В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/110/21
28 січня 2021 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000005 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, громадянина України,
за ч.2 ст.263 КК України
в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Кримінальне правопорушення скоєно за таких обставин.
ОСОБА_5 , перебуваючи у лісовому масиві в с. Чернелиця Городенківського району, знайшов багнет від магазинної гвинтівки, який з метою подальшого зберігання, незаконно привіз до будинку за місцем проживання, що на АДРЕСА_1 , де і зберігав його.
11 січня 2021 року близько 11 години, ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік приміщення аптеки "Доброго дня", що в смт. Богородчани, по вул. Шевченка, 49, Богородчанського району, куди приїхав на маршрутному транспортному засобі із сполученням "Івано-Франківськ Богородчани", був зупинений працівниками Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в області, які зупинили останнього за підозрою у незаконному носінні холодної зброї, на вимогу яких добровільно видав багнет, який знайшов в 2012 році в лісовому масиві та зберігав по місцю свого проживання.
Згідно з висновком експерта № CЕ-19/109-21/422-БЛ від 15.01.2021 наданий на дослідження предмет зовні схожий на багнет невідомого взірця є бойовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії та є багнетом до 7,92-мм магазинної гвинтівки системи Маузера зразка 1895/1935 р., який є бойовою холодною зброєю колючо-ріжучої дії промислового виробництва.
В ході проведення досудового розслідування 22 січня 2021 року між прокурором та на той час підозрюваним ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовилися про узгоджену міру покарання у виді громадських робіт на строк 120 (ста двадцяти) годин. При цьому, обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, зокрема, обмеження права оскарження вироку суду відповідно до ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості. Вказав, що наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього в разі затвердження угоди, розуміє.
Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду, яка, на його думку, відповідає волі сторін та вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Прокурор також просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим слід затвердити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.468, ч. 4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів.
Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Суд не перевіряє фактичні обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, оскільки межі розгляду у цій справі встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
На думку суду, дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.263 КК України, а узгоджене покарання, з урахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих обставин, у виді громадських робіт на строк 120 (ста двадцяти) годин, буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 473, 474, 475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 січня 2021 року, укладену між начальником Богородчанського відділу Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
Речові докази: багнет 7,92-мм магазинної гвинтівки системи Маузера зразка 1895/1935 р., передати Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України для криміналістичної колекції експертної установи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 980,70 грн витрат за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України експертизи № СЕ-19/109-21/442-БЛ від 15.01.2021 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Богородчанський районний суд лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1