У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002084 від 16.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у якому просив накласти арешт на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування, а також проведення ремонтних робіт до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Місцем зберігання транспортного засобу визначити спеціальний майданчик ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В. Обов`язки по збереженню даного автомобіля покласти на відповідальних працівників ЦЗ ГУНП в Полтавській області.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 15.11.2020 року, близько 21:20 год. водій автомобіля ЗАЗ-Daewoo T13110, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по вулиці Івана Мазепи з боку вулиці Алмазна у напрямку вулиці Михайла Грушевського у м. Полтава, у районі будинку №3 вулиці Івана Мазепи, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , котрий перетинав проїзну частину дороги зліва направо по напрямку руху автомобіля в недозволеному для переходу місці. У результаті наїзду пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР».

15.11.2020 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002084 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

15.11.2020 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на проїзній частині поблизу будинку №3 вулиці Івана Мазепи у м. Полтава, було виявлено автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , котрий допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 та зберіг на собі сліди наїзду (механічні пошкодження).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

16.11.2020 року постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження вищевказаний автомобіль та інші об`єкти було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0002084.

В даному випадку вищевказаний транспортний засіб являється засобом вчинення дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та автомобіль зберіг на собі сліди наїзду (механічні пошкодження), його збереження у кримінальному провадженні необхідне для подальшого проведення у ході досудового розслідування судових експертиз та слідчих дій, з метою встановлення всіх обставин події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що відповідно до ст.91 КПК України входить в обставини, які в обов`язковому порядку підлягають доказуванню.

У зв`язку з вищевикладеним є необхідність у накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також через необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу та задля збереженням слідової інформації, слідчий просить накласти арешт на вилучений автомобіль.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту не заперечував, просив передати автомобіль на відповідальне зберігання.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що у провадженні відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002084 від 16.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Слідчим доведено, що автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 , вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.11.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.11.2020 року, автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Постановою слідчого від 16.11.2020 року, автомобіль марки автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002084 від 16.11.2020 року.
Як убачається з клопотання слідчого, накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереженням речового доказу, з необхідністю проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу та задля збереженням слідової інформації.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину у кримінальному провадженні переконливими.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002084 від 16.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль ЗАЗ-DAEWOO T13110, номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування, а також проведення ремонтних робіт до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1