КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

13 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з Державною установою "Київський слідчий ізолятор" матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7
сторони захисту адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0000244 від 23.11.2018 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Харків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

продовжено строк тримання під вартою до 14 серпня 2020 року включно.

Ухвала мотивована тим, що ризики, які були наявні при застосуванні запобіжного заходу не зменшилися, на підставі чого жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , не погодившись з даним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року, якою продовжено відносно ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що за матеріалами справи відсутні дані, які б вказували на те, що ОСОБА_6 буде вчиняти дії, передбачені ст. 177 КПК України. Вказує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, позитивні характеристики, раніше не судимий. Також, судом не наведено підстав неможливості застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилається на те, що суд всупереч вимогам ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив ОСОБА_6 розмір застави достатній для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, які надійшли на адресу апеляційного суду, в провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000244 від 23.11.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

16.06.2020 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14.08.2020 року включно.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідноч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких такий захід можливий та виправданий.

За результатами апеляційного перегляду ухвали судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону суддею належно дотримані.

Під час розгляду клопотання прокурора суд першої інстанції, не вирішуючи наперед питання щодо винуватості обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, дійшов висновку, що ризики, які були наявні при застосуванні запобіжного заходу не зменшилися, відтак наявні підстави для продовження строк утримання під вартою обвинуваченого з метою забезпечення належної процесуальної поведінки.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду.

Так, колегія суддів, не вдаючись у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення та вирішення питання доведеності його винуватості, звертає увагу на те, що відповідно до змісту обвинувального акта пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетним до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З огляду на наявність встановлених ризиків, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи забезпечать його належну процесуальну поведінку у даному кримінальному провадженні.

Доводи адвоката про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Наявність характеризуючих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , які на думку сторони захисту не враховані суддею під час розгляду клопотання прокурора,не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, ухвала судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 16 червня 2020 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України на шістдесят днів, до 14 серпня 2020 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 а л і н о в с ь к и й