Провадження №1-в/447/343/20
Справа №447/3140/20
У Х В А Л А

12.11.2020 Миколаївський районний суд Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Миколаєві Львівської області матеріали подання ДУ «Миколаївська виправна колонія №50» про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2019 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше не судимого, уродженця м. Вінниця, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018,

встановив:

11.11.2020 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло подання ДУ «МВК №50» про приведення вироку у відповідність стосовно засудженого ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання наведено таке.

Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі. 01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018, яким внесені зміни у ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України не передбачено покарання у виді позбавлення волі до 3 років, а передбачається призначення покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного адміністрація ДУ «МВК №50» подала подання для вирішення питання щодо застосування Закону України №2617-VІІІ від 22.11.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суддя, розглянувши матеріали подання, дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Так, дійсно, 01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018, яким санкцію ч. 1 ст. 309 КК України було пом`якшено і скасовано відповідальність у виді позбавлення волі. Однак, ОСОБА_3 призначено покарання не лише за ч. 1 ст. 309 КК України, а й за ч. 2 ст. 309 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк до трьох років.

Таким чином, призначене ОСОБА_3 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2019 покарання за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України поглинення менш суворого покарання більш суворим, не перевищує санкцію статті після набрання чинності Законом України № 2617-VIII.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суддя,

постановив:

У задоволенні подання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в Львівський апеляційний суд через Миколаївський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1