Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/822/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2020 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2020 року, якою обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю учасників судового провадження:

- прокурора ОСОБА_7 ,
- захисника адвоката ОСОБА_8 ,
- обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0008339стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 22.09.2020 суд, продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на два місяці по 22 листопада 2020 року включно.

Приймаючи вказані рішення, суд першої інстанції вказав, що кримінальні правопорушення в яких обвинувачуються ОСОБА_6 відносяться до категорій тяжких, умисних, корисливих, вчинених з прямим умислом. Крім того, ОСОБА_6 не працевлаштований, а отже суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, при цьому раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню. Також, в ухвалі слідчого судді про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка набрала законної сили ретельно та докладно наведені підстави та ризики застосування саме цього виду запобіжного заходу, у теперішній час обставини справи та особистість обвинуваченого змін не зазнала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвали суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою звільнити його з під варти.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг посилається на те, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки його висновки не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні. Крім того вказав, що судом постановлено ухвалу, якою визначено строк тримання його під вартою, а саме замість 60 днів визначено 62 дні тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційних скарг обвинуваченого, колегія суддів апеляційного суду встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .
Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а тому дійшов обґрунтованого висновку про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, так як і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може перешкоджати судовому провадженню переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення. Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судовою колегією, не встановлено, а ризики, визначені ухвалами суду про обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не відпали та не зменшились.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Разом з тим, є слушними доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що судом, при продовженні строку тримання його під вартою, неправильно обчислено строк такого тримання.
Як встановлено ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою суддею постановлено 22 вересня 2020 року, і саме з цієї дати обчислюється строк її дії. Строк дії ухвали становить 60 днів, тобто, з 22 вересня 2020 року по 20 листопада 2020 року включно, а не по 22 листопада 2020 року, як помилково вказав суд.
За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

УхвалуКіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Продовжити стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 20 листопада 2020 року включно.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4