Провадження № 1-кп/638/240/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2020 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0004544 від 15 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,-

встановив:
В моє провадження 09 грудня 2020 року надійшло вказане кримінальні провадження. Вказане кримінальне провадження передано фактично, проте відповідно до розпорядження від 07 грудня 2020 року № 02-06/1267 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями кримінального провадження відносно « ОСОБА_3 за ч.3 ст. 187 КК України».
Під час вивчення вказаного кримінального провадження з`ясовано, що відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2017 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_5 та визначено склад колегії суддів- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
06 грудня 2017 суддя ОСОБА_5 одноособово призначила по вказаному кримінальному провадженню підготовче судове засідання.
11 грудня 2017 року суддя ОСОБА_5 одноособово провела судове засідання, що відображено у журналі судового засідання.
Відповідно до розпорядження від 21 грудня 2017 року № 02-48/1266 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2017 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_8 та визначено склад колегії суддів- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Відповідно до розпорядження від 11 травня 2018 року № 02-06/155 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2018 року вказане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_9 та визначено склад колегії суддів- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Матеріали справи містять явочні аркуші ( а.с.99,110), де про час та дату розгляду вказаного кримінального провадження повідомляються особи, які не є учасниками розгляду ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 )
26 березня 2019 року відповідно до ухвали колегії суддів виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження та оголошено у розшук обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, провадження у справі щодо них зупинене. Стосовно ОСОБА_12 продовжено провадження.
У подальшому на а.с. 130 міститься довідка про розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. З чого можна зробити висновок, що матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України не були виділені в окреме провадження. Більш того на а.с. 131,137 міститься повідомлення про слухання справи на 02 жовтня 2019 року з підписом обвинуваченого ОСОБА_4 ( який був оголошений у розшук) та провадження стосовно якого зупинено.
Переглянувши систему документообігу суду, з`ясовано, що виділеним матеріалам не присвоювався окремий номер.
Із журналу судового засідання від 11 листопада 2019 року вбачається наявність у судовому засідання ОСОБА_4 , який висловлював клопотання, проте кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 не було відновлено, та продовжувало бути зупинений.
На а.с. 152 міститься заява захисника ОСОБА_13 , де він просить перенести судове засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_11 ( вказані особи не є учасниками вказаного кримінального провадження).
Відповідно до листа помічника голови Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_14 та розпорядження від 20 липня 2020 року № 02-06/632 відбувається заміна судді ОСОБА_15 по кримінальній справі « Відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_16 » в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України. Визначається склад колегії, як ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 по розгляду саме вказаного кримінального провадження. Тобто провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.3 ст. 187 КК України губиться.
Проте у судових засіданнях 21 липня та 28 липня 2020 року колегія суддів продовжує розгляд кримінального провадження і стосовно ОСОБА_3 в протоколі відображена її участь, а також відображена участь захисника ОСОБА_13 , який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_11 , який не є обвинуваченим по даному кримінальному провадженню. Більш того він повідомляється про наступну дату судового розгляду ( а.с. 187,190).
Протягом всього часу розгляду судове провадження не була у належний спосіб зупинене, відновлене та у належний спосіб розподілена між суддями, що є порушенням ст. 35 КПК України.
Як регламентує стаття 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції.
В силу частин 1, 3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
При всіх детально вивчених обставинах, а також з метою економії процесуального часу, заявлю самовівід.
Дослідивши матеріали заяви, та враховуючи наявність обставин, передбачених ст. 75 КПК України, суд вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.
Також, у рішеннях «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.
Окремо необхідно зазначити про неналежність оформлення переданого матеріалу, він навіть сфомований, в порушення вимог чинного законодавства, хоча перебував у провадженні суддів тривалий час. Вказаний матеріал у такому вигляді буде переданий для подальшого розгляду іншому складу суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 35, 75, 80-82, 370-372КПК України, суддя, -

постановив:
Відвести суддю ОСОБА_1 від участі при розгляді кримінального провадження № 0004544 від 15 вересня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Передати вказані кримінальні провадження до канцелярії суду для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому ст. 35 КПК України
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення. Передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1