УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України,
в с т а н о в и в:
12 листопада 2020 року представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій він посилаючись на положення п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, просив визнати протиправною бездіяльність слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання від 27 серпня 2020 року, в порядку та строки в встановлені ст. 220 КПК України, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року; зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 задовольнити його клопотання від 27 серпня 2020 року про здійснення слідчих (розшукових) дій.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000034, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

28 серпня 2020 року представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 з клопотанням від 27 серпня 2020 року, в порядку ст. 220 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року, зобов`язано слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000034, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 від 27 серпня 2020 року, в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України.

При цьому, 26 жовтня 2020 року слідчий другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 на адресу адвоката ОСОБА_3 направив лист, з якого вбачається, що ОСОБА_8 не є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000034 від 17 січня 2020 року, а відтак ні він ні його представник не може звертатися до слідчого з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України.

В той же час, ст. 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Так, статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача, про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Обґрунтовуючи свою скаргу адвокат ОСОБА_3 вказує, на бездіяльність слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яка фактично полягає у невиконанні судового рішення, яким зобов`язано слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000034 від 17 січня 2020 року, розглянути клопотання представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 , в порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України.

При цьому, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року, відповідно до ч. 5 ст. 532 КПК України набрала законної сили та обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

В той же час, згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З урахуванням вищевказаних норм, а також враховуючи, що фактично питання, які порушуються у скарзі адвокатом ОСОБА_3 , щодо визнання протиправної бездіяльності слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яка полягає у не розгляді його клопотання від 27 серпня 2020 року в порядку та строки, встановлені ст. 220 КПК України та зобов`язання слідчого задовольнити його клопотання, вирішено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року та дана ухвала підлягає обов`язковому виконанню, необхідності у повторному вирішенні даного питання немає, а відтак вимоги адвоката ОСОБА_3 , не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити адвокату ОСОБА_3 , що підстави та наслідки невиконання судового рішення передбачено статтею 382 КК України.

У зв`язку з викладеним вище, оскільки слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку, що у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Відмовити представнику ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1