Справа № 203/2984/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого головою Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровського області, адвоката Ради адвокатів Дніпропетровської області, право на зайняття адвокатської діяльності зупинено згідно п.1.ч.1 ст.31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 16.12.2019 року, не одруженого, маючого на утриманні батьків похилого віку, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000051,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000051, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2020 року за ч.3 ст.368 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.
19.08.2020 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 .
Постановою прокурора від 20.08.2020 року кваліфікацію було змінено на ч.3 ст.369-2 КК України.
Також 20.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.
В наданому клопотанні слідчим поставлено питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави в розмірі 900000 грн.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували, посилаючись на недоведеність прокурором наявності зазначених у клопотанні ризиків. З огляду на це, а також з урахуванням даних про особу підозрюваного, який має на утриманні батьків похилого віку, постійне місце проживання, що співпадає з місцем його реєстрації, просили застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем зареєстрованого та фактичного проживання підозрюваного, з покладенням обов`язку прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів останніх є запобіжні заходи.
Згідно ч.ч.1,3 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Мета та підстави застосування запобіжного заходу визначені ст.177 КПК України, а обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу - ст.178 КПК України.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, наявність обгрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач може зробити висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Перевіряючи доводи клопотання та надані до нього матеріали кримінального провадження, а саме: заяву ОСОБА_7 ; протоколи допиту останнього в якості свідка та його додаткового допиту; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протокол проведення слідчого експерименту; протоколи огляду місця події, в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення та про наявність обгрунтованої підозри у його вчиненні ОСОБА_5 .
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.07.2001 року зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років; має юридичну освіту, обізнаний про обставини кримінального провадження та ознайомлений з його матеріалами, що дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, дані про яких йому відомі, з метою наданнями останніми в подальшому свідчень в інтересах підозрюваного, тобто про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.
Поряд з цим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено та належним чином не обгрунтовано наявність ризиків, передбачених п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливого знищення, схову або спотворення підозрюваним речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зокрема, в клопотанні слідчого та прокурором під час розгляду клопотання не зазначено, які саме речі та документи, що мають значення до кримінального провадження, на теперішній час органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено, та які перебувають у володінні або доступі підозрюваного та можуть бути ним приховані або знищені.
Також слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідні доводи клопотання слідчого та прокурора грунтуються на припущеннях можливого продовження вчинення ОСОБА_5 правопорушення у якому він підозрюється, в той час як воно фактично виявлено та припинено, а також щодо можливого вчинення інших кримінальних правопорушень. В той час, як підозрюваний раніше не судимий, про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень йому не повідомлялось.
Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно ч.ч.1,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з наявними ризиками, передбаченими п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які слідчий суддя визнає доведеними прокурором, слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працює, має зареєстроване місце проживання, де фактично постійно мешкає з цивільною дружиною; має на утриманні батьків похилого віку, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зав`язків за місцем проживання.
Таким чином, враховуючи наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявності підстав, які б об`єктивно свідчили про неможливість запобігання наявним ризикам, застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним та достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного, є цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.п.1,4,8 ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту рахувати з моменту затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України.
Керуючись ст.ст.177,178,181,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 19 жовтня 2020 року включно.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом вказаного строку:

- залишати житло цілодобово, за виключенням необхідності явки до слідчого прокурора або суду за їх викликами, або в разі необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;
- утриматись від спілкування у будь-який спосіб зі свідками у кримінальному провадженні №0000051;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали направити прокурору та відповідному відділу поліції за місцем проживання підозрюваного для організації контролю за поведінкою підозрюваного та виконанням ним вимог даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1