ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/301/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" серпня 2020 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробіції» у м. Києві та Київській області «Про вирішення всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку»,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2020 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшло вищезазначене подання. Зі змісту вказаного подання вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2019 р. за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.
08.11.2019 р. ОСОБА_3 був поставлений на облік Дарницького РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. За викликом ОСОБА_4 до органу пробації не прибув для ознайомлення із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.
Мати засудженого ОСОБА_5 в ході опитування пояснила, що її син не має можливості з`явитись до органу пробації у зв`язку з тим, що знаходиться на військовій строковій службі в Збройних Силах України. За інформацією командира військової частини НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_4 дійсно перебуває на строковій військовій службі з 19.11.2019 р. до 19.05.2021 р.
У зв`язку із неможливістю виконання вироку Дарницького районного суду м. Києва від 10.04.2019 р. оскільки відповідно до ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються військовослужбовцям строкової служби, інспектор органу пробації просила вирішити питання, пов`язані з виконанням вказаного вироку.
В судове засідання представник органу пробації та прокурор не з`явились, що не позбавляє суд можливості розглянути подання без їх участі відповідно до положень ч.5 ст. 539 КПК України.
Дослідивши зміст подання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засдужений за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.
З повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2020 р. вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на військовій службі з 19.11.2019 р. до 19.05.2021 р.
Обговорюючи позицію інспектора відділу пробації щодо неможливості застосування до ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт через набуття засдуженим статусу військовослужбовця, суд враховує, що положення ст. 56 КК України, на якому в своєму поданні посилається представник органу пробації, стосуються тільки призначення покарання обвинуваченому. Таким чином, ураховуючи, що на час ухвалення вироку та призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт останній не був військовослужбовцем, судом при призначенні покарання були дотримані вимоги ч.3 ст. 56 КК України.
Що стосується подальшого виконання покарання засудженим ОСОБА_4 у виді громадських робіт, зважаючи на статус військовослужбовця строкової служби, суд керується положеннями КВК України, які регулюють порядок відбування засудженими покарання.
Порядок відбування покарання у виді громадських робіт регулюється положеннями глави 8 КВК України. Суд враховує, що зазначені положення не передбають можливості заміни покарання у виді громадських робіт у разі, якщо засуджена особа набула статусу військовослужбовця, оскільки відповідно до положень ч.3 ст. 37 КВК України звільнення від покарання у виді громадських робіт за поданням органу пробації може мати місце лише стосовно особи, яка після ухвалення судового рішення визнана особою з інвалідністю першої або другої групи або досягла пенсійного віку, а також жінки, яка стала вагітною.
Отже, звільнення особи, яка після ухвалення судового рішення, набула статус військовослужбовця, діючим кримінально-виконавчим кодексом України не передбачено.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч.1 ст. 37 КВК України поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Таким чином, зарахування ОСОБА_4 до військової частини слід відносити до поважних причин неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації та ураховуючи, що перебування ОСОБА_4 на військовій службі має строковий характер, подальше виконання ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт слід здійснювати після закінчення строку перебування ОСОБА_4 на строковій військовій службі.
Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про відсутність підстав для задоволення органу пробації, оскільки підстави, які б свідчили про неможливість виконання вироку відносно ОСОБА_4 відсутні та покарання підлягає виконанню відповідно до вищезазначених положень КВК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання інспектора Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробіції» у м. Києві та Київській області «Про вирішення всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий- суддя: ОСОБА_1