ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2020 Справа №607/16276/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 08 лютого 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого завскладом ТОВ «Будмонтаж», проживаючого в АДРЕСА_3 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

захисників адвоката ОСОБА_10

адвоката ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2018 року, близько 03.00 год., потерпілий ОСОБА_7 , перебуваючи в нічному клубі «Марципан», що по вулиці Кривоноса, 2Б, м. Тернополя, в зв`язку з провокативною поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 зробив останньому зауваження, в зв`язку з чим між ними виник конфлікт, в ході якого останній запропонував ОСОБА_7 вийти з приміщення на вулицю. Під час цього до потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 приєднався обвинувачений ОСОБА_4 , та вони втрьох вийшли з приміщення нічного клубу, де у обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

О 03.13 год. 08 лютого 2018 року ОСОБА_5 з умислом вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , діючи умисно, з хуліганських мотивів, бажаючи самоствердитись за рахунок приниження честі та гідності потерпілого, публічно, у присутності відвідувачів нічного закладу «Марципан», які стояли на вулиці, безпричинно, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась в нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , який усвідомлював протиправний характер його дій, наніс потерпілому ОСОБА_7 раптовий удар кулаком руки в область обличчя, від чого потерпілий, втративши рівновагу, впав на землю.

Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи спільно з обвинуваченим ОСОБА_5 , бажаючи довести свій злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , продовжуючи хуліганські дії, розпочаті обвинуваченим ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в ігноруванні загальноприйнятих норм моралі, елементарних правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні, прояві грубої сили, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась в нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, після того як ОСОБА_7 від удару обвинуваченого ОСОБА_5 піднявся з землі на ноги, умисно наніс один удар кулаком руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 , від якого він знову, втративши рівновагу, впав на землю лицем до низу. У той час, як ОСОБА_7 перебував в напівлежачому положенні на землі, обвинувачений ОСОБА_4 ногою наніс удар в область голови потерпілого ОСОБА_7 .

Після зазначених подій обвинувачений ОСОБА_5 з мобільного телефону обвинуваченого ОСОБА_4 зателефонував до свого знайомого ОСОБА_12 , запропонувавши останньому приїхати до нічного закладу «Марципан». На прохання останнього ОСОБА_12 погодився, та зі своїми знайомими, серед яких знаходилась особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приїхали до зазначеного розважального закладу.

В нічному закладі «Марципан» обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, домовились про спільне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який перебував у нічному закладі разом з ОСОБА_7 , попередньо домовившись, що ОСОБА_8 завдаватимуть тілесні ушкодження обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а потерпілому ОСОБА_7 - особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

У подальшому, близько 04.00 год. обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи з єдиним спільним умислом, направленим на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , очікували останніх при виході з нічного закладу.

Близько 04.00 год. 08 лютого 2018 року, коли потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з приміщення на вулицю, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з умислом вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, діючи умисно та з хуліганських мотивів, бажаючи самоствердитись за рахунок приниження честі та гідності потерпілих, публічно, у присутності відвідувачів нічного закладу «Марципан», які стояли на вулиці, безпричинно, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась в нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, нанесли удари кулаками в область голови потерпілому ОСОБА_8 . У подальшому, коли останній від отриманих ударів втратив рівновагу та впав на землю, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжили наносити ОСОБА_8 удари ногами в різні ділянки тіла та голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна задньої поверхні грудей та синець лівого стегна, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У цей час, коли потерпілий ОСОБА_7 вийшов з приміщення нічного закладу на вулицю, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою домовленістю з обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з умислом вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , діючи умисно та з хуліганських мотивів, бажаючи самоствердитись за рахунок приниження честі та гідності потерпілого, публічно у присутності відвідувачів нічного закладу «Марципан», які стояли на вулиці, безпричинно, проявляючи особливу зухвалість, яка виразилась в нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_7 раптовий удар кулаком руки в область голови, від якого потерпілий впав на землю. У подальшому, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, спільно з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які приєднались до дій особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , продовжили хуліганські дії, розпочаті особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та спільно з останнім нанесли потерпілому ОСОБА_7 удари ногами в область голови та тулуба.

