ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2948/20 Справа № 196/908/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Царичанскього районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого положеннями ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 286 КК України було повернуто прокурору.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції виходив із того, що в обвинувальному акті від 14 серпня 2020 року органом досудового слідства не зазначено про порушення потерпілим ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи п.п.12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху, а встановлені невідповідності його дій вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Крім того, у висновку експерта зазначено, що водій ОСОБА_8 при заданих вихідних даних та допустимій швидкості руху в населенному пункті 50 км/год, мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21093» під керуванням ОСОБА_9 шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення.
Крім цього, в ході досудового слідства було призначено та проведено, серед інших, судово-медичну експертизу ОСОБА_8 . Проте, з висновку експерта №131 від 10 червня 2020 року вбачається, що медичне обстеження ОСОБА_8 не проводилось, оригінали медичних документів, в тому числі, рентгенограма грудної клітки від 25 квітня 2020 року ОСОБА_8 експерту не надавалась, з висновку експерта вбачається, що клінічних даних про перелом ребра ОСОБА_8 немає.
Таким чином, на думку суду першої інстанції, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи. Повертаючи обвинувальний акт, суд зазначив, що слідчим в обвинувальному акті не конкретизована та не розкрита об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, не в повному обсязі зазначені механізм та причини виникнення ДТП, конкретний причинний зв`язок між усіма протиправними діями обвинуваченого та самого потерпілого та наслідками, що настали, що в свою чергу є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що такі недоліки обвинувального акту позбавляють можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися з вирішенням питань, передбачених ч. 3 ст. 290 КПК України, щодо прийняття передбачених судових рішень, а також, можливості визначити межі обвинувачення та судового розгляду стосовного обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Такі фактичні обставини, на думку суду, є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак вимоги ст. ст. 91, 291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314 316 КПК України.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року є необґрунтованою, суперечить обставинам справи та винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а отже підлягає скасуванню.
Так, обвинувальний акт, згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України має містити відомості щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Однак, Царичанський районний суд постановляючи ухвалу від 25 серпня 2020 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , фактично вдався до аналізу та дослідження доказів (судової авто-технічної експертизи) та зазначив про необхідність відображення в обвинувальному акті відомостей про порушення Правил дорожнього руху, окрім обвинуваченого потерпілим, що на стадії підготовчого судового засідання є неприпустимим.
Сторона обвинувачення вважає, що за змістом обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , в ньому наведені фактичні дані в своїй сукупності, які дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Даний обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де вказано правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення та повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому, підстав встановлених ст. 314 КПК України для повернення обвинувального акту прокурору як невідповідного вимогам кримінального процесуального законодавства України, на думку прокурору, в суду першої інстанції не було.
Представник потерпілого в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року про повернення обвинувального акту прокурору скасувати та призначити новий розгляд в підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги представник потерпілого посилається на те, що постановлена судом першої інстанції ухвала є необґрунтованою, незаконною та невідповідною фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті чітко вказано формулювання обвинувачення, повний виклад фактичних обставин кримінального провадження, всі необхідні відомості, передбачені вимогами ст. 291 КПК України, а тому підстав для його повернення в суду першої інстанції, на думку представника потерпілого, не було. Більш того, представник посилається в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме, те, суд першої інстанції не надав можливості ознайомитись із доводами сторони захисту щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору та підготувати відповідні заперечення на клопотання захисника.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. Проти задоволення апеляційної скарги потерпілої сторони не заперечував.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акту скасуванню із призначенням нового розгляду справи в суді першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги, які ставляться до обвинувального акту, отже із вимог ч. 2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тобто, після отримання обвинувального акту суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що, на думку суду першої інстанції, в ньому фактично відсутнє в розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення стосовно кожного з наведених складових, що є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи. Повертаючи обвинувальний акт, суд зазначив, що слідчим в обвинувальному акті не конкретизована та не розкрита об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, не в повному обсязі зазначені механізм та причини виникнення ДТП, конкретний причинний зв`язок між усіма протиправними діями обвинуваченого та самого потерпілого та наслідками, що настали, що в свою чергу є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього кримінального правопорушення.
Однак, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції і вважає, що зі змісту обвинувального акту відносно ОСОБА_9 вбачається, що акт містить фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце, час вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинила обвинувачена, а також інші обставини їх вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення.
Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду і випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст. 314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 286 КК України, складений за результатами досудового розслідування, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Царичанскього районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2020 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_9 , за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4