Справа №639/1356/20
Провадження № 1-КП/639/277/20
У Х В А Л А
за результатами підготовчого провадження

04 версеня 2020 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 20.08.2019 року за № 0001472, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор, потерпілий та його представник в підготовчому судовому засіданні вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту, посилаючись на його відповідність вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники просили обвинувальний акт повернути прокурору, посилаючись на те, що в обвинувальному акті не зазначено: розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка полягає у витратах на стаціонарне та амбулаторне лікування потерпілого ОСОБА_8 (п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України); відомостей про розмір витрат на залучення експерта у зв`язку з проведенням судово-медичних експертиз №12-14/588-А/19 від 19.09.2019р. та №12-14/825-А/19 від 28.11.2019р. (п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України).

Також сторона захисту посилалась на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування, який є додатком до обвинувального акту, не відповідає вимогам ст. 109 КПК України та не містить всіх процесуальних рішень та дій, прийнятих (вчинених) в ході досудового розслідування.

На думку сторони захисту, обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором, оскільки його підпис не скріплений печаткою.

Сторона захисту, посилаючись на комісійний висновок фахівців з питань судово-медичної експертизи №08-300/2019пп від 18.12.2019р., вказує на існування протилежних висновків експертів у галузі медицини щодо механізму, часу та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_8 , а комісійна судова-медична експертиза, призначена ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2020р. не проведена через ненадання стороною обвинувачення та потерпілим матеріалів необхідних для її проведення, що також унеможливлює призначення судового розгляду.
Крім того, обґрунтовуючи необхідність повернення обвинувального акту, обвинувачений та його захисники вказували на те, що обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування не були вручені обвинуваченому, до обвинувального акту не додано розписку обвинуваченого про його отримання.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. ст. 291, 293 КПК України, суд приходить до такого.

Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.
Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. (ч. 2 ст. 291 КПК України)
Згідно ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.
Щодо змісту обвинувального акту, то він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також в обвинувальному акті міститься посилання на відсутність судових витрат.
Посилання сторони захисту на відсутність в обвинувальному акті розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка полягає у витратах на стаціонарне та амбулаторне лікування потерпілого ОСОБА_8 тавідомостей про розмір витрат на залучення експерта у зв`язку з проведенням судово-медичних експертиз, є безпідставними.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення науково-дослідними установами судових експертиз наукових розробок з питань організації та проведення судових експертиз фінансується за рахунок Державного бюджету України. Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, враховуючи, що судово-медичні експертизи по кримінальному провадженню проведені ХОБСМЕ за дорученням слідчого судді на підставі клопотань слідчого, то вони здійснені за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цій експертній установі з Державного бюджету України, та не підлягають стягненню в порядку ст. 124 КПК України, а тому підстави зазначення розміру витрат на залучення вказаних експертів в обвинувальному акті відсутні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом. Тобто, це є правом прокурора, а не його обов`язком.
Крім того, прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді.
За змістом ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова є юридичною особою, яка може самостійно представляти свої інтереси в суді та відповідно до ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України, може виступати позивачем у суді.
Як зазначив прокурор, ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова до Харківської місцевої прокуратури № 2 не надавала довідку про вартість лікування та не зверталася з листом щодо представлення їх інтересів в суді, що в свою чергу, не позбавляє вказану установу самостійно звернутися до суду щодо відшкодування витрат на лікування потерпілого.
Крім того, з системного аналізу положень ч. 1 ст. 55, п. 10 ч. 1 ст. 56, п. 3 ч. 1 ст. 91, ст. 127, п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України вбачається, що в обвинувальному акті має бути зазначено встановлений розмір шкоди, заподіяним кримінальним правопорушенням потерпілому.
Водночас, ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова та інші медичні заклади не є потерпілими у даному кримінальному провадженні.
При цьому, згідно обвинувального акту, в ході досудового розслідування цивільний позов, в тому числі потерпілим, не заявлявся, а тому не можу бути підставою повернення обвинувального акту не зазначення розміру шкоди, спричиненої останньому внаслідок кримінального правопорушення.
Посилання сторони захисту на те, що обвинувальний акт не затверджений належним чином прокурором через відсутність у обвинувальному акті відтиску печатки також є безпідставними, оскільки положеннями ст. 291 КПК України передбачені вимоги до обвинувального акту, зокрема щодо його форми та процесуального суб`єкта, який уповноважений складати та затверджувати обвинувальний акт. Така вимога як необхідність засвідчення підпису прокурора відтиском печатки органу прокуратури діючим КПК України не передбачена.
Як вбачається з обвинувального акту, він складений слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 та затверджений прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про що у обвинувальному акті вбачається підпис вказаних посадових осіб.
Будь-яких сумнівів у автентичності підписів слідчого та прокурора у суду немає.
Щодо посилань сторони захисту на комісійний висновок фахівців з питань судово-медичної експертизи №08-300/2019пп від 18.12.2019р. та існування протилежних висновків експертів у галузі медицини щодо механізму, часу та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_8 , то вказані обставини не можуть бути підставою повернення обвинувального акту, їм має бути надана оцінка на іншій стадії судового провадження, а саме під час судового розгляду.
Те ж стосується і доводів захисників щодо не проведення комісійної судово-медичної експертизи, призначеної ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2020р. за клопотанням захисника ОСОБА_7 , адже відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Отже, сторона захисту не позбавлена можливості відкрити відповідний доказ - висновок судово-медичної експертизи, стороні обвинувачення після завершення вказаної експертизи, якщо вирішить використовувати його на підтвердження невинуватості ОСОБА_5 .
Щодо посилань захисників на те, що органом досудового розслідування та прокурором не надано до ХОБСМЕ за відповідним клопотанням матеріали кримінального провадження, які необхідні для проведення експертизи, то відповідна бездіяльність відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України може бути оскаржена під час підготовчого провадження. Проте, сторона захисту таким правом не скористалась.
Твердження захисника ОСОБА_6 про неповне відображення в реєстрі матеріалів досудового розслідування прийнятих процесуальних рішень не може бути підставою повернення обвинувального акту, адже під час підготовчого провадження суд лише перевіряє наявність такого реєстру та позбавлений процесуальної можливості перевірити відображення в реєстрі всіх вчинених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень.
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Вказане положення кореспондується з вищенаведеним п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, згідно якого до обвинувального акта додається, зокрема, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
До обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 така розписка (про отримання обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування) не додана.