У результаті спільних, умисних, протиправних дій обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи групою осіб за попередньою змовою, заподіяли ОСОБА_7 наступні тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а саме: "забійне" садно потилиці, забій м`яких тканин лобної ділянки, закритий подвійний перелом лівої виличної дуги із забиттям м`яких тканин лівої скроневої ділянки, "відкрита" черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку у правій лобній частці, субарахноїдальним (під м`яку мозкову оболонку) крововиливом у лівих тім`яній, скроневій та потиличній ділянках, просторим субдуральним (під тверду мозкову оболонку) крововиливом у правих лобній, тім`яній та скроневій ділянках із стисненням головного мозку і компресійно-дислокаційним синдромом.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені: ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення передбачені: ч.2 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що в ніч з 07 на 08 лютого 2018 року вони з обвинуваченим ОСОБА_5 перебували у нічному клубі «Марципан», що по вулиці Кривоноса, в м. Тернополя, де вживали пиво біля барної стійки. Також у вказаному закладі перебували знайомі ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в компанії друзів святкували день народження. ОСОБА_5 підходив до їхнього стола та спілкувався з ними. В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , який також перебував в цій компанії виник конфлікт, у зв`язку із чим вони вийшли на двір. Там обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 спочатку сперечалися та ОСОБА_7 хотів вдарити ОСОБА_5 , стиснувши кулак, однак останній ухилився та вдарив потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_7 впав. Після цього ОСОБА_7 встав та почав йти на нього на що він почав відходити назад та вдарив ОСОБА_7 кулаком в обличчя, від чого той впав, після чого наніс йому ще раз удар ногою. На такі їх дії, до них бідбігли інші хлопці та припинили конфлікт. В подальшому ОСОБА_5 взяв його телефон та зателефонував до своїх товаришів, з яких він знав лише ОСОБА_12 , які через деякий час також приїхали до вказаного нічного клубу та всі разом зайшли в його приміщення, щоб забрати телефон та куртку ОСОБА_5 . Зазначає, що серед них також був і ОСОБА_15 . В подальшому вони дочекались на виході ОСОБА_8 , який також перебував в компанії ОСОБА_7 і з яким в них також мав місце словесний конфлікт та неподалік входу в приміщення закладу разом із ОСОБА_4 ногами та руками нанесли удари в різні частини тіла ОСОБА_8 . В цей час він почув через дорогу шум та галас і побіг туди. Там він побачив, як ОСОБА_5 разом із іншими хлопцями наносить удари ОСОБА_7 , що лежав на землі. Він також копнув один раз потерпілого після чого забрав ОСОБА_5 та вони разом поїхали додому. Визнає пред`явлене йому обвинувачення в повному об`ємі, дуже шкодує про вчинене, перепросив у потерпілих та примирився з ними, відшкодувавши заподіяну шкоду, став на шлях виправлення, а тому просить не позбавляти його волі.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, визнав частково та в судовому засіданні вказав, що 07 лютого 2018 року вечером він зустрівся з ОСОБА_4 та близько 00.30 год. 08 лютого 2018 року вони з метою відпочинку пішли в нічний клуб «Марципан», де він зустрів свою сестру ОСОБА_13 з хлопцем ОСОБА_16 , а також ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , з якими вони привітались та спілкувались. Крім цього у вказаній компанії були ще двоє хлопців, яких він раніше не знав, як виявилось ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В клубі він вжив 50 грам алкоголю. В ході спілкування в нього з ОСОБА_7 виник конфлікт. Через шум вони не змогли поспілкуватися в приміщенні та вийшли на зовні з клубу. Поруч із ним також був ще ОСОБА_4 . Перебуваючи на вулиці, в ході продовження словесної суперечки, ОСОБА_7 хотів його вдарити рукою, однак промахнувся на що він наніс йому один удар кулаком в обличчя, від чого потерпілий впав. Після цього до потерпілого ОСОБА_7 , який піднявся підбіг ОСОБА_4 та наніс потерпілому удар рукою по обличчю, від якого той впав і копнув його ще раз ногою. В подальшому з нічного клубу вибігли інші відвідувачі та розборонили їх. Втікаючи звідти, вони забігли за клуб та він взяв телефон у ОСОБА_4 , оскільки свого не виявив, з якого зателефонував до свого знайомого ОСОБА_12 та пояснив останньому, що тому потрібно приїхати до нічного клубу «Марципан», щоб допомогти забрати звідти свої речі. Через деякий час ОСОБА_12 , приїхав разом із ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 . В подальшому вони всі разом зайшли в середину нічного клубу, де за столиком сидів потерпілий ОСОБА_7 . Він забрав свій телефон та з гардеробу куртку, після чого всі вони пороз`їжджались. Стверджує, що з приміщення клубу виходили всі одночасно і в тому числі потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Тілесних ушкоджень ОСОБА_8 він не наносив, із потерпілими коли їхали додому конфлікту у нього не було. Також не бачив щоб наносив удари ОСОБА_7 ОСОБА_4 чи ОСОБА_15 . Вину у другому епізоді нанесення ушкоджень ОСОБА_7 згідно обвинувачення не визнає. Шкода завдана потерпілому ОСОБА_7 відшкодована повністю його батьками. Потерпілий ОСОБА_7 немає жодних претензій до нього, а тому просить його не позбавляти волі.

