Справа № 554/4363/20
Дата документу 14.12.2020
В И Р О К
Іменем України

14 грудня 2020 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під № 0000344 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ломуватка, м. Брянки Луганської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Викладення обставин, встановлених судом

2 лютого 2020 року, близько 07 год. 15 хв., обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 8, що по вулиці Фурманова в м. Полтава, діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли, наніс потерпілому ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в голову - один в нижню щелепу зліва та один у ліве вухо, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку та забою, садна шкіри лівої вушної раковини, які згідно висновку експерта № 380 від 31 березня 2020 року кваліфікуються у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, наголосивши при цьому, що його дії були викликані протиправною поведінкою потерпілого, який під час сварки, яка виникла між ними, образив його.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_5 показав, що з обвинуваченим близько п`ятнадцяти років підтримував дружні стосунки, які зіпсувалися із-за колишньої дружини, яка почала співмешкати з останнім. Зранку 2 лютого 2020 року він, вигулюючи собаку, побачив її і намагався поговорити за їх спільну дитину та з`ясувати, чому вона перешкоджає йому зустрічатися з нею. В їх розмову втрутився обвинувачений, який образив його, із-за чого між ними виникла сварка, в ході якої останній наніс йому удари кулаком в голову, чим спричинив йому тілесні ушкодження, які були виявлені під час проведення судово-медичної експертизи. Після отриманих тілесних ушкоджень він за медичною допомогою звернувся лише через декілька днів.

Свої показання потерпілий ОСОБА_5 підтвердив в ході слідчого експерименту з його участю, проведеного під час досудового слідства, показавши при цьому, як та куди йому були нанесені удари обвинуваченим (а. к. п. 33-37).

Згідно додаткового висновку експерта № 240 від 31 березня 2020 року (а. к. п. 38-39) показання потерпілого ОСОБА_5 , дані ним 22 лютого 2020 року в ході проведення слідчого експерименту з його участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 , в суді показала, що в даний час вона проживає спільно з обвинуваченим. 02 лютого 2020 року, зранку, вона вийшла з дому разом зі свідком ОСОБА_9 , щоб сходити в магазин і відразу ж зустріла потерпілого, який вигулював собаку. Останній, проявляючи агресивність і неадекватність, почав її ображати із-за того, що вона перешкоджає йому зустрічатися з їх спільною дитиною. В цю розмову втрутився обвинувачений, який був поруч, та почав вимагати припинити сварку з боку потерпілого. Оскільки той, не зважаючи на вимоги обвинуваченого, продовжував образи, то ОСОБА_7 наніс йому удар кулаком в обличчя, після чого сварка припинилася.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були випадковими очевидцями події, під час допиту в суді підтвердили факт сварки між потерпілим та обвинуваченим за обставин, вказаних вище, та нанесення останнім двох ударів кулаком в голову потерпілому.

Свої показання свідок ОСОБА_10 підтвердила в ході слідчого експерименту з її участю, проведеного під час досудового слідства, показавши при цьому, як та куди були нанесені удари обвинуваченим потерпілому (а. к. п. 49-52).

Згідно додаткового висновку експерта № 241 від 31 березня 2020 року (а. к. п. 53-54) показання свідка ОСОБА_10 , дані нею 22 лютого 2020 року в ході проведення слідчого експерименту з її участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 .

При пред`явленні для впізнання по фотознімках свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 впізнали обвинуваченого, як особу, що спричинила тілесні ушкодження потерпілому (а. к. п. 41-44, 45-48).

Аналогічно про обставини виникнення сварки між потерпілим та обвинуваченим показав під час допиту в суді свідок ОСОБА_9 , друг останнього. При цьому він наголосив, що як сварку, так і нанесення ударів провокував своєю поведінкою саме потерпілий, який ображав ОСОБА_8 . Тільки із-за цього обвинувачений наніс удар потерпілому в обличчя. Йому здалося, що це був не удар кулаком, а ляпас по щоці.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 380 від 31 березня 2020 року проведенням судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_5 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку та забою, садна шкіри лівої вушної раковини, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, як від одно-, так і двократної дії травмуючих факторів, в напрямку зліва-направо та з достатньою силою і можливо в строк і за обставин, на які посилається останній та вказані в постанові і представленій медичній документації і кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а. к. п. 31-32).

Аналіз наведеного, поза розумним сумнівом, дає підстави суду прийти до висновку, що саме ОСОБА_7 і за таких обставин спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

На підставі наведеного суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому, що спричинило короткочасний розлад його здоровя. При цьому суд, крім сукупності наведених вище доказів, виходить з визнання обвинуваченим самого факту нанесення ударів потерпілому у вказані в обвинувальному акті часі та місці, механізму, способу та характеру заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Оцінюючи мотиви злочинних дій обвинуваченого, суд вважає, що він саме умисно спричинив легкі тілесні ушкодження, на що вказує поведінка обвинуваченого до, під час та після конфлікту, характер та спосіб нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Такий висновок суду ґрунтується на наведених вище доказах, які суд вважає достатніми та допустимими.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив злочин та притягується до кримінальної відповідальності, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього, ставлення до скоєного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, віктимну поведінку потерпілого, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, попередження вчинення нових злочинів, а також соціальної реабілітації.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Процесуальних витрат і речових доказів по матеріалах кримінального провадження немає.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу сімдесят п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 гривень

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1