Справа № 462/8174/20
провадження 1-кп/462/297/21
У Х В А Л А

26 січня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі

головуючого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000073 від 02.12.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця,з вимщою освітою, пенсіонера, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно із ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України,
встановив:

ОСОБА_5 29.09.2016 р. у приміщенні Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 299 при проведенні державної реєстрації фізичної особипідприємця завідомо знаючи, що не має у володінні (користуванні) приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , заповнив заяву про державну реєстрацію фізичної особипідприємця, в якій вказав вказану адресу, як адресу свого місцезнаходження. Надалі ОСОБА_5 завідомо знаючи, що заява містить неправдиві відомості щодо його місцезнаходження, умисно подав таку заяву державному реєстратору та на її підставі було проведено державну реєстрацію фізичної особипідприємця ОСОБА_5 , про що зроблено запис за № 0076639. Таким чином, ОСОБА_5 вніс в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця, завідомо неправдиві відомості, а також умисно подав для проведення такої реєстрації документи, які містять завідомо неправдиві відомості, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.205-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205-1 КК України та закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Зазначив, що розуміє, що це нереабілітуюча обставина. Захисник дане клопотання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 205-1 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України доведена та його дії вірно кваліфіковані, а клопотання обвинуваченого слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2-4 ст. 49 КК України)
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.
Як встановлено судом, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце 29.09.2016 року.

Санкція ч. 1 ст. 205-1 КК України (в редакції чинній на час вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відтак, строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального проступку становить 3 роки.

Враховуючи викладене та беручи до уваги ту обставину, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК України минуло більше трьох років, підстав для зупинення чи переривання перебігу давності не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечує, суд вважає за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України,

Керуючись ст.ст. 284, 285-288, 314, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49 КК України, суд,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 205-1 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 00000073 від 02.12.2020року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 205-1 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1