провадження № 274/6084/20
провадження № 1-в/0274/734/20
УХВАЛА
Іменем України
18.09.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за клопотанням Державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства щодо засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше неодноразово судимого, останній раз: 26.02.15 за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 засуджений 18 жовтня 2017 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 309 ч. 2, 70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 18.10.17; кінець строку: 18.10.21.

Начальник Райківської виправної установи № 73 звернувся в суд з клопотанням про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18.10.17 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо спрощення досудового розслідування окремих кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року, клопоче про розгляд провадження без участі представника адміністрації установи. Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд клопотання без його участі. Відповідно до листа від 18.09.20 прокуратура не заперечує проти проведення судового засідання за відсутності прокурора. Суд не визнає явки засудженого, представника адміністрації та прокурора в судове засідання обов`язковими. Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши надані матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Так, 01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII. Вказаним законом внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, згідно з якими кримінальна відповідальність за скоєння цього кримінального правопорушення настає за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. На відміну від попередньої редакції норми, яка передбачала відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах. Отже нова редакція закону значно звужує кваліфікуючу ознаку складу правопорушення, передбаченого частиною другою.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18.10.17 дії засудженого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України судом кваліфіковані як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичного засобу без мети збуту (повторність у вироку не зазначена). Після внесених Законом України № 2617-VШ від 22.11.2018 змін диспозиція ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуючої ознаки повторність не містить, тобто дії ОСОБА_3 з 01.07.20 мають бути кваліфіковані як незаконні придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України в редакції, що діє з 01.07.20, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Як визначено у ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, засудженому ОСОБА_3 також підлягає зниженню призначена міра покарання у виді позбавлення волі, як така, що не передбачена санкцією нового закону, до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. При цьому строк покарання перераховується за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тобто засудженому ОСОБА_3 визначається строк за ст. 309 КК України в межах максимальної межі покарання за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 5 років.

Беручи до уваги, що за вироком від 18.10.17 на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 309 ч. 2 КК України ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки шість місяців (фактично призначене за ч. 3 ст. 185 КК України покарання поглинуло покарання за ч. 2 ст. 309 КК України), пом`якшення кваліфікації і покарання за ст. 309 КК України жодним чином не впливає на остаточно визначене ОСОБА_3 цим вироком суду покарання.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 5, 74, 309 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити.

Привести вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ та вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 1 ст. 309 КК України (в ред. від 22.11.18).

Призначену вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області 18 жовтня 2017 року засудженому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України міру покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки знизити до максимальної межі покарання, встановленою санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, а саме до обмеження волі на строк 5 років.

В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2017 року засудженому ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 70, 71 КК України визначено остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засуджений - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1