Справа № 464/5953/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/955/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0002661 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 28 липня 2020 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не військовозобов`язаного, непрацюючого, має судимість, згідно вироку Сихівського районного суду м.Львова від 14.03.2019, за ч.1 ст.185 КК України, засуджений до громадських робіт строком на 120 годин, покарання не відбуто,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

встановила:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 28 липня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч.2 ст. 389 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на п`ять місяців.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14 березня 2019 року громадські роботи строком на 120 годин з урахуванням правил п.4 ч.1 ст.72 КК України арешт на строк п`ятнадцять днів та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді арешту строком на п`ять місяців п`ятнадцять днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок суду змінити, призначити йому покарання арешт строком на три місяці. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14 березня 2019 року громадські роботи на строк 120 годин з урахуванням правил п.4 ч.1 ст. 72 КК України арешт на строк п`ятнадцять днів та остаточно призначити йому покарання арешт строком 3 місяці 15 днів. Вважає вирок суду незаконним, необгрунтованим, таким, що винесений з грубим порушенням вимог процесуального права та неправильним застосуванням вимог матеріального права, порушенням Конституційних прав обвинуваченого, а також Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вирок є надто суворим та не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що більш сувора міра покарання призначається лише тоді коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення іншого злочину.

Апелянт наголошує, що неодноразово пожалкував про скоєне кримінальне правопорушення, тим більше, що про скоєне ним постійно нагадують йому найближчі люди мати та сестра. Судом було враховано пом`якшуючі обставини та його щиросердне визнання, обтяжуючих обставин по справі встановлено не було.

Апелянт вважає, що при перерахуванні обставин, які характеризують його особу суд безпідставно зазначив про його неналежну поведінку. Зазначає, що йому не було відомо про всі призначені судові засідання і оголошення, повістки йому не вручалися, майже весь розгляд відбувся під час оголошеного в державі карантину. За весь час працівники поліції лише 2 рази приходили до нього додому та повідомляли про розгляд справи в суді і він відразу з`являвся в суд. На підставі рапортів працівників поліції про те, що його немає у дома, його було оголошено у розшук. Ухилення від явки до суду повинно бути належним чином підтверджено допустимими доказами, чого, на його думку, у справі немає.

Апелянт наполягає, що суд першої інстанції мав можливість та законні підстави призначити йому менш суворе покарання в межах санкції статті, однак цього не зробив, а тому він просить про це суд апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14 березня 2019 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин та належним чином письмово ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіть, про що 08 липня 2019 року в останнього було відібрано підписку, того ж дня отримав в Сихівському районному відділі з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області направлення в ЛКП «Під Зуброю», що знаходиться на пр. Ч.Калини, 109 в м. Львові, на виконання громадських робіт за вищевказаним вироком. Згідно з даним направленням ОСОБА_6 повинен був приступити до виконання даного покарання з 09 липня 2019 року. Однак обвинувачений до ЛКП «Під Зуброю» не з`явився та до виконання покарання у виді 120 годин громадських робіт не приступив без поважних на те причин, таким чином не відпрацювавши жодної години громадських робіт, чим ухилився від виконання вироку Сихівського районного суду м.Львова від 14 березня 2019 року за ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції шляхом поштового повідомлення, однак в суд не прибув з невідомих причин, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про відмову в задоволені апеляційних вимог та залишенні без змін вироку суду першої інстанції вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченим злочину.

Висновок суду про доведеність його вини ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладенні у вироку і яким суд дав належну оцінку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому судом першої інстанції, при призначені міри покарання, було враховано ступінь тяжкості та характер вчиненого, вчинення обвинуваченим кримінального проступку; особу обвинуваченого, який має судимість, за якою покарання не відбуто, його молодий вік, а також те, що він неодружений, тривалий час не працює; не має на утриманні осіб, проте проживає з матір`ю та існує за рахунок останньої; наявність соціальних зв`язків; хронічними захворюваннями не страждає; під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває; згідно з наданою характеристикою стороною обвинувачення за місцем проживання характеризується посередньо; пом`якшуючими вину обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю проступку як на досудовому слідстві, так і під час судового провадження; його неналежну процесуальну поведінку (неявки до суду без поважних причин і не повідомлення суд про такі, у зв`язку з чим до обвинуваченого чотири рази застосовувався привід та останній двічі оголошувався в розшук); обтяжуючої вину обставини судом не встановлено; приймаючи до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні; відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд першої інстанції, керуючись принципом справедливості, визнав за неможливе досягти мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та дійшов висновку про необхідність призначення йому з огляду на все це у своїй сукупності покарання - арешт (з урахуванням вимог частин 1 та 3 ст.60 КК України), адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння, в мінімальних межах санкції ч.2 ст. 389 КК України з його розміром, наближеним до максимального, за якою кваліфіковано його дії - арешт строком на 5 місяців. З урахуванням того, що засуджений після постановлення вироку Сихівським районним судом м.Львова від 14.03.2019 і до повного відбуття покарання вчинив інкримінований йому кримінальний проступок, суд вважав за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком громадські роботи на строк 120 годин, що в перерахунку з дотриманням правил п.4 ч.1 ст.72 КК України (одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт) становить 15 днів арешту (120 годин : 8 днів), та положень ч.4 ст.71 КК України, де остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно визначивши покарання арешт строком на п`ять місяців п`ятнадцять днів.

Проаналізувавши усі докази, подані стороною обвинувачення та апелянтом в їх сукупності, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочині є доведеною повністю.

З огляду на обвинувачення, яке доводиться прокурором, досліджених в судовому засіданні доказів, і в першу чергу показів самого обвинуваченого, апеляційний суд, з урахуванням ст. 129 Конституції України, відповідно до якої, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода у наданні ними суду доказів і у доведенні перед судом переконливості, вважає доведеним висунуте прокурором обвинувачення.

Що стосується призначеного виду та розміру покарання за ч.2 ст. 389 КК України то, на думку колегії суддів, таке призначене у відповідності до вимог ст. 65 КК України, згідно якої при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнав свою вину, а також те, що ОСОБА_6 не відбувши покарання за попереднім вироком вчинив новий злочин, та прийшов до вірного переконання, що його виправленню та перевихованню буде сприяти покарання лиши в умовах ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді арешту з призначенням строку покарання наближенним до максимального.

Колегія суддів, при перевірці справи та прийнятті рішення по ній, не виявила допущених істотних порушень КПК України чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування вироку суду.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому відмовляє обвинуваченому ОСОБА_6 у задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Сихівського районного суду м.Львова від 28 липня 2020 року, яким ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: