Справа № 314/1382/20
Провадження № 1-в/314/552/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.07.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , який засуджений вироком Василівського районного суду Запорізької області від 31.01.2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.04.2017 року по 20.06.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 19.04.2017 року, кінець строку: 07.12.2020 року,
про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 06.04.2018 року відбуває покарання в ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)», станом на 07.06.2019 року відбув 2/3 призначеного строку покарання.

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи засуджений ОСОБА_3 в установі виконання покарання, в якій відбував покарання по час прибуття до Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» характеризувався незадовільно, вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав три стягнення, заохочень не мав. Станом на дату розгляду клопотання за порушення режиму відбування покарання має вісім стягнень, останні два з яких не зняті та непогашені у встановленому законом порядку,

Відповідно до довідки начальника відділення СПС засуджений ОСОБА_3 , не бере участі в роботі самодіяльних організацій, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, бібліотеку не відвідує, у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених участі не приймає, за вироком суду має позов на загальну суму 1131,89 грн.

До того ж суд враховує, що 20.06.2019 року рішенням комісії установи засудженому ОСОБА_3 відмовлено в застосуванні пільги про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, як такому, що не довів свого виправлення, про що зазначено в характеристиці на засудженого.
У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 у зв`язку з чим, у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

28.07.2020