Справа № 375/2293/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2810/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 18 червня 2020 рокупродовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 16 серпня 2020 року, включно.

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування ОСОБА_7 під вартою, вказав, що обвинувачений може ухилитися від суду, не буде виконувати процесуальні рішення, оскільки являється жителем іншої області, не має постійного місця роботи, неодноразово був засудженим за аналогічні злочини, не має сталих тісних соціальних зв`язків за місцем проживання, а також перебуваючи на волі він може впливати на потерпілого, крім того, враховував вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри та тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень. При цьому, суд зазначив, що більш м`який запобіжний захід не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить переглянути запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для продовження строку тримання під вартою, прокурором не обґрунтовані. Крім того, вказує, що суд стверджує про можливість вчинення ним нових злочинів, хоча вина у даному кримінальному провадженні ще не доведена, а щодо можливого впливу на потерпілого зазначає, що має хороші відносини з ним і від потерпілого за вісім місяців не надходило скарг щодо незаконного впливу на нього. Також вказує на порушення судом ст. 88 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані в копіях матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, фактично дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку його тримання під вартою у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.

Твердження апеляційної скарги про відсутність доказів його вини у вчиненні злочину не може бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції при перегляді на предмет законності ухвали суду першої інстанції про доцільність перебування під вартою обвинувачених під час судового розгляду, оскільки, відповідно до вимог ст.368 КПК України, питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, мають вирішуватися судом при ухваленні вироку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_7 на час судового розгляду.

Як випливає із змісту судового рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд врахував обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі розгляду кримінального провадження забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення суду першої інстанції не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 18 червня 2020 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: