УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
У провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0004266 від 20.08.2015 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.
Установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, вступили в попередню змову між собою, з метою вчинення злочинів відносно ОСОБА_11 , які полягали у вчиненні розбійного нападу, його викрадення з подальшим позбавлення волі.
Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що у травні 2016 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та інші невстановлені слідством особи перебуваючи на території м. Одеси (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) при невстановлених обставинах, з метою незаконного збагачення вступили у попередню змову між собою, направлену на заволодіння шляхом обману чужим майном, розробивши при цьому спільний злочинний план з розподілом ролей кожного із учасників.
Згідно з розробленим спільним злочинним планом, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, використовуючи заздалегідь підроблені правовстановлюючі документи на конкретні об`єкти нерухомого майна, у тому числі які знаходились в іпотеках банків, а також нежилих приміщень, які належали територіальній громаді міста Одеси, незаконно отримали право власності на них, які у подальшому з використанням реквізитів фіктивного ТОВ «Бліц 2011» (), у якого не відкрито жодного банківського рахунку, перереєстровали право власності на нього, чим фактично легалізували їх.
Для маскування своєї незаконної діяльності, вказана група осіб, діючи за попередньою змовою між собою, у різний час з травня 2016 року по липень 2018 року безпосередньо або через невстановлених у ході розслідування осіб, підшукала ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб, яким запропонували за грошову винагороду виступити у якості підставних осіб «вклейок» для заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна з подальшою їх легалізацією.
Роль підставних осіб «вклейок» полягала у тому, що останні із використанням заздалегідь підроблених паспортів громадян України, виданих на ім`я інших осіб, у яких були вклеєні їх фотокартки, ввели в оману осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших осіб, виступивши в ролі особи, що має відповідні майнові права до такого об`єкту нерухомості.
Після чого, отримавши незаконно право власності на відповідні об`єкти нерухомості, з метою приховування та масування їх справжнього незаконного походження, підставні особи «вклейки», шляхом укладання фіктивних правочинів переоформили право власності на них за фіктивним ТОВ «Бліц 2011» () для отримання можливості подальшого їх продажу добросовісним набувачам (покупцям).
Всього у період з липня 2016 року по листопад 2018 року вказана група осіб незаконно заволоділа 12 об`єктами нерухомості, розташованими за наступними адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , квартира (приміщення) 19, АДРЕСА_7 , нежиле приміщення підвалу у будинку АДРЕСА_8 , нежиле приміщення підвалу у будинку АДРЕСА_9 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_10 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_11 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_12 на загальну суму 13 814 597 гривень, які у подальшому легалізувала, шляхом вчинення правочинів з ними та реєстрації права власності за ТОВ «Бліц 2011».
Крім того, приватний нотаріус ОСОБА_15 , здійснювала реєстрації на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_13 за ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
Також, особою, фотокартка якої була вклеєна в підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого, начебто на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Окрім того, особою фотокартка якої була вклеєна в підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданого, начебто на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Таким чином, у своїй сукупності з іншими зібраними доказами підтверджує факти взаємодії приватного нотаріуса ОСОБА_15 з іншими учасниками злочинної схеми.
29.07.2020, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук у квартирі, в якій мешкає ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_14 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
2.Обґрунтування поданого клопотання.
За результатами проведення огляду вказаних вилучених речей встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, мають бути визнані в якості речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Разом з тим, в ході огляду мобільних телефонів та комп`ютерної техніки, на яких виявлено системи логічного захисту від стороннього доступу осіб, з метою приховування ймовірно даних які можуть слугувати як доказ причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення. Слідство вважає, що за допомогою вказаних пристроїв мобільного зв`язку особи причетні до вчинення правопорушення здійснювали спілкування, за допомогою спеціального програмного забезпечення вели листування яке свідчить про вчинення правопорушення та яке з метою приховування протиправних дій було заблоковано системами логічного захисту для неможливості доступу сторонніх осіб, зокрема правоохоронних органів.
Крім того, в ході обушку виявлено, та вилучено, документи які містять індивідуально визначені особливості, та на яких можливо містяться завідомо неправдиві відомості. Таким чином, з метою, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення, експертами/спеціалістами індивідуально визначених особливостей які містяться на вилучених документах, та ймовірно документах, що містять завідомо неправдиві відомості, слідчим і було вилучено вищезазначену документацію.
Також, ОСОБА_18 , діючи як приватний нотаріус, безпосередньо вносила відомості до державних реєстрів на підставі документів які містили завідомо неправдиві відомості, разом з тим слідчий вважає, що документи вилучені під час обшуку також зберегли на собі сліди злочину. Остання, також здійснювала формування витягів з Державних реєстрів, в порушення порядку передбаченого чинним законодавством, чим ймовірно сприяла та/або допомагала у вчиненні правопорушення, що підтверджується відповідними відомостями виконаних дій відносно останньої.
3. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі .

Власник майна ОСОБА_15 про дату та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином, що підтверджується телефонограмою.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
4.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з матеріалів клопотання, зокрема, відомості виконаних реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, приватний нотаріус ОСОБА_15 , здійснювала реєстрації на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_13 .
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 29.07.2020 року, 29.07.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук у квартирі, в якій мешкає ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені ноутбуки, планшет, флеш-носії, карти пам`яті, мобільні телефони, два конверти із листами, ксерокопія (розпечатка) з електронної пошти, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, відомості щодо обставин ймовірного заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна з подальшою їх легалізацією, а також осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень. Вилучені під час проведення обшуку банківські карти можуть містити грошові кошти ймовірно набуті кримінально-протиправним шляхом, а саме грошові кошти, отримані як грошова нагорода за ймовірне сприяння у заволодінні об`єктами нерухомого майна.
Крім того, вилучені мобільні телефони, планшет, ноутбуки, необхідні для проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень, а саме дослідження спеціалістом в галузі комп`ютерної техніки.
Як вбачається з постанови про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 30.07.2020 року, вилучене під час проведення обшуку майно визнане речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
4.3. Завдання та необхідність арешту частини майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі речі та документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик її можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.
4.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Враховуючи те, що існує ризик зміни або приховування майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт, із забороною розпорядження та користування, на майно, вилучене за адресою: АДРЕСА_14 , а саме:

- Ноутбук марки «Asus» в корпусі темно-сірого кольору, CBNOBC367344467 в сумці чорно-сірого кольору HPSPARES;

- Планшет «iPad» в корпусі сірого кольору, модель A1395 SerialDMAJH2ZIDFHW в чохлі розового кольору;

- Ноутбук марки «Asus» в корпусі чорного кольору, серійний номер EANOCV281771425 із зарядним пристроєм чорного кольору;

- Флеш-носій в корпусі сірого кольору із маркуванням www.eubam.org;

- Флеш-носій DT 101 62 32 GB в корпусі фіолетового кольору із брелком;

- Карта пам`яті Sony Memory Stick PRO DUO 1GB;

- Карта пам`яті Kingston SPHC 32 GB 10;

- Карта пам`яті micro spadapter в корпусі чорного кольору;

- Карта пам`яті SDHC 4 GB integral в корпусі чорного кольору;

- Пластикова банківська карта Raiffeisen BANK AVAL PENSION НОМЕР_3 голубого кольору;

- Пластикова банківська карта MONOBANK Universal Bank VISA НОМЕР_4 ;

- Пластикова банківська карта Приват Банк Золота карта «Універсальна» НОМЕР_5 ;

- Мобільний телефон марки «Samsung» GT-E12001, НОМЕР_6 в корпусі біло-сірого кольору з сім-картою НОМЕР_7 ;

- Мобільний телефон марки «Samsung» SM-J 320Hв корпусі золотистого кольору з сім-картою НОМЕР_8 ;

- Ксерокопія (роз печатка) з електронної почти;

- Два конверти білого кольору із листами від ТОВ ФК «Довіра та гарантія» а/С № 20 м. Київ-9202092 на ім`я ОСОБА_15 , АДРЕСА_15 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1