Не зважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 та часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , їх вина у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України також повністю доведена зібраними в ході досудового розслідування доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.
Зокрема, поясненнями даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 , згідно яких в ніч з 07 на 08 лютого 2018 року, він відпочивав у нічному закладі «Марципан», де святкував день народження своєї знайомої ОСОБА_17 . На святкуванні перебували ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 . В клубі він також побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Останній безпричинно чіплявся до відвідувачів, в результаті чого в нього виник конфлікт з ОСОБА_7 , який зробив йому з приводу його поведінки зауваження. На вказане обвинувачений ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 вийти на вулицю, щоб поговорити. В подальшому обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 вийшли на двір, де потерпілому нанесли удари як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_7 повернувся до клубу та був при свідомості. Через вказаний конфлікт ОСОБА_16 та ОСОБА_13 поїхали додому, після чого вони також вирішили покинути нічний клуб. Однак, під час виходу з клубу до них підійшли ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ще двоє незнайомих йому хлопців, які спілкувалися з обвинуваченими, після чого останні двоє відсторонили від нього потерпілого ОСОБА_7 . В свою чергу обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відвели його в сторону, збили його з ніг та почали наносити удари ногами, на що їх розборонила ОСОБА_17 . Коли він після нанесення ударів підвівся на ноги то на протилежній стороні дороги виявив потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на асфальті, мав рвотні рефлекси. Останнього в подальшому забрала карета швидкої допомоги. Зазначає, що йому було спричинено тілесні ушкодження спини та голови. Претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, просить їх не позбавляти волі.
Поясненнями даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_7 , згідно яких він зазначив, що в ніч з 07 на 08 лютого 2018 року вони святкували день народження ОСОБА_17 та після 24 год. відпочивали у нічному закладі «Марципан». На святкуванні був він, ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 . Також в нічному клубі в цей час перебували ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , яких він раніше не знав. Як він зрозумів в ході спілкування ОСОБА_13 є сестрою ОСОБА_5 . Останній вів себе неадекватно, через що ОСОБА_16 і ОСОБА_13 покинули святкування раніше. Він звернув увагу обвинуваченого на його неналежну поведінку, на що той запропонував вийти на вулицю. Близько 03.00 год. вони вийшли з ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 та ОСОБА_17 на вулицю, де неподалік від входу ОСОБА_5 наніс йому удар рукою в обличчя, на що він послизнувся та впав. Після цього, коли він піднявся, йому удар ногою в голову наніс ОСОБА_4 , від чого він знову впав. В подальшому приїхала карета швидкої допомоги, працівники якої наклеїли йому медичну пов`язку на голову і він повернувся у заклад. Близько 04.00 год. вони з ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_20 вирішили йти додому, однак на виході побачив позаду них двох невідомих йому на той час хлопців, зокрема ОСОБА_19 і ОСОБА_15 . Останній обігнав його справа, взяв за лікоть і відвів у сторону, при цьому ОСОБА_19 був позаду нього. ОСОБА_15 несподівано для нього наніс йому удар в область правої скроні, від чого він впав на землю. Бачив та відчував, що в подальшому йому наносили удари декілька чоловік (дві три особи) ногами, зокрема близько десяти ударів в різні частини тіла та в голову. Отямився він вже у медичному закладі. Внаслідок побиття отримав черепно мозкову травму, йому було проведено трепанацію черепа та встановлено пластину. Внаслідок протиправних дій обвинувачених та нанесення тілесних ушкоджень став інвалідом ІІ групи пожиттєво. Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повністю відшкодували йому завдану шкоду. Просить суд їх суворо не карати та не позбавляти волі.
Показами свідка ОСОБА_17 даними в судовому засіданні, яка пояснила, що 07 лютого 2018 року вона святкувала день народження у ресторані «Оскар» в м. Тернополі. Після 24 год. вона з друзями ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 продовжили відпочинок у нічному закладі «Марципан». В приміщенні нічного клубі вона побачила ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Останній безпричинно чіплявся до людей. В подальшому ОСОБА_16 та ОСОБА_13 поїхали додому. У зв`язку із провокативною поведінкою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 зробив йому зауваження, щоб той припинив і їхав додому, на що обвинувачений попросив вийти його на двір, де поспілкуватися. На вказане, потерпілий ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та вона вийшли на двір, де ОСОБА_5 наніс потерпілому ОСОБА_7 удар кулаком в лице, а ОСОБА_4 удар в нижню частину голови рукою. Після нанесених ударів потерпілий ОСОБА_7 впав та обвинувачений ОСОБА_4 наніс йому удар ногою в голову, від чого потерпілий перевернувся. У потерпілого ОСОБА_7 було запаморочення, текла кров з голови та було викликано швидку медичну допомогу. Після отримання допомоги потерпілий ОСОБА_7 повернувся до закладу, був при свідомості та спілкувався. У подальшому, вона бачила біля гардеробу ОСОБА_15 і ОСОБА_21 , які вимагали повернути куртку ОСОБА_5 , на що вони їм говорили, що вони її не брали. Після цього, вони вирішили усі їхати додому та при виході побачила, як ОСОБА_15 і ОСОБА_19 пішли за потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_14 . Окрім цього бачила як обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ще один невідомий їй хлопець на виході з нічного клубу наносили удари потерпілому ОСОБА_8 , який лежав на землі. Після цього вона побачила, як ОСОБА_4 і ОСОБА_5 перебігли на другу сторону дороги де разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_15 нанесли удари ногами потерпілому ОСОБА_7 , після чого усі розбіглися. Побачивши це, вона підійшла до потерпілого ОСОБА_7 , який лежав без свідомості та «харчав». Події відбувалися дуже швидко, орієнтовно протягом 1 хв. Після цього було викликано швидку медичну допомогу, однак враховуючи те, що швидка довго не їхала, вони самостійно автомобілем потерпілого доставили його до медичного закладу.
