Справа № 645/3917/20
Провадження №1-в/645/198/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11.03.2020 р., яким ОСОБА_4 визнана винною та засуджена за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, ст.75 КК України іспитовий строк 1 рік, у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його,

встановив:

Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 звернулась до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про приведення вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11.03.2020 року у відповідність до вимог Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким внесені зміни до ч.1 ст.309 КК України в частині покарання.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, оскільки на момент злочину засуджена мала неповнолітню дитину віком до 14 років,.
Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив подання розглянути без його участі, подання підтримав.
Засуджена в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, її неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути це питання за її відсутності.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.03.2020 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та засуджено до 1 року позбавлення волі. Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
13.04.2020 р. Червонозаводським районним судом м.Харкова видано розпорядження про виконання вказаного вище вироку, що набрав законної сили.
З 05.05.2020 року засуджена перебуває на обліку в Немишлянському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, який набрав чинності 01.07.2020 року, ч.1 ст.309 КК України викладено у наступній редакції: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно ч.3 ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не досягла віку 14 років, відтак, враховуючи обставини, передбачені ч.3 ст.61 КК України, відносно засудженої не може бути застосоване покарання у вигляді обмеження волі.

Покарання у вигляді арешту до ОСОБА_4 не може бути застосовано, оскільки згідно положень ст.ст.75 КК України, рішення про звільнення від відбування покарання може бути прийнято лише у разі засудження до виправних робіт, обмеження волі, службового обмеження для військовослужбовців, а також позбавлення волі на строк до п`яти років. Таким чином, призначення ОСОБА_4 реального покарання у вигляді арешту без застосування ст.75 КК України погіршить становище засудженої, що неприпустимо.

Оскільки ОСОБА_4 не працює, а покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого, таке покарання у даному випадку також не може бути застосовано.

Крім того, покарання у вигляді штрафу, передбачене новим законом (1000-3000 НМДГ), набагато перевищує розмір штрафу, який був передбачений санкцією ч.1 ст.309 КК України у редакції до 01.07.2020 р. ( 50 100 НМДГ), таким чином, новий закон не пом`якшує вказаний вид покарання.
Враховуючи, що подання органу пробації не містить зазначення яким чином суд має привести даний вирок у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання або поліпшує становище засудженої, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його, вироку Червонозаводського районного суду м.Харкова від 11.03.2020 р., яким ОСОБА_4 визнана винною та засуджена за

ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, ст.75 КК України іспитовий строк 1 рік, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського Апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: