Провадження № 1-кп/742/195/20
Єдиний унікальний № 742/1167/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001121 від 10.08.2019 року з угодою про примирення між потерпілим та обвинуваченим за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.03.2015 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.70, ст.71, ст.72 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

30.07.2019 року близько 10 години ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись проїзною частиною по вул.Ю.Коптєва в м.Прилуки в напрямку вул.1 Травня, неподалік буд.72, розташованого по вул. Ю.Коптєва м.Прилуки, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п.п. б п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі); п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним); п.12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду дерешкоди, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода - громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переходив проїзну частину вул.Ю.Коптєва в напрямку будинку 72, розташованого на вказаній вулиці.
Під час дорожньо - транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому спинки носа, закритого перелому восьмого ребра зліва, закритого перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, численних забійних ран тулубу, нижніх та верхніх кінцівок, численних садн обличчя та волосистої частини голови, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 239 від 25.09.2019 року відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я терміном більше 21 дня.
08.05.2020 року між потерпілим ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.468, 469, 471 КПК України було укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Як вбачається зі змісту даної угоди, ОСОБА_5 відшкодував потерпілому завдану кримінальним правопорушенням шкоду у повному обсязі, а потерпілий ОСОБА_4 прийняв таку, претензій ні матеріального, ані морального характеру до обвинуваченого не має, пробачає йому злочин, вчинений відносно нього, а обвинувачений ОСОБА_5 , в свою чергу, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також визнає всі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, затвердженому прокурором 08.05.2020 року.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 має понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700,00 грн на користь держави. Обвинуваченим надана згода на затвердження укладеної сторонами угоди, виду та розміру покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, а також невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані всі вимоги і правила, передбачені КПК та КК України, просив цю угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та потерпілим, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування до нього узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілим, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом також з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди, укладеної між ним та обвинуваченим, та наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України.

Враховуючи викладене вище та те, що умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні той факт, що ОСОБА_5 своїми незаконними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Загальна сума судових витрат у справі на проведення інженерно-транспортної експертизи №522, вартістю 1256,08 грн, та на проведення інженерно-транспортної експертизи №523, вартістю 1256,08 грн, складає 2512,16 грн, які беззаперечно підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити у кримінальному провадженні №0001121 від 10.08.2019 року угоду про примирення від 8 травня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, узгоджене сторонами угоди про примирення від 8 травня 2020 року, у виді штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1700 (тисяча сімсот) грн 00 к., на користь держави.
Речові докази:

-автомобіль марки ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_5 , - залишити у його законному володінні та розпорядженні;

-диск з відеозаписом ДТП від 30.07.2019 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0001121, - залишити при них.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1