Показами даними в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , з яких вбачається, що він перебував на святкуванні дня народження ОСОБА_17 . Після цього вони з друзями вирішили продовжити відпочинок у нічному клубі на масиві Дружби в м. Тернопіль, де замовили їжі та випивки. Сам момент бійки він не бачив, оскільки близько 03.00 год. був напідпитку та поїхав додому. Бачив ОСОБА_5 , який був напідпитку у нічному клубі та поводив себе некоректно, висловлювався нецензурною лайкою.
Показами свідка ОСОБА_13 , даними в судовому засіданні, яка пояснила, що після святкування дня народження ОСОБА_17 у ресторані «Оскар» в м. Тернополі, вони продовження святкування у нічному заклад «Марципан». Окрім цього в нічному клубі бачила обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (її двоюрідний брат), який з кимось сперечався. ОСОБА_5 вона радила їхати додому. Близько 02.00 год. вони з ОСОБА_16 поїхали додому і на наступний день їй повідомили, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 побили потерпілого ОСОБА_7 .
Показами даними в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що з 07 на 08 лютого 2018 року близько 24 год. вони в компанії з шести чоловік прибули у клуб «Марципан» в м. Тернопіль. Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вже були у приміщенні даного закладу. Вона бачила як ОСОБА_13 заспокоювала ОСОБА_5 , оскільки той чіплявся до людей. Вийшовши на вулицю вона побачила, що в потерпілого ОСОБА_7 розбита голова та ОСОБА_17 повідомила їй, що тілесні ушкодження потерпілому наніс ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_7 повернувся до закладу та вони продовжили святкування. У подальшому, коли вже збиралися додому, вона бачила біля гардеробу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ще двох трьох чоловік із ними. Вийшовши на вулицю вона побачила, що немає потерпілого ОСОБА_7 . Після чого оглянувшись помітила, що потерпілий ОСОБА_7 лежав через дорогу, і в нього була розбита голова, нечітка мова. До потерпілого ОСОБА_7 підбіг хлопець невисокого зросту, подивився і втік.
Показами свідка ОСОБА_22 даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що вона перебувала 08 лютого 2018 року у нічному клубі «Марципан» в м. Тернопіль, де зустріла ОСОБА_17 , ОСОБА_7 та інших, які відпочивали у закладі. Вона бачила також обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Близько 02.00 год. на вулиці біля закладу вона бачила потерпілого ОСОБА_7 , який лежав на дорозі та був непритомний. ОСОБА_17 викликала карету швидкої допомоги. Зі слів ОСОБА_17 їй відомо, що між обвинуваченими і потерпілим ОСОБА_7 був конфлікт. Безпосередньо бійки вона не бачила.
Показами свідка ОСОБА_18 даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що із обвинуваченим ОСОБА_5 вони знайомі візуально. У лютому 2018 року, він, ОСОБА_15 та ОСОБА_19 пили каву на автомобільній заправці, де о 03.00 год. до ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що зі слів обвинуваченого ОСОБА_5 їх побили чоловіки у нічному клубі «Марципан». Його автомобілем, вони прибули до нічного клубу «Марципан», де стояв ОСОБА_5 та ще один хлопець, розповідали, що їх побили і забрали верхній одяг та телефон. Обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що його кривдники знаходяться у приміщенні нічного клубу. Після цього вони всі разом зайшли у середину в заклад. Він з ОСОБА_23 залишилися в холі клубу, а ОСОБА_15 та ОСОБА_19 і інші особи, зайшли в приміщення. Потім він з ОСОБА_23 через 5 хв. пішли до машини та за ними вийшли ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Також побачив як з нічного клубу вийшла молода дівчина і за нею йшов потерпілий ОСОБА_7 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , і хлопець невисокого зросту. ОСОБА_7 просив його не чіпати, бо його боліла голова, на що ОСОБА_15 сказав, що вони просто поспілкуються, попередив ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , щоб не чіпали потерпілого. Вони йшли повз нього, стали біля його машини, де їх наздогнав ОСОБА_5 та вдарив потерпілого ОСОБА_7 рукою в область голови, почав наносити йому удари, на що потерпілий від несподіванки почав прикриватися руками, відходити в сторону дороги. Туди підбігли дівчата, кричали, били сумками хлопців, з метою захисту ОСОБА_7 .. ОСОБА_7 впав на тротуар, на що ОСОБА_5 напівприсідки наніс йому удари руками. Після того він покликав хлопців і вони поїхали.
Показами свідка ОСОБА_12 даними в судовому засіданні, з яких вбачається, що ОСОБА_5 є його однокласником, а з обвинуваченим ОСОБА_4 знайомі близько двох років. Близько 03.00 год. 08 лютого 2018 року йому зателефонував ОСОБА_5 та сказав, що він знаходиться у нічному клубі «Марципан», був побитий та попросив забрати його речі (мобільний телефон). Він зателефонував до ОСОБА_15 , який був з ОСОБА_19 і ОСОБА_25 . Разом вони під`їхали та побачили, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 знаходилися праворуч від закладу «Марципан», без одягу. Сторонніх осіб біля них не було та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 пояснили, що особи з якими у них суперечка в середині приміщення клубу. Вони вирішили зайти. Він залишився з ОСОБА_26 біля гардеробу, а ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , ОСОБА_19 та ОСОБА_24 зайшли в приміщення клубу. Через 10-15 хв. вони вийшли, і з ними були незнайомі йому особи. На дворі повернули ліворуч від нічного закладу. Через деякий час також вийшла незнайома йому дівчина, сам потерпілий ОСОБА_7 і ОСОБА_15 з ОСОБА_19 , які пішли за автомобіль, яким вони приїхали. Також за ними в подальшому пішов обвинувачений ОСОБА_5 . Що там відбувалося він не бачив. Почув крики незнайомих йому осіб, що рухалися по проїзній частині в лівий бік. Вийшовши на дорогу, побачив самого потерпілого ОСОБА_7 , в лежачому положенні на іншій стороні дороги і біля нього перебував ОСОБА_5 . Також бачив компанію незнайомих йому осіб і ОСОБА_15 з ОСОБА_19 , між якими була словесна перепалка та штовханина на проїзній частині дороги. Незадовго ОСОБА_27 вигукнув, щоб сідати в машину та їхати додому і вони з ОСОБА_15 , ОСОБА_19 поїхали.

