СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/3336/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання Слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002180 від 05 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської обл., громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та без визначеного місця проживання, в м.Києві, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання Слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002180 від 05 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що У провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0002180 від 05.05.2020, в якому 05.05.2020 в порядку ст. 208 КПК України було затримано та в подальшому 06.05.2020 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.05.2020 року, приблизно о 22 годині, за адресою: м. Київ, вул. Доброхотова, буд. 11-А, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спричинили смерть останнього.
Згідно повідомлення зі складання «Висновку експертного дослідження № 11-1788-2020 від 05.05.2020, смерть ОСОБА_7 , настала внаслідок закритої травми грудей та живота з переломом ребер, розривом селезінки.
Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного заподіяння ОСОБА_7 , тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У вчиненні зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Коростень, Житомирської області, українець, громадянин України, маючий середню освіту, офіційно не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий в місті Києві без визначеного місця проживання, раніше не судимий.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-протоколом ОМП (трупа) від 05.05.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого, під час огляду трупи ОСОБА_7 , у останнього виявлена в тім`яній ділянці голови рана зі збриванням волосся, на дотик відмічаються переломи лівих ребер, в отворах носа наявна невелика кількість крові;
-протоколом ОМП (за адресою: АДРЕСА_2 ) від 05.05.2020 року, під час якого було виявлено та вилучено одяг ОСОБА_7 , а саме футболку чорного кольору, вітрівку коричневого кольору з плямами РБК, штани білого кольору, ремень коричневого кольору);
-довідкою №011-1788-2020 (повідомлення), згідно якого смерть ОСОБА_7 , настала внаслідок закритої травми грудей та живота з переломом ребер, розривом селезінки;
-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка в своїх показах пояснила, що 05.05.2020 близько 03 год. 15 хв., до квартири АДРЕСА_3 , зайшов її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з раною в області голови та плямами крові на одязі, після чого, роздягнувся та ліг на ліжко, при цьому попросив знеболюючі ліки та ліки від серця. Випивши дані ліки ОСОБА_7 заснув. В подальшому, цього ж дня близько 06 год. 05 хв. ОСОБА_8 виявила свого сина без ознак життя;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який в свої показах пояснив, що він 04.05.2020, близько 13 год. 30 хв., бачив ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , разом з раніше не відомими йому чоловіками, які разом вживали спиртні напої;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який в свої показах пояснив, що 04.05.2020 року він близько 13 год. 30 хв., бачив ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , разом з раніше не відомим йому чоловіком на вигляд «безхачинець», який представився на ім`я ОСОБА_11 та з яким ОСОБА_7 , вживав алкогольні напої;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участі свідка ОСОБА_10 , який серед чотирьох фотознімків із зображенням осіб чоловічої статті на фото під номером три впізнав підозрюваного ОСОБА_4 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка в свої показах пояснила, що 04.05.2020 року близько 13 год. 30 хв., вона бачила ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , разом з раніше не відомим їй чоловіком на вигляд «безхачинець», який представився на ім`я ОСОБА_11 та з яким ОСОБА_7 , вживав алкогольні напої;
-протоколом затримання ОСОБА_4 , як особи підозрюваної у вчиненні злочину під час затримання у присутності двох понятих ОСОБА_4 , повідомив про обставини затримання;
-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який в своїх показах повідомив, що дійсно 04.05.2020 між ним та ОСОБА_7 , була бійка, та, він наносив йому удари руками та ногами в різні частини тіла, після чого наніс один удар в область голови порожньою скляною пляшкою від коньяку, свою провину визнав та щиро каявся;
-протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_4 , який в ході проведення слідчого експерименту показав всі обставини про які розповів у допиті та показав детально механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;
-повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України;
-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
23.06.2020 року строк досудового слідства у кримінальному провадженні № 0002180 від 05.05.2020 року керівником Київської місцевої прокуратури №8 продовжено до 3-х місяців, тобто до 03.08.2020.

Беручи до уваги те, що термін перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою у даному кримінальному провадженні закінчується 02.07.2020, однак закінчити розслідування у встановлений законом строк не видається за можливе, оскільки на даний час не завершена судово-медична експертиза (по трупу), крім цього не виконані вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України.

Лише після отримання висновків зазначеної експертизи буде отримана можливість для складення обвинувального акту, а також вирішення питання щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Направлення справи до суду без проведення зазначеної експертизи, не вбачається за доцільне, оскільки необхідне всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, враховуючи складність провадження, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.08.2020 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та Захисник підозрюваного - заперечували щодо наявності в матеріалах справи доказів які вказують на обґрунтованість підозри, заперечували щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважаючи підозру необгрунтованою, просили застосувати відносно підозрюваного міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.

Слідчий суддя вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання про продовження міри запобіжного заходу вважає, що у відношенні підозрюваного слід застосувати такий запобіжний захід як продовження тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

п. 3 - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

п. 4 - перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011)..

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюванного ОСОБА_13 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: оскільки будучи обізнаними про можливу міру покарання, яка загрожує останньому у разі його засудження, може переховуватися від суду

Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд виходить із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування о від суду, оскільки будучи обізнаними про можливу міру покарання, яка загрожує йому у разі його засудження, може переховуватися від суду, а також він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час у суду не має достовірних даних, щодо обставин на які послався підозрюваний як на такі що перешкоджають перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються підозрюваному, суд приходить до висновку про наявність на даний час підстав для продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Крім того, суд, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, підставою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Положення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції «Про захист прав і основоположних свобод» передбачає законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно з п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За наведених обставин вважаю, що підозрюваному необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання Слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.08.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1