УХВАЛА

28 серпня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне подання Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку щодо

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого 04 серпня 2017 року Костопільським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 04.08.2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Рівненський міськрайонний відділ філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області звернувся в суд із поданням про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку. В обґрунтування подання вказано, що вирок суду стосовно громадянина ОСОБА_4 до Рівненського міськрайонного відділу надійшов 15.09.2017 року та був прийнятий до виконання. 21.09.2017 року ОСОБА_4 з`явився до Рівненського міськрайонного відділу, де йому було роз`яснено порядок та умови відбування призначеного судом покарання, обов`язки покладені на нього судом, роз`яснено поважність причин неявки на реєстрацію та відповідальність, що наступає у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. За час перебування на обліку засуджений характеризується посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 27.08.2018 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді попередження; 17.09.2018 року за ст. 178 ч. 2 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн та 19.11.2018 року за ст. 178 ч. 3 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136 грн. Засудженому оголошено застереження у виді письмового попередження про наслідки, які наступають у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а саме, матеріали його особової справи будуть скеровані до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання. 23.08.2019 року ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн. Засуджений надав пояснення, що дійсно вчинив правопорушення, що потягло за собою адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Засудженому повідомлялось про наслідки систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а саме, матеріали його особової справи будуть скеровані до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного судом покарання. У подальшому ОСОБА_4 не допускав порушень порядку та умов відбування іспитового строку, для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації з`являвся вчасно.

Згідно інформації з УІАП ГУНП України у Рівненській області стало відомо, що 06.01.2019 року щодо ОСОБА_4 порушено кримінальне провадження №0000138 за ч. 2 ст. 186 КК України, 31.01.2019 року оголошено повідомлення про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення. 31.01.2019 року дане кримінальне провадження було скеровано до Рівненського міського суду Рівненської області. На даний час його судовий розгляд триває.

В судове засідання представник Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області не з`явився.

Прокурор не заперечував у задоволенні подання про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання по закінченню іспитового строку.

Засуджений та захисник подання підтримали, просила його задовольнити.

Дослідивши подання, особову справу засудженого, заслухавши думку прокурора, засудженого та захисника, а також враховуючи, що термін іспитового строку закінчився, суд приходить до висновку що подання підлягає до задоволення.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Частиною 2 ст. 165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України.

Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, визначених в ч. 2 ст. 76 КК України, та крім того не вчинення нового злочину.

При цьому, констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України вважається невинуватою.

Принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини, що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку та задоволення подання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537 ,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Подання Рівненського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , від покарання з випробуванням призначеного вироком Костопільським районним суду Рівненської області від 04.08.2017 року в зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1