Також винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України повністю доводиться оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- висновком експерта № 87 від 13 лютого 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого кров громадянина ОСОБА_5 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0

(а.м.к.п. 183-184 Т.1);

- висновком експерта № 88 від 13 лютого 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого кров громадянина ОСОБА_4 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

(а.м.к.п. 154-155 Т.1);

- висновком експерта № 100 від 16 лютого 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого кров громадянина ОСОБА_7 належить до групи О(І) з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

(а.м.к.п. 196-197 Т.1);

- висновком експерта № 41 від 07 березня 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту рук ОСОБА_4 (об. 1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність у препаратах необхідних для обліку статевого хроматину елементів. Серологічно в цих об`єктах визначено антигени А і Н системи АВ0. Крові не виявлено. З висновків експерта №№ 88 та 100 відомо, що кров ОСОБА_4 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, кров ОСОБА_7 - до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Реакцією абсорбції елюції в крові ОСОБА_4 визначено супутній антиген Н системи АВ0. Враховуючи отримані результати та групи крові зазначених у постанові осіб, не виключено походження виявлених слідів за рахунок змішування власних клітин ОСОБА_4 та ОСОБА_7 або іншої особи - носія хоча б одного з антигенів А і Н системи АВ0.

(а.м.к.п. 156-157 Т.1);

- висновком експерта № 43 від 07 березня 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого, при судово-медичній експертизі тампонів змивів з рук ОСОБА_4 (1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. Крові не виявлено. Серологічно в цих об`єктах визначено антигени А і Н системи АВ0. З висновків експерта №№ 87, 88 та 100 відомо, що кров ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, кров ОСОБА_7 - до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Реакцією абсорбції-елюції в крові ОСОБА_5 визначено супутній антиген Н системи АВ0. На підставі отриманих результатів, з урахуванням груп крові зазначених у постанові осіб, не виключаю походження виявлених слідів за рахунок змішування клітин ОСОБА_4 та ОСОБА_7 або іншої особи - носія хоча б одного з антигенів А і Н системи АВ0. Домішки клітин ОСОБА_5 допускаються.
(а.м.к.п. 158-159 Т.1);

- висновком експерта № 105 від 16 березня 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого у слідах на штанах типу "джинси" (об. № 1, 2), що належать громадянину ОСОБА_4 , знайдена кров людини. На куртці та светрі, що належать громадянину ОСОБА_4 слідів, подібних на кров, не виявлено. При серологічному дослідженні у вказаних слідах крові виявлений антиген Н за ізосерологічною системою АВ0. Кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Для його крові властивий антиген Н як основний. Кров громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, кров у слідах на штанах (об. №1,2) може належати особі, якій властивий антиген Н і може походити від потерпілого ОСОБА_7 . Походження виявленої крові від громадян ОСОБА_4 і ОСОБА_5 виключається.

(а.м.к.п. 160-163 Т.1);

- висновком експерта № 44 від 07 березня 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого, при судово-медичній експертизі тампонів змивів з рук ОСОБА_5 (1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. Крові не виявлено. Серологічно в цих об`єктах визначено антигени А і Н системи АВ0. З висновків експерта №№ 41, 43, 87, 88 та 100 відомо, що кров ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_7 - до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, не виключено походження виявлених слідів за рахунок змішування клітин ОСОБА_5 та ОСОБА_7 або іншої особи - носія хоча б одного з антигенів А і Н системи АВ0. Домішки клітин ОСОБА_4 допускаються.
(а.м.к.п. 188-189 Т.1);

- висновком експерта № 261 від 07 березня 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_5 , 1995 року народження, приймаючи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, підсумовано: при судово-медичній експертизі у ОСОБА_5 виявлені синці обох плечей та лівого стегна, садна правої кисті і правої гомілки. Характер вказаних вище ушкоджень свідчить про їх утворення від дії тупих предметів. Садна правої кисті, зважаючи на стан кірок на їх поверхнях, виникли близько за 4-6 діб до експертного обстеження ОСОБА_5 . Інші ушкодження (синці обох плечей та лівого стегна, садно правої гомілки) виникли близько за 7-9 діб до його експертного обстеження, про що свідчать забарвлення синців та властивості поверхні садна. За ступенем тяжкості виявлені у ОСОБА_5 синці та садна належать до легких тілесних ушкоджень - п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995). 3. Утворення відмічених у ОСОБА_5 саден по тильній поверхні правої кисті у вказаний в постанові термін (08.02.2018), не виключається . (а.м.к.п. 185-187 Т.1);

- висновком експерта № 271 від 27 лютого 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_8 , 1998 року народження, приймаючи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, підсумовано, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 виявлені садно задньої поверхні грудей та синець лівого стегна. Відмічені у ОСОБА_8 ушкодження, з огляду на їх вид та морфологічні властивості, утворились від дії тупих предметів близько за 5-7 діб до його експертного обстеження. Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких - п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995). Зважаючи на характер та розташування вказаних у ОСОБА_8 ушкоджень, утворення їх за наведених у постанові та повідомлених ним при судово-медичній експертизі обставин, не виключається.

(а.м.к.п. 204-206 Т.1);

- висновком експерта № 383 від 11 травня 2018 року судової медичної експертизи, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_7 , 1984 року народження, вивчивши медичні документи та матеріали досудового розслідування, беручи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань, підсумовано, що за даними медичних документів, у ОСОБА_7 при його госпіталізації 08.02.2018 о 05.30 год. у КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги" та при подальшому лікарському спостереженні та клініко-інструментальних обстеженнях (рентгенографії, комп`ютерної томографії) були виявлені такі травматичні зміни механічного походження: "забійне" садно потилиці розміром 3 см, що "незначно кровить", чи в іншому записі "забійна рана тім`яно-потиличної ділянки справа"; забій м`яких тканин лобної ділянки; закритий подвійний перелом лівої виличної дуги із забиттям м`яких тканин лівої скроневої ділянки; "відкрита" черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку у правій лобній частці, субарахноїдальним (під м`яку мозкову оболонку) крововиливом у лівих тім`яній, скроневій та потиличній ділянках, просторим субдуральним (під тверду мозкову оболонку) крововиливом у правих лобній, тім`яній та скроневій ділянках із стисненням головного мозку і компресійно-дислокаційним синдромом. Усі вказані вище ушкодження заподіяні тупими предметами, що підтверджується їх видами: забиття м`яких тканин, садно, забійна рана, внутрішньочерепні крововиливи, перелом. За механізмом утворення черепно-мозкова травма у ОСОБА_7 є наслідком сильного удару тупим предметом з обмеженою поверхнею (індивідуальні властивості якого визначити не можна через відсутність описання його ототожнюючих ознак) у ліву вилично-скроневу ділянку, внаслідок чого утворилися подвійний перелом виличної дуги, забиття м`яких тканин скроневої ділянки в місці прикладання сили, субарахноїдальний крововилив над боковою поверхнею лівої півкулі головного мозку, та протиударні ушкодження - просторий субдуральний крововилив у правих лобній, тім`яній та скроневій ділянках, забій речовини головного мозку у лобній частці - на протилежній стороні головного мозку. Наведені вище морфологічні властивості є типовими для інерційної травми, тобто, для травми голови, що отримала прискорення, в даному випадку внаслідок сильного різкого удару. З урахуванням наведеного, черепно-мозкова травма у ОСОБА_7 разом із травмою скронево-виличної виличної ділянки голови (у даному випадку вони окремо не оцінюються) належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння - п.п. 2.1.2., 2.1.3 (г) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (МОЗ України, Київ, 1995).

