Справа №635/5533/20
Провадження №1-кс/635/1366/2020
УХВАЛА

04 вересня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українець, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

04 вересня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб, без застосування застави.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.09.2020 близько 13 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлений, знаходився неподалік від будинку АДРЕСА_3 , де у останнього виник конфлікт з місцевим мешканцем ОСОБА_7 . Під час конфлікту, з побутових причин, та, в ході сварки, у ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин, що склались раніше між ним та ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому, тобто умисел на умисне вбивство ОСОБА_7 . З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, і бажаючи діяти саме таким чином, умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину розбиту верхню частину пляшки з-під пива «Мягке», діючи при цьому швидко та продумано, бажаючи настання смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, умисно зі значною силою, в той час коли ОСОБА_7 знаходився стоячи, обличчям до нього, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_7 вищевказаним предметом, тобто предметом небезпечним для життя потерпілого, один удар в область шиї ліворуч, після чого потерпілий почав кричати, та ОСОБА_4 , вважаючи, що виконав всі дії, необхідні для настання смерті ОСОБА_7 , припинив наносити йому тілесні ушкодження та викинув частину пляшки на місці вчинення злочину та направився в напрямку за місцем свого мешкання. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_7 , проте, злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки смерть потерпілого ОСОБА_7 , не наступила у зв`язку із своєчасною госпіталізацією останнього до ХОКЛ, де йому була надана кваліфікована медична допомога та збережене життя. Таким чином, своїми умисними злочинними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Горлівка, Донецької області, українець, громадянин України, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий. Допитаний в якості підозрюваного гр. ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, вину свою визнав повністю та щиро покаявся.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядом місця події від 03.09.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого зафіксовано місце вчинення злочину, вилучений фрагмент розбитої пляшки з нашаруванням речовини бурого кольору знаряддя вчинення злочину та осколки від фрагменту пляшки; рапортом оперативного чергового, відповідно до якого ОСОБА_7 доставлений до ХОКЛ з діагнозом різано-колота рвана рана підщелепної ділянки зліва; показаннями свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який показав, що він проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом із сім`єю. По сусідству проживає сестра з чоловіком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якими він підтримує дружні відносини. 03 вересня 2020 року приблизно о 13:00 він знаходився неподалік від будинку та почув, що по воротах його сестри хтось стукає. Після чого він вийшов на вулицю та побачив, що біля воріт ближче до дороги стоїть ОСОБА_7 та місцевий мешканець ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та вони лаялись між собою, та під час сварки пересувались ближче до кам`янки, розташованої навпроти будинку. В цей час вибігла його сестра та стояла поряд із співмешканкою ОСОБА_10 . Під час сварки, ОСОБА_9 підбіг до дитячого майданчику, взяв там пляшку з під пива, розбив її об сидіння на майданчику, підбіг до ОСОБА_7 та наніс один удар розбитою пляшкою в область шиї з ліва та втік; показаннями свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка показала, що вона йшла з чоловіком ОСОБА_4 , підійшла до подвір`я, де мешкає ОСОБА_12 з чоловіком ОСОБА_7 , поряд з ними знаходилась чужа собака, яка почала кидатись на гусок Раїси. В ході чого виник словесний конфлікт та вона направилась до свого чоловіка, який знаходився у знайомого ОСОБА_13 . Через деякий час вона разом з чоловіком направилась до будинку АДРЕСА_3 , де у нього з чоловіком ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. Після чого її співмешканець ОСОБА_9 пішов до дитячого майданчику, взяв там пляшку з під пива, розбив її об сидіння на майданчику, підбіг до ОСОБА_7 та наніс один удар розбитою пляшкою в область шиї.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що відповідно до державного демографічного реєстру, ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але на даний час тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 та не має офіційного джерела заробітку, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 не має постійного місця мешкання, та в провадженні слідчого відділення Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном від 7 до 15 років, усвідомлюючи даний факт ОСОБА_4 може переховуватись від органів розслідування, з метою уникнути покарання, пов`язаного з позбавленням волі, не має міцних соціальних зв`язків ні з суспільством, ні з державою, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків, та у разі якщо відносно ОСОБА_4 , не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе оказати вплив на свідків ( ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якою він мешкає в одному будинку) та на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є місцевим мешканцем, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Підсумовуючи приведене вище слідчим вказано, що у даному випадку існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий умисний злочин, ніде не працює, не має законних джерел заробітку, не одружений, не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця мешкання, є підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою кримінальну діяльність, незаконно впливати на свідків, а також переховуватися від слідства та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави. При цьому, про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 повідомлено 04 вересня 2020 року.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримала та просила задовольнити, з посиланням на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з частин першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду відповідного клопотання ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України тобто закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має середню освіту, не одружений, непрацюючий та не маючий постійного законного заробітку чи іншого законного джерела доходу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має негативну характеристику з місця проживання, раніше не судимий, а також обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, який відповідно до положення ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, з огляду на обставини інкримінованого підозрюваному злочину вбачається, що дії підозрюваного, як і він сам, представляють підвищену суспільну небезпеку, вбачається наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового слідства або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, що свідчить про існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 частини першої статті 177 КПК України.
Однак, ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України слідчий суддя вважає належним чином не вмотивованим слідчим та прокурором, а також зазначений без достатніх правових підстав, а тому слідчий суддя не приймає його до уваги.
Натомість, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, незважаючи на відомості про особу підозрюваного.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме, забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії передбачені пунктом 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, а також ту обставину, що до суду не надано даних про те, що співмешканка у якої тимчасово мешкав підозрюваний надала згоду перебування останнього за її місцем мешкання, як і не надано даних про власника вказаного житла, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити дії передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.
Відповідно до вимог статей 182, 183 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статті 177 КПК України, вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.
Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню, а запобіжний захід підлягає застосуванню в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 листопада 2020 року.
Керуючись статтею 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 03.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 листопада 2020 року включно.

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Харківського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 07 вересня 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1