Справа № 953/321/21
н/п 1-кс/953/589/21
"22" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
20.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме, на посвідчення водія International drivers license, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2020 по 20.02.2030, яке було вилучено 09.01.2021 в ході огляду місця події, шляхом заборони відчуження вказаного майна.
Прокурор зазначає, що 09.01.2021 приблизно о 04-33 за адресою: м. Харків, вул. Матюшенка, 7, співробітниками УПП в Харківській області ДПП зупинено водія, який представився ОСОБА_5 , у якого було водійське посвідчення з ознаками підробки.
Відовідно до рапорту працівника УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_6 від 09.01.2021, під час патрулювання у складі екіпажу «Купол 3202»: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , було зупинено транспортний засіб BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_2 , Аденії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який надав посвідчення водія International drivers license, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2020 по 20.02.2030 з ознаками підробки, а саме бланк виготовлено не друкарським шляхом, бланк не відповідає вимогам зразку міжнародної «Конвенції про дорожній рух, згідно якого посвідчення водія видається строком на три роки.
09.01.2021 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 7 було вилучено водійське посвідчення International drivers license, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2020 по 20.02.2030.
Власником посвідчення International drivers license, серії НОМЕР_1 є громадянин Нигерії Аденії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор вважає, що водійське посвідчення водійське посвідчення International drivers license, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає критеріям, передбаченим ст.. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження, є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом, тому виникла необхідність у накладені арешту з метою збереження речового доказу.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання клопотання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановив наступне.
Згідно з положенням ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт вищевказаного майна було подано до Київського районного суду м.Харкова 11.01.2020.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2021 клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2021 про повернення клопотання для усунення недоліків отримано прокурором ОСОБА_9 18.01.2021.
Після усунення недоліків, 20.01.2021 прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, тобто в передбачений ч.3 ст.172 КПК України строк. Тому слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання по суті.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
-наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).
Щодо правової підстави арешту майна слідчий суддя зазначає наступне.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
-збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Згідно рапорту працівника УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_6 від 09.01.2021, під час патрулювання у складі екіпажу «Купол 3202»: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , було зупинено транспортний засіб BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_2 , Аденії ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який надав посвідчення водія International drivers license, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2020 по 20.02.2030 з ознаками підробки.
З даних, що містяться у протоколі огляду місця події від 09.01.201 вбачається, що 09.01.2021 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Матюшенко, 7 було вилучено водійське посвідчення International drivers license, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Даних щодо визначення вказаного водійського посвідчення речовим доказом на час розгляду клопотання немає, однак слідчим суддею встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що відомості які містяться у його змісті, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні. Тому вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
Слідчий суддя вважає, що передача вилученого майна на відповідальне зберігання власнику з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково( ч.1 ст. 174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано ( ч.2 ст. 174 КПК України).
З урахуванням викладеного, керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасове вилучене під час огляду місця події 09.01.2021 майно, а саме: посвідчення водія International drivers license, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.02.2020 по 20.02.2030, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1