Садно чи поверхнева рана потиличної ділянки та забиття м`яких тканин лобової ділянки без ушкодження підлягаючих тканин, як разом так і окремо, належать до легких тілесних ушкоджень - п. 2.3.5 "Правил". За морфологічними властивостями ушкоджень, клінічними проявами черепно- мозкової травми, описаними у медичній карті при вступі ОСОБА_7 у лікувальний заклад, усі травматичні зміни у нього утворилися у короткий проміжок часу, незадовго до його госпіталізації. Судово-медичних даних для обґрунтованого розмежування їх за давністю та послідовністю спричинення немає. Як зазначено у п. 2.3.6 цих підсумків, черепно-мозкова травма у ОСОБА_7 утворилася внаслідок сильного удару предметом з обмеженою поверхнею, не виключено ногою, у ліву бокову (вилично-скроневу) частину обличчя. Вона не пов`язана із падінням на площину, у тому числі на асфальтне покриття. Із таким падінням можна пов`язати утворення у потерпілого садна чи поверхневої рани без ушкодження підлягаючих тканин голови у правій потиличній чи тім`яно-потиличній ділянці. Згідно з описаними у медичній карті травматичними змінами в ділянці голови - забиття м`яких тканин лобової ділянки, садно чи забійна рана потилиці, подвійний перелом виличної дуги та забиття м`яких тканин скроневої ділянки зліва, вони виникли не менш як від трьох травматичних впливів (ударів) у голову. Розмежувати їх за часом виникнення - "близько 3 години 13 хвилин та близько 4 години", за судово-медичними даними не можна. Безумовно, при нанесенні ударів в голову і виникненні черепно-мозкової травми кожний наступний удар викликає більший об`єм внутрішньочерепних ушкоджень. Будь-яких ушкоджень в інших ділянках тіла ОСОБА_7 не описано. Потерпілий ОСОБА_7 після спричинення йому черепно-мозкової травми

("отриманих тілесних ушкоджень о 3.13 год та 4.00 год") впродовж певного проміжку часу міг здійснювати активні дії до виникнення виразних явищ стиснення головного мозку субдуральною гематомою та втрати свідомості. Тривалість так званого "світлого проміжку" залежить від швидкості кровотечі і накопичення крові під оболонкою мозку та інших факторів. Судово-медичних даних для обґрунтування положення, в якому перебував потерпілий в момент нанесення тілесних ушкоджень, та взаємного розташування потерпілого та нападника (нападників) у момент нанесення йому тілесних ушкоджень, немає

(а.м.к.п. 210-220 Т.1);

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 21 березня 2018 року, що проводилась в період з 23 лютого 2018 року по 16 березня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Тернопільської області № 01/680т від 15 лютого 2018 року, за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Захід зафіксований на оптичному носії диску № 1296т/18, на якому містяться розмови, зокрема:

- 03 березня 2018 року о 18.53 год. на мобільний телефон ОСОБА_5 телефонує невідома особа з номера телефону НОМЕР_2 та в ході розмови ОСОБА_5 зазначає, що він на волі та його нічим не злякаєш, а також про те, що вони побили «пацана, якого була знайома дівчина ОСОБА_28 ». Якщо пред`явлене йому обвинувачення буде змінено на ст. 122 КК України, то він отримає умовне покарання. Потерпілий його не цікавить;

- 05 березня 2018 року о 11.18 год. на мобільний телефон ОСОБА_5 телефонує ОСОБА_4 із номеру НОМЕР_3 в ході якої останній цікавиться новою інформацією та тим чи ходили батьки ОСОБА_5 до лікарні, стверджує про те, що треба вирішувати питання з батьками потерпілого, оскільки він не хоче бути ув`язненим;

- 05 березня 2018 року о 13.31 год. ОСОБА_5 телефонує на мобільний телефон невідомої особи № НОМЕР_4 та зазначає, що його можуть «закрити», але його це не цікавить, оскільки «все, що дадуть» все його;

- 06 березня 2018 року о 15.15 год. на мобільний телефон ОСОБА_5 телефонує невідома особа з номеру телефону НОМЕР_5 та в ході розмови ОСОБА_5 зазначає, що потрібно ще раз нанести тілесні ушкодження потерпілому;

