Справа № 182/140/21
Провадження № 1-кс/0182/77/2021
У Х В А Л А
Іменем України

25.01.2021 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0002431, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Нікополь Дніпропетровській області, українки, громадянство України, з повною загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, не є особою з інвалідністю, не пенсіонер, не депутат, не адвокат, на утримані має неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 307 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_9 .

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію за ч.2 ст. 307 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, на шлях виправлення не стала та повторно, у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбала особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» та психотропну речовину «метамфетамін» (розміри вмісту наркотичних речовин та психотропних речовин, їх маса на суху речовину визначаються на даний момент експертним шляхом), які у подальшому перенесла у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де у подальшому після розфасовки «канабісу» до двох сліп-пакетів та «метамфетаміну» до 22 сліп-пакетів почала зберігати їх з метою подальшого збуту серед мешканців міста Нікополя до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 18.01.2021 року.
18.01.2021 під час проведення санкціонованого ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено:
1) з верхньої шухляди на кухні будинку за вищевказаною адресою: один сліп-пакет з речовиною рослинного походження, що схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс»;
2) з сумки для хатніх капців, яка висіла на стіні за міжкімнатними дверима будинку за вищевказаною адресою: 11 сліп-пакетів з речовиною кристалічного походження, що схожа на психотропну речовину «метамфетамін»;
3) з шухляди комоду в одній із кімнат будинку за вищевказаною адресою: 11 сліп-пакетів з речовиною кристалічного походження, що схожа на психотропну речовину «метамфетамін», в одному з яких, згідно висновку експерта від 19.01.2021 року №СЕ-19/104-21/1715-МРВ знаходиться речовина масою 0,1311 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну складає 0,0875 г.;
4) з гардеробної №1 будинку за вищевказаною адресою: сліп-пакет з речовиною рослинного походження, що схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», які ОСОБА_4 зберігала придбала та зберігала з метою збуту серед мешканців міста Нікополя.
Вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України - незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин з метою збуту, вчинене повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджуються зібраними в ході досудового слідства доказами, а саме:
?Протоколом обшуку від 18.01.2021 за адресою мешкання та реєстрації ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_1 ;
?Висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів.
?Речовими доказами.
?Показаннями свідків.
Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття «обґрунтована підозра» відповідно до мети підпункту "с" п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю «обґрунтоване обвинувачення» й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ - це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття «обґрунтована підозра» і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.90 р. у справі «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).
Таким чином, розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, § 45). Метою тримання особи під вартою якраз і є забезпечення доправлення її до компетентного органу для виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, зокрема допиту. Мета ж допиту - сприяти подальшому кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження або зняття конкретних підозр, що обґрунтовують арешт (рішення ЄСПЛ від 29.11.88 р. у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», від 16.10.2001 р. «О`Хара проти Сполученого Королівства»).
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна .
Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може:
-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;
-незаконно впливати на свідків;
-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
-вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у якому підозрюється виникла необхідність застосувати до підозрюваної запобіжний захід, який забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, вона повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для неї передбачених законом обмежень її прав та свобод. У зв`язку з чим існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, незважаючи на наявність двох кримінальних проваджень у провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо вчинення нею злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних заходів, останній знову інкримінується вчинення злочину за ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків по справі з метою уникнення покарання за вчинений злочин, оскільки вони їй вже відомі.
Також підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора, виїздом поза місто Нікополь, а враховуючи те, що строки досудового розслідування обмежені, це може суттєво вплинути на кримінальне провадження.
Досудовим слідством встановлено, що на даний час кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст.307 ч.1, ст.307 ч.2, ст.309 ч.2 КК України з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 перебуває на розгляді у Нікопольському міськрайонному суді, також на даний час кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України направлено до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 10.06.2020 року, офіційно ніде не працювала, на даний час не працює та не має законних джерел доходів. Крім того, відсутність постійного джерела доходів можуть стати причиною вчинення підозрюваною нових злочинів пов`язаних зі збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, так як це єдине джерело її заробітку.
Викладене свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_4 інших злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.
У справі «Смирнов проти Росії» (п. 60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування". Так, у даному випадку, ОСОБА_4 характеризується тим, що не маючи жодних законних джерел для існування, місця роботи, маючи на утриманні 3 дітей, заробляє на життя тільки за рахунок наркотичних засобів та психотропних речовин, їх збуту, має на розгляді в суді 2 кримінальні провадження за ч.2 ст.307 КК України, прикриваючись необхідністю виховання дітей неодноразово ухилялась від обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, відповідно до відомостей з Єдиного реєстру судових рішень, до ОСОБА_4 неодноразово застосовувався примусовий привід у судове засідання для розгляду кримінальних проваджень. Все вказане свідчить про ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення нових злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин
Слідчий вважає, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення нею нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Також слідчий зазначає, що ні один з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуванню від суду, так як за скоєння даного злочину в якому вона підозрюється передбачається позбавлення волі строком від 6 до 10 років, у зв`язку з чим є ризик того, що остання буде намагатися уникати кримінальної відповідальності за вчинення злочину в якому вона обґрунтовано підозрюється, та буде переховуватися від органів досудового слідства та суду.
Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 6 до 10 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п.5 ч.2 ст.183 КПК України, тобто передбачене законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваної запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.
Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, отримання ОСОБА_4 незаконного прибутку від злочинної діяльності, яка є систематичною, крім того, в ходу обшуку у останньої 18.01.2021 вилучено 22 сліп-пакета з метамфетаміном, які остання зберігала з метою збуту та отримання за це прибутку, так, 1 сліп-пакет, відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000666 вона продавала за 200 гривень ще у 2017 році, тобто 22х200=4400 гривень, а враховуючи те, що збутом остання займається щоденно щонайменше з 2017 року, сторона обвинувачення вважає за доцільне встановити 400 розмірів прожиткового мінімуму, як у виключному випадку, оскільки застава у встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків.
У зв`язку з вищенаведеним, слідчий і звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Також прокурор зазначив, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР стосовно незаконного утримання підозрюваної ОСОБА_4 після 07 год. 45 хв. 21.01.2021року він не вбачає.

Підозрювана заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 . Підозрювана пояснила, що вона має трьох неповнолітніх дітей, вона збирається працювати, проте на теперішній час працює її цивільний чоловік. Також вона має ряд хвороб, і відмовилась від стаціонарного лікування тільки із-за наявності неповнолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_9 також заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Він зазначив, ризики, на які посилається слідчий не обґрунтовані, його підзахисна заявляла про скоєння цього злочину іншою особою. Також захисник зазначив, що кваліфікація дій його підзахисної визначена з порушенням норм матеріального права. Захисник заявив клопотання про обрання його підзахисній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її фактичного проживання АДРЕСА_1 , яке було підтримане ОСОБА_4 . Також захисник зазначила, що звільнення ОСОБА_4 відбулось не 21.01.2021року о 07.45 год., а пізніше, однак з цього приводу сторона захисту до теперішнього часу не зверталась, вважаючі що данний факт може бути встановлений прокурором.

Свідок ОСОБА_10 зазначив, що він є лікарем і на даний час проходить службу в рядах збройних сил України на посаді лікаря. Він дійсно оглядав ОСОБА_4 у неї вдома,і на бланках з печатками записав діагноз та записав лікування ОСОБА_4 . Він скористався бланками з печатками з колишнього місця роботи. Для чого довідка ОСОБА_4 не пояснювала.

Заслухавши прокурора, підозрювану, захисника та свідка, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження № 0002431, внесене до ЄРДР 11.12.2020 року за ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з обігом наркотичних засобів та їх збутом.

Згідно з вимогами ст. ст. 178, 183 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення. Підозрювана має постійне місце проживання, однак офіційно ніде не працює та не має законних джерел доходів.

Санкція інкримінованої їй статті передбачає позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, у разі застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, це може спонукати підозрювану переховуватись від суду та чинити незаконний тиск на свідків по провадженню з метою зміни ними своїх показань.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри, слідчим суддею прийнята не може.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, «термін обґрунтована підозра» на стадії досудового розслідування означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 р. «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші), а питання доведеності вини є завданням вже судового провадження. Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 307 КК України, оскільки підозра ґрунтується на показах свідків, протоколах обшуку та вилученими речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження, які підлягають аналізу щодо їх належності та допустимості, як це вимагають вимоги ст. 84-89 КПК України, при цьому остаточна оцінка доказів на належність та допустимість вирішується судом під час ухвалення судового рішення.

Також слідчим суддею враховується той факт, на протязі судового розгляду цього клопотання підозрювана ОСОБА_4 неодноразово не з`являлась до суду, надані нею довідку про стан здоров`я виконані з використанням сумнівних печаток, що свідчить про умисні неявки в судові засідання, а відповідно свідчать про наявність обґрунтованого ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на даний час перебуває кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст.307 ч.1, ст.307 ч.2, ст.309 ч.2 КК України з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 та кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України направлено до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Викладені обставини свідчити про ризик вчинення ОСОБА_11 нових тяжких злочинів, пов`язаний з обігом наркотичних засобів.
Вищезазначене також свідчить про те, що скоєння злочинів стало основним видом заробітку обвинуваченої, тому існує обгрунтований ризик того, що обвинувачена, у разі обрання їй більш м`якого запобіжного заходу може продувжувати скоювати нові, аналогічні злочини.

Крім того, суд враховує, що наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків наявність на утримання трьох малолітніх дітей не вберігло обвинувачену від вчинення злочинів.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави з урахуванням майнового стану підозрюваного у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 181 600 гривень, що на думку слідчого судді достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків.

В разі внесення застави на підозрювану. відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику слідчого, прокурора або суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

В зв`язку з тим, що стороною захисту не доведений факт затримання ОСОБА_4 після 07. год. 45 хв. 21.01.2021року, то в строк тримання під вартою, визначений цією ухвалою, належить зарахувати строк з 19 год. 45 хв. 18.01.2021 року. до 07.год. 45 хв. 21.01.2021 року

Строк тримання під вартою підозрюваної встановити 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково, в задоволенні клопотання підозрюваної та захисника - відмовити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно визначити підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 181 600 грн. для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачена або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику слідчого, прокурора або суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без дозволу слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Забов`язати слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, направити до служби у справах дітей відповідну інформацію про перебування підозрюваної під вартою, з метою влаштування цих неповнолітніх дітей або встановлення над ними опіки.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу встановити 60 днів з 12 год. 48 хв. 25.01.2021 року до 00 год. 48 хв. 23.03.2021 року.

В строк тримання під вартою, визначений цією ухвалою, належить зарахувати строк з 19 год. 45 хв. 18.01.2021 року до 07 год. 45 хв. 21.01.2021 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1