Провадження №1-кс/127/8277/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30.07.2020, в порядку ст. 303, 304 КПК України,-

в с т а н о в и в:

26.08.2020 ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивували тим, що 30.07.2020 постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 28.05.2016 закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Особи, які подали скаргу звертають увагу на те, що після заміни слідчого ОСОБА_7 , досудове розслідування слідчим ОСОБА_5 було проведено неповно, не всебічно та не об`єктивно у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню.
Неповнота та однобічність проведення досудового розслідування проявляється в тому, що слідчим не було виконане клопотання потерпілого від 28.03.2019 в повному обсязі не зважаючи на те, що слідчий дане клопотання задовольнив. Крім того, не встановлено місце наїзду та швидкість руху автомобіля. Не проведено допит всіх осіб, які бачили не лише ДТП, а й обстановку, сліди на місці ДТП тобто всіх залучених на той час слідчих, працівників Жмеринської поліції та понятих. Додатково не допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 з приводу відомих їм інформації про знищення працівниками поліції доказів вини водія ОСОБА_13 , слідів ДТП до появи на місці пригоди слідчого СУ ГУНП ОСОБА_14 , а також з приводу вологості асфальтного покриття у місті та в час вчинення ДТП. На підставі викладеного просили скаргу задовольнити.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 , оскільки проведені всі необхідні слідчі дії на розкриття вчиненого кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000172, суд вважає, що дана скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ ГУНП у Вінницькій областіпроводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000172, відомості по якому було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Відомості до ЄРДР були внесенні з приводу того, що 28 травня 2016 року біля 16 години 30 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем "MERSEDES BENZ ML280", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Жмеринці Вінницької області по вул. Київській, у напрямку місцевої лікарні, поблизу буд. № 216, допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_15 , яка, раптово вибігши із-за задньої частини припаркованого автомобіля, перетинала проїзну частину дороги у невстановленому місці, справа наліво по ходу руху автомобіля. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_15 доставлена в реанімаційне відділення Жмеринської ЦРЛ, де під час надання медичної допомоги померла.

Суд звертає увагу на те, що відповідальність за ст. 286 ч. 1 КК України настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та карається штрафом від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Частина 2 ст. 286 КК України передбачає ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи.
Об`єктивна сторона даного злочину включає наступні ознаки, а саме: 1) діяння, яке полягає в порушенні правил дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу; 2) обстановку; 3) наслідки у вигляді фізичної шкоди, яка є не менш небезпечною, ніж середньої тяжкості тілесних ушкоджень або смерть 4) причино наслідковий зв`язок між діянням і наслідком.

Суб`єктом злочину, передбаченого ст. 286 КК України, визнають особу, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право.
Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.
Кваліфікуючими ознаками злочину є спричинення в результаті порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспорту: 1) смерті потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження одному чи кільком потерпілим (ч. 2 ст. 286).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем "MERSEDES BENZ ML280", державний номерний знак НОМЕР_1 допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_15 , яка раптово вибігла із-за задньої частини припаркованого автомобіля, перетинала проїзну частину дороги у невстановленому місці, справа наліво по ходу руху автомобіля.

Згідно п. 12.3 Правил дорожнього руху України, водій у разі виникнення небезпеки для руху повинен вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Пунктом 4.10 ПДР України передбачає, що перед виходом на проїзну частину з-за транспортних засобів, що стоять, та будь-яких об`єктів, що обмежують оглядовість, пішоходи повинні впевнитись у відсутності транспортних засобів, що наближаються.

Пунктом 4.14 ПДР України пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Таким чином, пішохід, який в неустановленому місці перетинає проїзну частину дороги, появляючись із-за задніх габаритів припаркованого автомобіля, буде створювати для водія небезпеку для руху та водій з моменту об`єктивної появи в його полі зору пішохода, повинен вжити заходів передбачених п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто зменшити швидкість руху транспортного засобу аж до повної зупинки автомобіля.

В межах даного кримінального провадження Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України була проведена комісійна автотехнічна, транспортно-трасологічна експертиза з висновку якої вбачається, що згідно відомостей кримінального провадження водій автомобіля «"MERSEDES BENZ ML280", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити подію ДТП шляхом виконання ним технічних норм вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Проведені вище розрахунки та дослідження свідчать про відсутність в діях водія ОСОБА_6 в даній дорожній ситуації невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з даним ДТП. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації в діях пішохода ОСОБА_15 вбачається невідповідність технічним нормам вимогам 4.10, 4.14 «а.б» Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даного ДТП.
В межах даного кримінального провадження були проведенні інші експертизи з висновків яких вбачається, що водій автомобіля «"MERSEDES BENZ ML280", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, а пішохід повинен діяти відповідно до розділу 4 «Обов`язки і права пішоходів» ПДР України.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 83 від 16.06.2020, смерть ОСОБА_15 настала внаслідок закритої тупої травми живота-розриву селезінки, яка ускладнилася кровотечею в черевну порожнину та травматичним шоком важкого ступеню, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і стоїть у причинному зв`язку зі смертю останньої.