- 06 березня 2018 року о 16.10 год. на мобільний телефон ОСОБА_5 телефонує невідома особа з номеру телефону НОМЕР_2 та в ході розмови ОСОБА_5 говорить про те, що потерпілий заходив у соціальні мережі, оскільки краще себе почуває. Зазначає, що ОСОБА_4 перебуває у місцях позбавлення волі, а також те, що його батько не відвідував потерпілого;

- 08 березня 2018 року о 17.02 год. на мобільний телефон ОСОБА_5 телефонує ОСОБА_4 із номеру НОМЕР_6 в ході якої обговорюють виявлене бажання потерпілого примиритися, спілкування з його родичами. ОСОБА_4 зазначає, що він визнав вину у вчиненні правопорушень;

- 11 березня 2018 року о 20.07 год. та 13 березня 2018 року о 20.23 год. ОСОБА_4 з номеру телефону НОМЕР_6 спілкуються з ОСОБА_5 стосовно міри покарання за вчинені ними правопорушення та необхідності нести відповідальність, відбувати покарання, оскільки «ситуація тяжка».

(а.м.к.п. 230-232 Т.1).

При цьому судом критично оцінюються пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо невизнання своєї вини по факту вчинення спільно із ОСОБА_4 хуліганських дій щодо потерпілого ОСОБА_8 та повторного епізоду спричинення потерпілому ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_4 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, тілесних ушкоджень, оскільки вони повністю спростовуються, як поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 так і свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 під час судового слідства були послідовними, такими, що повністю узгоджуються із іншими матеріалами кримінального провадження оголошеними в судовому засіданні. Причин оговорити обвинуваченого ОСОБА_5 з їхньої сторони суд не вбачає.

Натомість показання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає такими, які направлені на введення суду в оману та уникнення останнім належного покарання за вчиненні кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:
- за ч.2 ст. 296 КК України - хуліганство тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;

- за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Також, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:
- за ч.2 ст. 296 КК України - хуліганство тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб;
- за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, те, що він раніше несудимий, його молодий вік, думку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просять обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі, відсутність у них майнових претензій до обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, повне відшкодування завданої шкоди потерпілим. При цьому суд не вбачає, як обставину, яка б обтяжувала покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті, оскільки така не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами в ході судового розгляду.
При цьому суд при призначенні покарання за ч.2 ст.121 КК України, керується вимогами передбаченими ч.1 ст. 69 КК України, згідно якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.
Таким чином, суд за наявності двох вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, також враховує і інші обставини, які слід врахувати при пом`якшенні покарання обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, непрацюючої дружини, позитивну характеристику з місця проживання, його належну поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, те, що ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Також, суд враховує відношення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинених ним кримінальних правопорушень, принесення щирих вибачень за вчинене потерпілим в даному кримінальному провадженні, оцінки негативно своїх дій, та запевнення суду про прагнення стати на шлях виправлення, обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень.
Враховуючи викладене, суд за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при визначенні міри покарання за ч.2 ст.121 КК України, вважає за можливе застосувати ч.1 ст.69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню передбаченому вказаною статтею.
За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.2 ст.296 КК України та за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Водночас з врахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, пом`якшуючих покарання обставин, даних про його особу, негативного відношення до вчинених ним кримінальних правопорушень та критичної оцінки свої дій, обіцянки не вчиняти правопорушень у майбутньому, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, те, що він раніше несудимий, його молодий вік, думку потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просять обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі, відсутність у них майнових претензій до обвинуваченого. До, обставин, що пом`якшує покарання, суд відносить повне відшкодування завданої шкоди потерпілим. При цьому суд не вбачає, як обставину, яка б обтяжувала покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що зазначена стороною обвинувачення в обвинувальному акті, оскільки така не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами в ході судового розгляду.
Окрім цього суд не відносить до обставин що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 такі зазначені захисником адвокатом ОСОБА_11 обставини, як щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_5 в ході судового розгляду не повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, не сприяв як під час досудового слідства так і під час судового розгляду у їх розкритті, а тому висловлення каяття у вчиненому в судових дебатах, суд вважає ніщо іншим, як способом уникнення належного покарання за вчинене, у зв`язку із чим не вбачає підстав для застосування вимог ч.1 ст.69 КК України при призначенні йому покарання за ч.2 ст.121 КК України.
За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч.2 ст.296 КК України та за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Також суд вважає, що на підставі ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_5 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 08 лютого 2018 року (з моменту затримання) по 03 березня 2018 року (звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням суми визначеної застави), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.121 КК України,із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України - у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
- за ч.2 ст.121 КК України - у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначити покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_5 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 08 лютого 2018 року (з моменту затримання) по 03 березня 2018 року (звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням суми визначеної застави), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1