Справа №463/4274/19
Провадження №1-кс/463/787/20
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

25 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , осіб, які подали скаргу ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_5 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою від 6 лютого 2020 року на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 від 22 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000751 від 17 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Просить скасувати оскаржувану постанову.
Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000751 від 17 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_6 від 22 січня 2020 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, не вчинено необхідних слідчих дій для отримання доказів вчинення кримінального правопорушення.
Розгляд скарги неодноразово відкладався за клопотанням скаржника та у зв`язку з карантинними заходами.
В судовому засіданні скаржник і її представник подану скаргу підтримали з мотивів викладених в ній, просили скаргу задовольнити.
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_6 в судове засідання 25 вересня 2020 року не з`явився. Проте в судовому засіданні 3 березня 2020 року відносно задоволення скарги заперечив і пояснив, що вважає досудове розслідування проведеним у відповідності до вимог чинного законодавства, повним і об`єктивним, за наслідками якого прийнято законне рішення, а тому просив в задоволені скарги відмовити.
За таких обставин, з врахуванням положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд скарги у відсутності представника органу досудового розслідування, відносно чого скаржник і її представник не заперечили.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000751 від 17 вересня 2018 року, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000751 від 17 вересня 2018 року. Відомості до реєстру внесено на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 5 вересня 2018 року в справі № 297/1917/18.
16 квітня 2019 року постановою слідчого ОСОБА_6 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях слідчого Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року вказана постанова була скасована через неповноту досудового розслідування.
22 січня 2020 року постановою слідчого ОСОБА_6 вказане кримінальне провадження повторно було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях слідчого Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 була допитана в якості свідка 23 лютого 2019 року. З протоколу її допиту вбачається, що при здійсненні допиту вона потребувала перекладача, обов`язки якого виконував ОСОБА_7 , чоловік ОСОБА_4 , про що свідчить його підпис в протоколі допиту.
З матеріали кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 було допитано в якості свідка 8 жовтня 2018 року.
Таким чином, ОСОБА_7 брав участь у вказаному кримінальному провадженні як свідок і перекладач, що суперечить приписам ст. 79 КПК України.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 22 січня 2020 року винесена з порушенням вимог КПК України, оскільки не проведено допиту заявника ОСОБА_4 з дотриманням вимог КПК України.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 від 22 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000751 від 17 вересня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України скасувати.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1