Наведене свідчить про те, що безпосередньою причиною даної ДТП стало порушення пішоходом ОСОБА_15 вимог 4.10, 4.14 «а.б» Правил дорожнього руху України, при цьому дані порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді смерті ОСОБА_15 .
Крім того, невідповідності дій вимогам ПДР України, водія ОСОБА_6 судом не встановлено, тобто в діях даного водія не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходилися у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Відсутність хоча б однієї з ознак об`єктивної сторони, в свою чергу виключає її наявність.
Відповідно до ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільне небезпечне діяння, вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину містить в собі чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину. Відсутність хоча б однієї з необхідних ознак свідчить про відсутність у діянні особи складу конкретного злочину. Отже, в даному випадку відсутній в діях водія ОСОБА_6 складу злочину, який передбачений ст. 286 ч. 2 КК України.
Також, суд звертає увагу на те, що згідно висновку токсикологічної експертизи № 1305 від 31.05.2016, в крові ОСОБА_6 алкоголю не виявлено, що свідчить про його перебування у тверезому стані на момент пригоди.
Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 397 а від 03.06.2016, автомобіль "MERSEDES BENZ ML280", державний номерний знак НОМЕР_1 на момент пригоди перебував у технічно-справному стані.

Під час огляду матеріалів кримінального провадження, судом було встановлено, що слідчимпід час проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні було виконано всі клопотання потерпілого та його представника, проведено шість оглядів місця події та транспортних засобів, двадцять шість допитів, десять слідчих експериментів, вісім експертиз, приєднано два експертних висновки клініко-експертних комісій, за клопотаннями потерпілого та його представника приєднано ряд інформативних даних із ЗМІ. Більша частина вказаних слідчих дій проведена за клопотаннями потерпілого, його представника та у їх присутності. Крім того, експертизи проводились експертними установами, які були запропоновані потерпілим та його представником, на вирішення експертиз ставилися питання та вихідні дані, які були надані потерпілим та його представником.

Наведене свідчить про те, що слідчим під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженні допитано усіх свідків, проведенні усі заплановані слідчі дії для з`ясування обставин справи та надання належної правової оцінки.

Відповідно до ст. 284 ч.1 п.2 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити йому прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Вищенаведене свідчить про те, що старшим слідчим СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 було проведено повну перевірку за даним фактом та правомірно винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Твердження осіб, які подали скаргу з приводу того, що під час проведення досудового розслідування не було встановлено місце наїзду та швидкість авто, суд оцінює критично, оскільки дані обставини були предметом дослідження, а саме зі слідової інформації виявленої під час огляду місця пригоди, пошкоджень автомобіля вбачається, що наїзд стався на проїзній частині дороги вул. Київській контактом передньої лівої частини автомобіля з пішоходом, у місці пригоди відсутні дорожні знаки, дорожня розмітка, які б надавали перевагу в русі пішоходу. Обставини зафіксовані під час додаткового огляду місця пригоди та проведених допитів свідків, підтверджують наявність в районі місця наїзду припаркованого автомобіля «ВАЗ 2104», із-за задньої частини якого вибігла пішохід ОСОБА_15 . Крім того, з висновку Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України № 1754/1755/16-21/465А/№09(127)-16 від 19.12.2016 вбачається, що швидкість руху автомобіля "MERSEDES BENZ ML280", державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент наїзду на пішохода відповідно до наявних пошкоджень та деформацій у передній частині транспортного засобу складала величину близько 46,4..47,9 км/год.

Твердження адвоката ОСОБА_4 стосовно того, що під час досудового розслідування не проведено допитів працівників поліції та осіб, які перебували на місці пригоди, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме протоколами допиту працівників поліції ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та інших осіб. Крім того, в межах даного кримінального провадження було проведено допити медичних працівників, очевидців пригоди та інших осіб про яких клопотав адвокат ОСОБА_4 ..

Твердження адвоката ОСОБА_4 стосовно того, що під час досудового розслідування не допитано ОСОБА_18 спростовується наявністю в матеріалах кримінального провадження протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 08.05.2020.

Суд звертає увагу на те, що слідчі дії, зокрема допити свідків, та слідчі експерименти проводилися у присутності адвоката ОСОБА_4 , що підтверджується його підписами у відповідних протоколах. Під час даних слідчих дій адвокатом ОСОБА_4 заявлялися клопотання, зауваження, які внесені до відповідних протоколів та за результатом розгляду яких прийнято рішення. Крім того, перед призначенням автотехнічних експертиз, питання та вихідні дані погоджувалися з адвокатом ОСОБА_4 .. Перша автотехнічна експертиза призначалася та проводилася комісією експертів за клопотанням адвоката ОСОБА_4 ..

Твердження адвоката ОСОБА_4 стосовно того, що під час досудового розслідування не проведено додатково допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 з приводу відомих їм інформації про знищення працівниками поліції доказів вини водія ОСОБА_19 , слідів ДТП до появи на місці пригоди слідчого СУ ГУНП ОСОБА_14 , суд оцінює критично, оскільки досудове розслідування в межах даного кримінального провадження проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, а перевірка відомостей по вищевказаних обставинах можливо здійснити лише після внесенні відомостей до ЄРДР.

Також, «Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 зазначив, що «п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може прийматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент».

Враховуючи вищезазначене в сукупності та вимоги ст. 307 КПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000172 слід відмовити, оскільки вищевказана постанова є обґрунтованою та скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 306, 307, 309 КПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 30.07.2020, в порядку ст. 303, 304 КПК України - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя