Справа № 186/684/19
Провадження № 1-в/0186/34/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2020 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську подання заступника начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Губаха, Пермської області, РФ, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21 серпня 2019 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області по ст.126-1 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Петропавлівського районного міського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року ОСОБА_4 засуджений по ст.126-1 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Контроль за поведінкою засудженого в період іспитового строку здійснював Петропавлівський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області.

Останній звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, так як останній був взятий на облік 17 жовтня 2019 року, з порядком та умовами здійснення нагляду та проведення соціально виховної роботи, обов`язками, покладеними на нього вироком суду, був ознайомлений 21 жовтня 2019 року, однак допустив порушення обов`язку, встановленого вироком суду, відповідно п.1 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 17 лютого 2020 року не з`явився у визначений для реєстрації день до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, також, ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 20 жовтня 2019 року по ч.1 ст.178 КУпАП, 09 грудня 2019 року, 14 січня 2020 року, 20 січня 2020 року по ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вказані правопорушення його було письмово повідомлено 18 лютого 2020 року про можливість скасування звільнення з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду, однак він продовжував вчиняти правопорушення і 23 лютого 2020 року був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.175-1 КУпАП. Нового злочину не скоїв.

Просить суд скасувати ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання.

Заступник начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання в його відсутність, просить подання задовільнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання в його відсутність.

Вислухавши думку прокурора, який підтримав подання і просить суд відмінити відносно ОСОБА_4 звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направити його для відбування призначеного судом покарання, так як він не виправляється, систематично порушує порядок відбування покарання, не з`являється для реєстрації в органи кримінально - виправної інспекції, не працює, суд приходить до наступного.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироку суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно частини 2 статті 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до положень статті 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Згідно з п.5.3 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчиняла правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється два і більше разів без поважних причин на реєстрацію, або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, в такому випадку уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України»18 червня 2015 року вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Вивчивши матеріали особової справи ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне задовільнити подання, оскільки ОСОБА_4 не виконує покладені на нього обов`язки допустив порушення порядку та умов відбуття випробування, а також обов`язків покладених на нього судом, 17 лютого 2020 року не з`явився у визначений для реєстрації день до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, в період іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, а саме: 20 жовтня 2019 року по ч.1 ст.178 КУпАП, 09 грудня 2019 року, 14 січня 2020 року, 20 січня 2020 року по ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вказані правопорушення його було письмово повідомлено 18 лютого 2020 року про можливість скасування звільнення з випробуванням та направлення для відбування покарання за вироком суду, однак він продовжував вчиняти правопорушення, 23 лютого 2020 року був притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.175-1 КУпАП, 18 вересня 2020 року по ч.2 ст.173-2 КУпАП, 28 вересня 2020 року по ч.2 ст.173-2 КУпАП, ніде не працює і не навчається, має схильність до скоєння протиправних дій, порушував умови і порядок відбуття покарання, не бажає стати на шлях виправлення, факти систематичного вчинення порушень адміністративного законодавства та винесення службою пробації письмового попередження свідчать про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення. Рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній, та криміногенні потреби, такі як: «робота», «вживання алкоголю» та «готовність до змін» незмінні за весь час перебування на обліку в службі пробації, незважаючи на проведену соціально виховну роботу із засудженим, тому суд вважає за необхідне направити його для відбування призначеного покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України, ст.ст.164, 166 КВК України, Постанови ПВС України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, Наказом № 270/1560 від 19 грудня 2003 року державного департаменту України з питань виконання покарань МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань»,- суд

ПОСТАНОВИВ :

Подання заступника начальника Петропавлівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центру пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання - задовільнити.
Відмінити засудженому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробувальним строком.

У відповідності ч.2 ст.57 КВК України направити засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2019 року по ст.126-1 КК України до 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.87 КВК України, засудженого ОСОБА_4 направити до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення даної ухвали до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1 .