УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000705 від 16.11.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, маючого вищу освіту, тимчасово безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу №3 (по особовому складу) від 12.05.2016 т.в.о. директора державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» (далі - ДП «ОЗБМ»), на підставі заяви ОСОБА_4 про прийняття на роботу, останнього з 12.05.2016 призначено на посаду першого заступника директора ДП «ОЗБМ» з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Наказом т.в.о. директора ДП «ОЗБМ» № 39 ос від 07.10.2016, на підставі заяви ОСОБА_4 від 07.10.2016, останнього з 10.10.2016 призначено на посаду начальника служби економічної безпеки вказаного державного підприємства.

Відповідно до наказу т.в.о. директора ДП «ОЗБМ» № 65 ос від 13.12.2016 начальника служби економічної безпеки ОСОБА_4 звільнено з вказаної посади з 13.12.2016 (за ст.36 п.1 КЗпП України).

Згідно Розділу 2 Статуту ДП «ОЗБМ», затвердженого Міністром оборони України 14.12.1998 та зареєстрованого у ДПІ в Приморському районі м. Одеси 17.06.1999 за №4811-П, підприємство створене з метою задоволення потреб Міністерства оборони України, а також потреб народного господарства України своєю продукцією та вирішення за рахунок отриманих прибутків соціальних та економічних інтересів трудового колективу. Основним напрямком діяльності Підприємства є виробництво продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання.

Відповідно до положень Розділу 4 Статутумайно ДП «ОЗБМ`с тановлять основні фонди та оборотні кошти, а також цінності, вартість яких відображається у самостійному балансі Підприємства, є державною власністю та закріплюється за ним на праві повного господарського віддання. Здійснюючи право повного господарського віддання, Підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству України та Статуту.

Згідно Розділу 6 Статуту управління ДП «ОЗБМ» здійснює його керівник. Підприємство самостійно визначає структуру управління та встановлює штати. Керівник Підприємства несе повну відповідальність за стан та діяльність Підприємства; діє без довіреності від імені Підприємства, представляє його в усіх установах та організаціях; розпоряджається коштами та майном відповідно до чинного законодавства України; укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки; несе відповідальність за своєчасні внесення платежів у бюджет і виплату заробітної плати. Заступники керівника Підприємства, керівники та спеціалісти підрозділів апарату управління й структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділів, відділень, дільниць та інших аналогічних підрозділів Підприємства), а також старші майстри і майстри призначаються на посаду і звільняються з посади керівником Підприємства.

Відповідно до ст.18 КК України службовими особами є особи, які постійно чи тимчасово обіймають на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду першого заступника директора ДП «ОЗБМ», а у подальшому - начальника служби економічної безпеки вказаного державного підприємства, постійно обіймав на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому відповідно до ст. 18 КК України є службовою особою.

За час роботи на ДП «ОЗБМ`Дедіш С.М. неодноразово отримував готівкові кошти з каси державного підприємства під звіт, зокрема для закупівлі будівельних матеріалів, автомобільних запчастин, та інших потреб підприємства.

У серпні 2016 року, більш точний час слідством установити не надалося можливим, у першого заступника директораДП « ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння державними коштами, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Приступивши до реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння коштами шляхом зловживання своїм службовим становищем, розробив план та безпосередній механізм заволодіння державними коштами.

Так, ОСОБА_4 , згідно видаткового касового ордеру ДП «ОЗБМ» №736 від 16.08.2016, отримав з каси підприємства грошові кошти на придбання матеріалів в сумі 100 000,00 грн.

Крім цього, згідно видаткового касового ордеру ДП «ОЗБМ» №758 від 18.08.2016, ОСОБА_4 отримав з каси підприємства грошові кошти на придбання матеріалів в сумі 74 000,00 грн.

Також, згідно видаткового касового ордеру ДП «ОЗБМ» №826 від 26.08.2016, ОСОБА_4 отримав з каси підприємства грошові кошти на придбання матеріалів в сумі 90 000,00 грн.

Після отримання вказаних грошових коштів у ОСОБА_4 виникла реальна можливість заволодіти ними, а в подальшому використати на власний розсуд.

Разом з тим, не встановлені на даний час досудовим слідством службові особи ДП «ОЗБМ» у жовтні-листопаді 2016 року, більш точний час досудовим слідством встановити не вдалось, здійснили заміну видаткових касових ордерів №736, №758 та №826, підписаних ОСОБА_4 , на видаткові касові ордери з аналогічними номерами, у яких містились підписи т.в.о. директора ДП «ОЗБМ» ОСОБА_7 , без зазначення відомостей про одержувача вказаних грошових коштів, у зв`язку з чим до моменту встановлення вказаного факту в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження видаткові касові ордери №736, №758 та №826 обліковувались за ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, 13.12.2016 маючи на момент звільнення з ДП «ОЗБМ» у розпорядженні кошти державного підприємства у загальному розмірі 264 000грн.(що відповідно до п. 3 Примітки до ст. 185 КК України в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину), присвоїв їх у повному обсязі, та в подальшому розпорядився зазначеними грошовими коштами на власний розсуд, при цьому не використав їх для потреб підприємства, що спричинило майнової шкоди ДП «ОЗБМ» на вказану суму.

Слідчий звертається з клопотанням обґрунтовуючи його наступними доводами на посиланням на наступні ризики, а саме:

- пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України - саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а відсутність міцних соціальних зв`язків це певним чином підтверджує;

- пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його та співучасників даного злочину, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз тощо.

Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказане клопотання просив задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти клопотання слідчого, та просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на підставі того, що ризики на які посилається орган досудового розслідування фактично не існують.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з клопотання, 14 грудня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, особу підозрюваного, з огляду на його тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його подальшого можливого визнання винним у його вчиненні у встановленому законом порядку судом, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Таким чином, з огляду на викладене, з метою запобігання ризиків передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193, 194, 196КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000705 від 16.11.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 годин 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин, строком до 14.02.2020 року
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні терміни;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 покласти на співробітників СУ ГУ НП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1