КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 30 листопада 2020 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 та доповнення до апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 209 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , продовжено підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши їй в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання невідкладної медичної допомоги, та покладено на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 30 листопада 2020 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи.

27 листопада 2020 року захисником ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подано доповнення до апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , зпроханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Зазначає, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 продовжено незаконно, з огляду на те, що продовження строку застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 до 30 листопада 2020 року є також незаконним.
Окрім того, захисник ОСОБА_6 звертають увагу на те, що органом досудового розслідування не надано слідчому судді будь-яких доказів, які б слугували належними та достатніми підставами вважати, що ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру від 01 вересня 2020 року в жоден із способів, визначених статтями 276-279 КПК України та, відповідно, набуття нею процесуального статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000134.
У зв`язку з цим, слідчим суддею в ухвалі встановлено лише факт складення 01 вересня 2020 року відносно ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру та його направлення поштовим зв`язком по місцю її реєстрації та фактичного проживання, адресатом не отримано, що свідчить про не здійснення підозри ОСОБА_7 , шляхом направлення засобами поштового зв`язку.
Відтак, відсутність у особи процесуального статусу «підозрюваного» у кримінальному провадженні унеможливлює застосування до неї запобіжних заходів, у томі числі, пов`язаних з обмеженням права на свободу.
Окрім того, як стверджує захисник, сукупність матеріалів сторони обвинувачення та аналіз «письмового повідомлення про підозру» від 01 вересня 2020 року встановлює відсутність підстав для «розумної підозри» щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень. Пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтована, оскільки, інкриміновані діяння не містять суб`єктивних та об`єктивних ознак будь-якого кримінального правопорушення, в тому числі, передбаченого ч. 3 сит. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 209 КК України.

Також, в доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначає про відсутність ризиків в діях підозрюваної ОСОБА_7 , передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 30 липня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000134, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212 КК України.

01 вересня 2020 року ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 209 КК України, а саме у безпосередньому виконанні у складі організованої групи шахрайства з фінансовими ресурсами, а саме наданні завідомо неправдивої інформації органами державної влади з метою одержання пільг щодо податків, що заподіяло велику матеріальну шкоду, а також у вчиненні в складі організованої групи легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, а саме здійсненні фінансових операцій з майном (грошовим коштами), щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом та вчиненні особами, які знали, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом.
Вказане повідомлення відповідно до вимог КПК України скеровано поштовим зв`язком по місцю її реєстрації та фактичного проживання, оскільки ОСОБА_7 на виклик слідчого не з`явилася.
04 вересня 2020 ОСОБА_7 , у присутності її захисника, вручене повідомлення про підозру у вчинення нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 209 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року підозрюваній ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

30 жовтня 2020 року старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні заступник начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_7 строком до 30 листопада 2020 року, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020 року клопотання задоволено частково, продовжено підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши їй в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання невідкладної медичної допомоги, та покладено на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 30 листопада 2020 року.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 6 даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Розглядаючи клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та обставини життя особи, які можуть свідчити про збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу, всупереч доводам апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 209 КК України.

Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року)

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження підозрюваній запобіжного заходу. З огляду на те, що обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Твердження сторони захисту щодо відсутності доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів підлягають перевірці судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті

У клопотанні органу досудового розслідування зазначено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися і продовжують існувати.

Вивченням матеріалів судового провадження встановлено, що органом досудового розслідування доведено те, що вказані ризики продовжують існувати, слідчим суддею в межах КПК України їх оцінено, що дає законні підстави для обмеження свободи ОСОБА_7 на даному етапі розслідування кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання прокурора, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, за якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Що стосується доводів апеляційних скарг про те, що оскаржувана ухвала є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки висновки викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, то вони є безпідставними. На думку колегії суддів, суддя при розгляді клопотання прокурора про продовження застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Посилання захисника ОСОБА_6 щодо неналежного повідомлення ОСОБА_7 про підозру заслуговують на увагу, проте вони не є самостійною та безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмови у застосуванні запобіжного заходу. При цьому колегія суддів враховує і те, що на день розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у суді першої інстанції ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, відтак вона набула статусу підозрюваної.

З огляду на викладене, зазначені доводи та підстави, в яких захисники просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження, а тому апеляційна скарги захисникаОСОБА_5 з доповненням захисника ОСОБА_6 , з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягає.
Окрім того, колегія суддів враховує те, що на 30 листопада 2020 року закінчився строк дії оскаржуваної ухвали, відтак, вона втратила свою актуальність.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020 року, якою частково задоволено клопотання заступника начальника відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , продовжено підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши їй в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання невідкладної медичної допомоги, та покладено на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 30 листопада 2020 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 та доповнення до апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_10 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/47098/20-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Справа № 11сс/824/6004/2020 Доповідач: ОСОБА_10

Категорія ст. 181 КПК