Справа №950/2399/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/30/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 03 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000084 від 24 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_7 звернувся до Лебединського районного суду Сумської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_8 від 30 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000084 від 24 лютого 2018 року, яку обґрунтував тим, що ця постанова є упередженою і незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування та з порушенням вимог КПК України.

Ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 03 листопада 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 відмовлено. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції мотивував тим, що слідчим Лебединського ВП під час досудового розслідування було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.191 КК України, вчинено ряд процесуальних дій для виявлення даних обставин, проте не було встановлено фактів порушення чинного законодавства при наданні юридичних послуг юристом, сільським головою чи службовими особами Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області і 30 вересня 2020 року законно винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 03 листопада 2020 року та постанову слідчого, а матеріали кримінального провадження повернути до Лебединського ВП для продовження досудового розслідування, оскільки вона не відповідає нормам закону, постановлена на підставі недостовірної і не перевіреної слідчим інформації та невірних висновках суду, які не відповідають дійсності.

Обґрунтовує вимоги тим, що сільський голова, зловживаючи владою та службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, умисно найняв юриста для приховування протиправних дій, чим скоїв низку кримінальних злочинів, передбачених ст.191, 364 та 366 КК України. Юрист ОСОБА_9 і сільський голова ОСОБА_10 , наперед знаючи результати судів за його позовами до сільського голови та сільради з питань порушення інформаційного законодавства України, впродовж 2015-2018 років, за бюджетні кошти використовували юриста для виправдання протиправних дій, вчинених сільським головою, землевпорядником та секретарем сільради, а не для вирішення господарських питань. Зазначає, що відповідно до п.16 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський голова має право укладати господарські договори, а не договори з юристами. Вказує на те, що під час досудового слідства, слідчий не дізнався чому сільська рада оплачувала юристу його послуги, а сільський голова затверджував акти про виконання робіт та не надавав ОСОБА_7 відповіді на запити щодо послуг юриста, що є публічною інформацією. Крім того, слідчий не перевірив і не описав у постанові про те, що опитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 дали неправдиві покази стосовно підписання договору з юристом без погодження з депутатами, не з`ясував і не дослідив питання, чому Будильська сільська рада та її сільський голова впродовж 2015-2018 років, і до сьогодні не вчинили жодних дій для усунення даних питань, які спричинили чисельну кількість його скарг та позовів і не притягнуто до відповідальності жодного правопорушника.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, яка подала скаргу ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).

Положеннями ст.110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні цієї скарги, дійшов вірного висновку, що за наслідками проведеного досудового розслідування слідчий правильно встановив відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.191 КК України.

З матеріалів кримінального провадження, наданих апеляційному суду, вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Лебединського райсуду від 22 лютого 2018 року (а.к.п.8-9) та заяви ОСОБА_7 від 28 грудня 2017 року №729 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191,364,366 КК України, 24 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України за фактом безпідставного укладення працівниками Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області договорів та перерахування бюджетних коштів за надання юридичних послуг. (а.к.п. 1, 1/1).

У ході досудового розслідування були допитані в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 (а.к.п.18-21,68-73), самого заявника ОСОБА_7 (а.к.п.74-77), витребувані копії договорів про надання юридичних послуг за 2011, 2015-2018 роки (а.с. 22, 32, 33, 47, 61), акти про виконання даних робіт (а.к.п 23, 27-31, 36-46, 53-60, 64-65), кошториси Будильської сільради (а.к.п. 34-35, 49-50, 62-63).

25 червня 2018 року за заявою ОСОБА_7 №396, слідчим Лебединського ВП винесена постанова про відмову ОСОБА_7 у визнанні його потерпілим та вчинення інших процесуальних дій в межах кримінального провадження №0000084, порушеного за ч.1 ст.191 КК України. (а.к п. 79-80).

30 листопада 2018 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а 11 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області дана постанова була скасована у зв`язку з тим, що слідчим не було досліджено документи, які стосуються змін до бюджету Будильської сільради, пов`язаних з договором про надання юридичних послуг, не встановлено мети наймання цього спеціаліста та не з`ясовано які саме дії він фактично виконував (а.к.п. 81, 87-88).

