Справа №587/2658/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/818/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Зарічного районного суду м. Суми, від 22 червня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, з призначенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь департамента фінансів Сумської обласної РДА 12381,46 грн. витрат у зв`язку з лікуванням потерпілого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 14 вересня 2018 року, близько 22 ї год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території садиби (домоволодіння) АДРЕСА_1 , за місцем мешкання, почув, що в приміщенні літньої кухні його вітчим ОСОБА_9 нецензурно виражається в бік його матері ОСОБА_11

ОСОБА_7 , зайшовши до літньої кухні, зробив зауваження ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_9 відштовхнув ОСОБА_7 та вийшов з приміщення кухні у двір домоволодіння зі словами погрози фізичної розправи над ОСОБА_7 у майбутньому.

Одразу після цього ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розлютившись на свого вітчима, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, взявши зі столу літньої кухні кухонний ніж та, тримаючи його у правій руці, вибіг за ОСОБА_9 на подвір`я садиби.

ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , наніс ОСОБА_9 один боковий проникаючий удар ножем в ділянку грудної клітки зліва, внаслідок якого спричинив потерпілому небезпечне для життя тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням міжреберної артерії, що супроводжувалось гемотораксом зліва, геморагічним шоком, після якого наніс ще один низхідний удар ножем в область шиї та правого передпліччя, внаслідок якого спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді колото різаного поранення шиї та колото різаного поранення правого передпліччя.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_7 за ст. ст. 15 ч. 2, 115 ч. 1 КК України.

Суд першої інстанції за наслідками судового розгляду дійшов висновку про необхідність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 121 ч. 1 КК України, як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_9 , оскільки замах на злочин може бути вчинений лише з прямим умислом, у той час, як у ході судового розгляду не встановлено, що ОСОБА_7 діяв з прямим умислом на позбавлення життя ОСОБА_9 .

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи висновки суду в частині доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій за ст. 121 ч. 1 КПК України, ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Свої апеляційні прокурор обґрунтовує тим, що суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, допустив безпідставне застосування ст. 69 КК України та призначив ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі визначеної санкцією ст. 121 ч. 1 КК України.

Вказує прокурор, що суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що на час вчинення злочину ОСОБА_7 виповнилось 27 років, він має посередню характеристику за місцем проживання, не одружений та ніде не працює.

Звертає увагу прокурор й на помилковість висновків суду в частині визнання обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 молодий вік та відсутність претензій з боку потерпілого, оскільки на вчинення злочину ОСОБА_7 вплинуло наявність у ОСОБА_7 алкогольного сп`яніння, а не молодий вік. При цьому, відсутність претензій з боку потерпілого, пояснюється їх сімейними відносинами.

На думку прокурора, щирого каяття ОСОБА_7 у вчиненому та активне сприяння ним розкриттю злочину є недостатньо для застосування ст. 69 КК України.

Звертає увагу прокурор й на те, що ОСОБА_7 раніше піддавався кримінальній відповідальності і на даний час, відповідно до ст. 89 КК України, його судимість погашена, однак при попередньому засудженні до ОСОБА_7 уже застосовувались положення ст. 69 КК України, які на думку прокурора, не дали позитивного результату та призвели до вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 , його представника ОСОБА_10 про заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на законних підставах дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. 121 ч. 1 КК України.

Законність вказаних висновків суду ніким з сторін кримінального провадження не оскаржуються, зокрема й прокурором у його апеляційній скарзі, а тому колегія суддів, здійснюючи апеляційний розгляд матеріалів в межах поданої апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 404 КПК України, не знаходить підстав щодо зміни прийнятого судом рішення за вказаними висновками суду, приймаючи при цьому до уваги відсутність підстав для прийняття судом апеляційної інстанції рішення з покращенням становища ОСОБА_7 .

З цих же підстав, відповідно до ст. 404 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для перегляду вироку суду в частині вирішення судом цивільного позову прокурора поданого в інтересах держави.

Перевіряючи висновки суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання за ст. 121 ч. 1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, у відповідності з ст. 65 КК України, було враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу ОСОБА_7 , а також обставини які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 .

У відповідності до ст. 66 КК України, судом до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 було віднесено щире каяття ОСОБА_7 увчиненому, його активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік та відсутність претензій з боку потерпілого.

Відповідно до ст. 67 КК України, судом до обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 було віднесено вчинення злочину ОСОБА_7 , як особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги з приводу відсутності підстав для визнання відносно ОСОБА_7 обставинами, що пом`якшують покарання, молодий вік ОСОБА_7 та відсутність претензій з боку потерпілого, оскільки визначення тих чи інших обставин такими, що відповідно до ст. 66 КК України є такими, які пом`якшують покарання, є дискрецією суду, і з наявних в матеріалах провадження доказів у колегії суддів не має сумніву про необхідність врахування молодого віку ОСОБА_7 та позиції потерпілого ОСОБА_9 при призначенні покарання обставинами, як такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 .

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора з приводу родинних стосунків обвинуваченого та потерпілого, які на думку прокурора, спростовують добровільність позиції потерпілого, однак як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, з пояснень потерпілого було встановлено добровільність позиції ОСОБА_9 про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, у ході апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_9 повідомив колегії суддів, що він є винним провокації дій ОСОБА_12 .

Також, при призначенні ОСОБА_12 покарання судом було встановлено, що ОСОБА_7 , згідно ст. 89 КК України є не судимою особою, на обліках, має нейтральну характеристику за місцем мешкання.

З огляду на такі обставини, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, наслідки, які настали від кримінального правопорушення, суспільно негативну поведінку самого потерпілого, що передувала кримінальному правопорушенню ОСОБА_7 , позицію потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів знаходить законним висновок суду, що всі ці обставини, а також вищевказані обставини, що пом`якшують ОСОБА_12 покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та дають підстави для призначення ОСОБА_12 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі до відбуття реально, яке буде сприяти виправленню ОСОБА_12 та попередженню вчинення ОСОБА_7 нових злочинів.

При цьому колегія суддів,виходячи з вимог ст. ст. 88; 89 КК України, не може взяти до уваги посилання прокурора на попередню судимість ОСОБА_12 , оскільки судимість за попереднім вироком ОСОБА_12 погашена і не може враховуватись при призначенні ОСОБА_12 покарання у цьому кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, враховуючи, що призначене судом ОСОБА_7 покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі ОСОБА_7 та таким, що буде сприяти його виправленню та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку суду та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми, від 22 червня 2020 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 з часу отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4