Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
14 січня 2021 року смт. Романів
Ініціатором клопотання зазначено, що арешт вказаного майна перешкоджає ОСОБА_4 , як власнику майна, реалізувати своє право на користування та розпорядження ним, а з огляду на те, що на даний час у кримінальному провадження проведено всі необхідні слідчі дії і жодній особі не повідомлено про підозру він вважає, що відпала необхідність в подальшому арешті майна та просить повернути його власнику на відповідальне зберігання.
Окрім того зазначено, що факт перебування майна під арештом приносить його власнику збитки, що впливають на роботу підприємства і на виконання господарських договорів.
В ході судового розгляду адвокат ОСОБА_3 доводи клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити клопотання.
На розгляд клопотання слідчий, за клопотанням якого було арештовано майно, не з`явився.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, надані докази, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (тобто є речовим доказом).
За змістом частини 1 статті 174 КПК України визначено, що власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З суті зазначеної норми слідує, що обов`язок доведення факту, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, покладається на власника такого майна. Представником у клопотанні а також в судовому засіданні не надано документів, які б підтверджували, що у кримінальному провадження проведено всі необхідні слідчі дії і що арештоване майно перестало бути речовим доказом у кримінальному провадженні.
Окрім того, до клопотання не долучено доказів того, що ОСОБА_4 є власником чи законним володільцем майна, не яке накладено арешт, а також, що перебування колод породи «сосна» під арештом приносить їх власнику збитки.
Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що при розгляді питання про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_4 майно було дотримано принципу законності, вимог щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, арешт накладено обґрунтовано, як на майно, що є речовим доказом, і на даний час підстав для скасування такого арешту і повернення майна на відповідальне зберігання немає.
Керуючись статтями 170-173, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1