Справа № 487/8294/19
Провадження № 1-кп/487/405/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002862 від 13.07.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, перебуває у цивільному шлюбі, не працює, раніше судимий 06.06.2018 року Верховинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1,2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, зареєстрований за адресою: с. Пробійнівка Верховинського району, Івано-Франківської області ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 .

Встановив :

Заводським районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання, посилаючись на відсутність доказів обґрунтованої підозри, не зазначення прокурором обставин, які свідчать про причетність обвинуваченого до смерті потерпілого, не доведення прокурором наявності ризиків переховування від суду, здійснення тиску на свідків, сховати або спотворити речові докази, вчинення злочину. Також, захисник посилається на наявність у обвинуваченого зареєстрованого місця проживання в с. Пробійнівка Івано-Франківської області, на позитивну характеристику з СІЗО та на практику ЄСПЛ щодо недостатності однієї лише обґрунтованої підозри у вчиненні злочину для виправдання тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати та не зазначення стороною захисту конкретної адреси місця проживання обвинуваченого із зазначення номеру будинку та вулиці.
Потерпіла ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що родичі обвинуваченого відмовились від нього, в зв`язку з чим він і приїхав в м. Миколаїв до батька.
Вислухавши думки учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 , обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме у тому, що 10.07.2019 в період часу з 03:00 по 06:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи разом зі своїм батьком ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, пов`язаних із надмірним вживанням алкоголю, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, кулаками та ногами наніс удари потерпілому ОСОБА_7 , в результаті чого у останнього утворились тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Ухвалою слідчого судді від 15.10.2019 р. ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.12.2019 р. без визначення розміру застави. В обґрунтування прийняття рішення про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя послався: - на доведення прокурором обґрунтованості підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; - на доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України; - на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризикам. Таким чином, обставини, обов`язковість доведення, яких передбачена ч.1 ст. 194 КПК України, були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.
В ході судового розгляду строк тримання обвинуваченого під вартою неодноразово продовжувався судом та відповідно до ухвали від 22.07.2020 закінчується 19.09.2020.
З моменту пред`явлення ОСОБА_3 підозри у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та обрання запобіжного заходу, стороною захисту не надавалось суду жодного доказу на спростування пред`явленої підозри та обвинувачення. А тому, в ході судового розгляду під час вирішення клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою, судом не надавалась оцінка обґрунтованості підозри, оскільки така оцінка вже була надана слідчим суддею, а оцінка доказів, які надаються сторонами під час судового розгляду, може бути надана судом лише після повного дослідження всіх доказів у сукупності, під час прийняття рішення по суті пред`явленого обвинувачення (постановлення вироку).
Посилання сторони захисту на не доведення прокурором існування ризиків, суд оцінює критично, оскільки такі доводи кожного разу перевіряються судом під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою та судом констатується, що ризики, передбачені пп. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати.
Доводи сторони захисту щодо не доведення прокурором ризику знищити, сховати або спотворити речові докази є безпідставними, оскільки існування такого ризику слідчим суддею та судом не встановлювалось та про його існування не зазначалось ані в ухвалі про обрання запобіжного заходу, ані в ухвалах про продовження строку тримання під вартою.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризику здійснення тиску на свідків з посиланням на відсутність безпосередніх свідків події, то вони також є безпідставними, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитувались, зміст їх свідчень суду не відомий, але про їх наявність та адреси проживання зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Також суд зазначає, що при розгляді клопотань прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою неодноразово перевірялись надані стороною обвинувачення докази обставин, які свідчать про наявність підстав вважати, що існують ризики переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, про які зазначалось у відповідних ухвалах суду. Доказів протилежного стороною захисту суду не надано.
Посилання на наявність у обвинуваченого зареєстрованого місця проживання, що на думку захисту може бути підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт або особисте зобов`язання, судом оцінюються критично, оскільки в відомостях про зареєстроване місце проживання, які маються в матеріалах справи, відсутнє посилання на конкретне житло, що з урахуванням положень ч.1 ст. 181, ч.3 ст. 198 КПК України, унеможливлює застосування домашнього арешту.
Крім того, як вже зазначалось в ухвалі від 22.07.2020, відсутність у обвинуваченого місця роботи та офіційного доходу, значна відстань між населеними пунктами де здійснюється судовий розгляд та місце проживання обвинуваченого, призведе до неможливості його прибуття в судові засідання через відсутність коштів на оплати проїзду. З урахуванням відсутності доказів протилежного, суд вважає неможливим забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 201, 331 КПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя : ОСОБА_1