Справа №127/381/21
Провадження №1-кс/127/143/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоньківці Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000033, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 08.01.2020 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивоване тим, що Досудовим розслідуванням установлено, що 05.01.2021 у вечірню пору доби, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до квартири ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де проводили дозвілля та випивали алкогольні напої, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними виник словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідки, почав наносити чисельні удари кулаками в область голови та тулуба ОСОБА_7 . Після чого, схопив обома руками за шию ОСОБА_7 почав здавлювати її прижавши до підлоги та не відпускав, доки остання не перестала подавати ознак життя.
В подальшому, ОСОБА_4 , з метою приховання слідів вчиненого ним злочину, підняв тіло ОСОБА_7 і викинув його в під`їзд будинку та штовхнув його вниз по сходам.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 3П смерть ОСОБА_7 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлення органів шиї.
06.01.2021 о 01.20 год за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України затримано: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Хоньківці Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому 06.01.2021 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколам огляду місця подій від 06.01.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 ; поясненням ОСОБА_4 ; протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 та іншими зібраними доказами у кримінальному провадженні.
Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років та згідно ч. 4 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, а тому виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не буде сприяти виконанню покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.
Крім того, на даному етапі досудового розслідування, наявні ризики визначені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, адже останній вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого, свідків, експертів. Також, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, антигромадський спосіб життя, дає підстави вважати, що останній може як вчиняти нові кримінальні правопорушення, так і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, адже особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть обмежити можливість ОСОБА_4 вчинити вищезазначені діяння, передбачені ст. 177 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із позбавлення волі.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є матір`ю підозрюваного ОСОБА_4 . Її син проживає з нею та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, останнім часом, а саме з літа 2020 по 30.12.2020 року перебував на заробітках у м. Києві та 10.01.2021 року мав знову їхати до Києва. Просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, так як вона взмозі забезпечити його постійне перебування за адресою проживання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання з доданими матеріалами, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та свідка, дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення є з наступних підстав.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 06.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
06.01.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчинені злочину за вчинення якого законом передбачено максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, після вчинення злочину намагався приховати сліди злочину, а також особу підозрюваного, який офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, не одружений. Крім того, суд також враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, яка полягає в умисному заподіянні смерті іншій особі, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_11 в частині належного забезпечення перебування під цілодобовим домашнім арештом, так як підозрюваний ОСОБА_4 останніх пів року не проживав із сім`єю, що свідчить про те, що у свідка ОСОБА_11 не має впливу на підозрюваного та не забезпечить належну поведінку останнього.
При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчинено із застосування насильства або погрозою його застосування, а тому підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 до 01 години 20 хвилин 06 березня 2021 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 01 години 20 хвилин 06 березня 2021 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя