Провадження № 11-кп/4820/224/21
Категорія : ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року клопотання прокурора задоволено, продовжено на час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожному, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04 лютого 2021 року.

У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.

Задовольняючи клопотання прокурора, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий, а тому застосований до нього запобіжний захід відповідає його особі, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, неявці до суду, переховуванню від суду, продовженню злочинної діяльності, незаконному впливу на свідків. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги запобігти цим ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів та вчинив злочин під час іспитового строку, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, а тому застосований до нього запобіжний захід відповідає його особі, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, неявці до суду, переховуванню від суду, продовженню злочинної діяльності, незаконному впливу на свідків, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги запобігти цим ризикам.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, вважаючи її незаконною, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати її, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Свої вимоги аргументує, що в порушення вимог ст.184 КПК України, клопотання про продовження строку запобіжного заходу прокурором ні їй, ні її підзахисному вручено не було та судом першої інстанції в судовому засіданні факт отримання ними клопотання не з`ясовувався.

Звертає увагу, що при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_7 перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину віком 12 років та постійне місце проживання, матеріальна шкода у даному провадженні відсутня, а злочин не пов`язаний з вчиненням злочину проти життя та здоров`я.

Вказує, що судом першої інстанції не перевірено наявність та обґрунтованість ризиків, які зазначені в клопотанні прокурора, не надано жодної оцінки доводам захисника та не доведено прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційних скарг, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримку поданих апеляційних скарг з мотивів наведених у них, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний обвинуваченим раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений (обвинувачена) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинувачених шляхом продовження останнім найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 стосовно того, що суд не розглянув можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів та не врахував дані про його особу, є безпідставними, оскільки, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд тим самим виключив можливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, через неспроможність їх забезпечити належну процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, з чим і погоджується колегія суддів.

Наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, перебування на утриманні малолітньої дитини не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Відсутність у сторони захисту письмового клопотання прокурора на час його розгляду про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого не може бути визнане таким, що унеможливлює його розгляд, адже суд зобов`язаний навіть незалежно від наявності клопотань розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (частина 3 статті 331 КПК). Таким чином, для продовження тримання обвинуваченого під вартою без клопотання прокурора КПК взагалі не встановлює будь-яких строків для попереднього ознайомлення обвинуваченого з такою процесуальною дією.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2020 року, якою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 04 лютого 2021 року залишити без змін, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4