норми. За своїм психологічним станом ОСОБА_16 міг усвідомлювати характер своїх дій, критично їх оцінювати та передбачати їх наслідки. В теперішній час у ОСОБА_16 не відзначається яких-небудь індивідуально-психологічних особливостей, які б перешкоджали правильному сприйняттю явищ оточуючої дійсності (в тому числі, в досліджуваній ситуації) та здатності давати про них адекватні відомості. В теперішній час ОСОБА_16 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_16 , складеної Торецьким міським відділом філії ДУ «Центр пробації» у Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_17 встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення у віці повних 17 років, станом на день розгляду справи досяг повноліття; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; на медичних обліках не перебуває; в теперішній час офіційно працевлаштований, холостий, дітей не має, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
З акту обстеження житлово-побутових умов від 04.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_17 виховувався у неповній родині, проживав у задовільних умовах.
Відповідно до висновку експертизи №869 від 23.12.2015 року ОСОБА_17 на яку-небудь душевну хворобу, тимчасовий розлад психічної діяльності, слабоумство або інший хворобливий стан як на момент скоєння інкримінованого діяння, так і в момент проведення експертизи не страждав і не страждає. Виявляє акцентуацію особистості по нестійкому типу в межах клінічної норми. В період скоєння інкримінованого діяння по психічному стану міг мовною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ст. 20 КК України не підпадає. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_17 не перебував у тимчасово хворобливому стані, який би позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період скоєння інкримінованого діяння ОСОБА_17 не перебував у стані фізіологічного афекту (стані сильного душевного хвилювання). У ОСОБА_17 відсутні які-небудь ознаки розумової відсталості, не пов`язаної з психічним розладом, а також виражені індивідуально-психологічні характеристики, які б суттєво впливали на його поведінку. Рівень психологічного розвитку ОСОБА_17 відповідає критеріям його вікової норми. За своїм психологічним станом ОСОБА_17 міг усвідомлювати характер своїх дій, критично їх оцінювати та передбачати їх наслідки. В теперішній час у ОСОБА_17 не відзначається яких-небудь індивідуально-психологічних особливостей, які б перешкоджали правильному сприйняттю явищ оточуючої дійсності (в тому числі, в досліджуваній ситуації) та здатності давати про них адекватні відомості. В теперішній час ОСОБА_17 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_17 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» у Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) і виконання покарання в громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування певних соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: надання консультативної, психологічної та інших видів допомоги.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_18 встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення у віці повних 15 років, станом на день розгляду справи досяг повноліття; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; на медичних обліках не перебуває; в теперішній час офіційно працевлаштований, холостий, дітей не має, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно.
З акту обстеження житлово-побутових умов від 04.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_18 виховувався у повній родині, проживав у задовільних умовах.
Відповідно до висновку експертизи №59 від 17.03.2016 року ОСОБА_18 на хронічне психічне захворювання, слабоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий розлад психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав та в теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в теперішній час соціалізований розлад поведінки. В період інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, може предстати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_18 , складеної Торецьким міським відділом філії ДУ «Центр пробації» у Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Обставиною, які пом`якшує покарання кожного з обвинувачених, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, з урахуванням осіб винних, суд вважає, що необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання кожному з них за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавленні волі на строк, в межах санкцією статті кримінального закону.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року), враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 13-31кс18, кожному з обвинувачених у строк відбування покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 05 грудня 2015 року по 01 серпня 2019 року включно.
Цивільний позов не заявлений, відомості про витрати на залучення експертів відсутні.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Станом на день постановлення вироку будь-яких запобіжних заходів до обвинувачених не застосований.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_16 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_16 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року) попереднє ув`язнення, починаючи з 05.12.2015 року по 01.08.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_17 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_17 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_17 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року) попереднє ув`язнення, починаючи з 05.12.2015 року по 01.08.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_18 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_18 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_18 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року) попереднє ув`язнення, починаючи з 05.12.2015 року по 01.08.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
- зубну щітку, блокнот, канцелярську ручку, пластиковий контейнер з предметом циліндричної форми, коробок сірників, скляну пляшку, 3 монети, чоловічу куртку, 2 металевих предмети кустарного виготовлення, чоловічу кофту, 3 печатки у вигляді трьох черепів, розкладний ніж «метелик», 1 ніж, один ніж у чохлі, 2 чохли з металевими предметами у вигляді «сурикенів», маску-балаклаву чорного кольору, камінь з плямами бурого кольору, телефонну плату, 5 конвертів зі зрізами волос та 2 конверти зі зрізами нігтів з трупу ОСОБА_23 , куртку, джинси, шкарпетки, кросівки, светр, футболку, труси, передані на зберігання до КЗ Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №34 від 16.12.2015 року, - знищити;
- 2 конверти зі змивами речовини бурого кольору, камінь з речовиною бурого кольору, фрагмент пляшки з-під пива з плямою бурого кольору, 2 фрагменти пляшки з-під пива, 1 пара чобіт, куртка сірого кольору з плямами бурого кольору в районі лівої кишені, джинсові брюки з плямами бурого кольору, куртка, 1 пара чобіт, куртка та джинсові брюки, передані на зберігання до КЗ Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №5 від 22.01.2016 року, - знищити;
- 1 DVD-диск із записом слідчих дій, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3