При цьому згідно наявних матеріалів та пояснень учасників підготовчого провадження 28.02.2020р. в період часу з 09:55 год. до 10:05 год. ОСОБА_5 категорично відмовився від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів, мотивуючи відмову відсутністю його захисників. (т. 1 а.с. 7, 18, 258)

Як пояснив в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , на момент проведення підготовчого судового засідання обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування прокурором йому також вручені не були.

Вказані твердження обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором не спростовані.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам, необхідно зазначити таке.

Надання (вручення) підозрюваному копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування є процесуальною дією, яку має вчинити прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. (ч. 1 ст. 20 КПК України)
Під час досудового розслідування обвинуваченим для здійснення його захисту було залучено захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 2 ст. 46 КПК України неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою. Якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, проведення процесуальної дії відкладається або для її проведення залучається захисник у порядку, передбаченому статтею 53 цього Кодексу.
Отже, з огляду на висловлену обвинуваченим позицію про відмову від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування за відсутності захисників (принаймні одного з них), за умови, що захисники були завчасно попереджені про проведення вказаної процесуальної дій, прокурор мав діяти у відповідності до положень ч. 2 ст. 46 КПК України.
Інший порядок вчинення відповідної процесуальної дії, в тому числі направлення обвинувального акту до суду без попереднього вручення підозрюваному його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування порушує право обвинуваченого ОСОБА_5 на захист, свідчить про невиконання прокурором вимог ч. 1 ст. 293 КПК України та невідповідність обвинувального акту з додатками ст. 291 КПК України, зокрема пункту 3 частини 4 зазначеної статті.
При цьому за змістом положень ч. 1 ст. 293 КПК України повноваженнями надати підозрюваному копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування наділений виключно прокурор, а суд не може виконувати вказану функцію.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. (ч. 1 ст. 9 КПК України)
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 9 п. 5 Постанови Пленуму від 25.09.2015р. №9 «Про узагальнення судової практики забезпечення права на захист у кримінальному провадженні» зазначив, що судам під час підготовчого судового засідання слід ретельно перевіряти дотримання органами досудового розслідування вимог ст. 291 КПК. У деяких випадках недотримання ст. 291 КПК ставить під сумнів законність прийнятого судового рішення у кримінальному провадженні.
На переконання суду, проведення судового розгляду за наведених вище порушень порядку надання (вручення) підозрюваному копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування в подальшому може поставити під сумнів законність прийнятого судового рішення у кримінальному провадженні, свідчити про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і відповідно стати підставою його скасування з призначенням нового розгляду.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог ст. ст. 291, 293 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 315 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 20.08.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001472, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повернути прокурору Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1