Справа № 509/252/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000046 від 15.01.2021 за ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000046 від 15.01.2021 за ч.3 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 25.12.2020 по 08.01.2021 не встановлена особа, шляхом вільного доступу, через відсутність запорних пристроїв, проникла до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала мобільний телефон «Нокіа», вартістю 500 гривень, належний ОСОБА_5 , а також його грошові кошти в сумі 3000 гривень, чим спричинила йому матеріальну шкоду на загальну суму 3500 гривень.

16.01.2021 ОСОБА_6 видав слідчому викрадений ним мобільний телефон марки «NOKIA RM-653», ІМЕІ: НОМЕР_1 , модель 1800, моноблок, у пластиковому корпусі чорного кольору, без чохла, з наявною сім-карткою оператора «Київстар», який запаковано до паперового пакету.

Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказаний мобільний телефон марки «NOKIA RM-653», ІМЕІ: НОМЕР_1 , модель 1800, моноблок, у пластиковому корпусі чорного кольору, без чохла, з наявною сім-карткою оператора «Київстар», має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для повного та об`єктивного розслідування усіх обставин провадження, з метою забезпечення збереження вказаного речового доказу, просить про накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, відповідає критеріям речових доказів, а також визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. Без накладення арешту на майно існує реальна загроза його втрати, тому слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

накласти арешт на речі, вилучені в ході огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки «NOKIA RM-653», ІМЕІ: НОМЕР_1 , модель 1800, моноблок, у пластиковому корпусі чорного кольору, без чохла, з наявною сім-карткою оператора «Київстар», який передати на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1