У подальшому, слідчим дані недоліки були усунуті: витребувані і долучені до матеріалів провадження документи, що стосуються бюджетних коштів, витрачених Будильською сільрадою на оплату послуг юриста, копії рішень судів, ухвалені з в справах з участю цього спеціаліста і додатково допитано сільського голову ОСОБА_10 та юриста ОСОБА_9 (а.к.п. 90-98, 101-171).

30 вересня 2020 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України (а.к.п. 174-176).

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Встановивши відсутність факту, які б свідчили про безпідставне укладання працівниками Будильської сільської ради Лебединського району договорів та перерахування бюджетних коштів Будильської сільської ради щодо надання юридичних послуг, слідчий правомірно дійшов висновку про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України та закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Слідчим суддею під час розгляду скарги було вірно встановлено, що слідчим у рамках розслідування кримінального провадження №0000084 було вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини по справі, а зібрані матеріали досудового розслідування дають можливість достатньо та повно встановити обставини кримінального провадження.

При цьому, ознайомившись зі змістом постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слід констатувати, що орган досудового розслідування належним чином оцінив здобуті докази у справі за заявою ОСОБА_7 та дотримався вимог ст.284 КПК України під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, належним чином перевірив законність прийнятої постанови про закриття кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Тому, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 щодо умисного прийняття на роботу сільським головою ОСОБА_10 , юриста ОСОБА_18 , для приховування протиправних дій, і вчинення кримінальних правопорушень за ст.191, 364 та 366 КК України, з оплатою його послуг та ненаданням ОСОБА_7 запитів щодо послуг юриста, що є публічною інформацією, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що з 2015-2018 роках між юристом- підприємцем ОСОБА_9 та Будильською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_10 були укладені договори про надання юридичних послуг (а.к.п.22) та акти про виконання робіт за вказаними договорами (а.к.п.23, 27-31, 36-46, 53-60, 64-65), відповідно до яких Будильська сільська рада уповноважена, а не зобов`язана вимагати від юриста ОСОБА_9 повного звіту про виконані послуги, юрист не була зобов`язана подавати детальний звіт з переліком наданих нею консультацій та підготованих документів, тому такі звіти не формувалися. Вимоги з боку третіх осіб щодо зміни виконання чи невиконання договорів не допускається згідно норм чинного законодавства. Також, договорами було визначено порядок розрахунків за надані послуги і дана оплата здійснювалась із загального фонду бюджету сільської ради. Щомісячні акти про виконання робіт ОСОБА_9 надавала для погодження до сільської ради і підписував сільський голова, реєструвалось та бралось на облік у Лебединському управлінні Державної казначейської служби України, після цього кошти перераховувались на рахунок юриста. Зауважень до актів про виконання робіт, які юрист надавала сільській раді не надходило, договори не оскаржувались. Відповідно до п.16 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» сільський голова має право укладати від імені територіальної громади господарські договори, та є розпорядником бюджетних коштів.

Колегія суддів вважає вірними висновки слідчого про те, що рішення укладання договорів про надання юридичних послуг було прийнято законно, без порушення норм законодавства та на законних підставах були витрачені кошти бюджету сільської ради, а відсутність повних звітів про надані юристом послуги не є порушенням умов договору. Ненадання таких звітів Будильською сільською радою на запити ОСОБА_7 є законним, оскільки вони не створювалися, і на сільську раду не покладено зобов`язань формувати документ відповідальності за надання або ненадання запитувачу такої інформації.

Крім того, колегія суддів не може погодитися із доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 в частині дачі неправдивих показів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 стосовно підписання договору з юристом без погодження з депутатами, оскільки надані свідками письмові пояснення є послідовними і логічними та такими, що узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження та були предметом перевірки в суді першої інстанції.

За таких умов, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не наведено суттєвих обставин або доказів, які б не були предметом дослідження в ході досудового розслідування і спростовують або ставлять під сумнів мотиви, наведені в ухвалі слідчого судді, доводи скарги базуються на суб`єктивній думці ОСОБА_7 , яка фактично ґрунтується на непогодженні з самим процесуальним рішенням слідчого, винесеним у рамках кримінального провадження за ч.1 ст.191КК України.

Враховуючи наведене, перевіривши ухвалу слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 , колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження дотримано вимоги ст. ст.306,307 КПК України, тому оскаржуване рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги щодо скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 03 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000084 від 24 лютого 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4