Справа № 404/2602/20
Номер провадження 1-кп/404/171/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі :
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0002514 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні малолітню доньку, має базову середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.06.2011 року Малиновським районним судом м. Одеса за ч.2,ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання виді 4-х років позбавлення волі;
- 22.10.2015 року Суворівським районним судом м. Одеса за ч.2 ст.186 КК України призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі;
-08.02.2018 року ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області 31.01.2018 року замінено не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі 1 рік 10 місяців умовно достроково звільнений від відбування покарання на 8 місяців 18 днів,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5 суд,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, поєднаний із проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК України, за наступних обставин.

13.04.2020 року близько 16 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 перебував на території «Свято-Єлисаветинського чоловічого монастиря Кіровоградської єпархії української православної церкви», який знаходиться за адресою: м.Кропивницький, вул. Дніпровська, буд.22. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи на території монастиря, ОСОБА_5 проник у приміщення пекарні, де на той час знаходились потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відразу діставши предмет зовні схожий на пістолет, який відповідно до висновку судової експертизи зброї №108 від 28.04.2020 року є розукомплектованою нарізною коротко ствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом системи Макарова (ПМ), калібру 9Х18мм, виробництва СРСР, промислового виробництва в конструкцію якого саморобним способом внесені зміни у вигляді відпилювання передньої частини стволу та кожуха затвора, відсутні магазин, ударник, зворотна пружина та бойова пружина з засувкою та рукоятка із гвинтом, який не придатний до стрільби. ОСОБА_5 , демонструючи потерпілим пістолет, висловив погрозу. Маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_5 схопив зі столу пекарні великодню паску вагою 1 кг, яка відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1767/20-27 від 27.04.2020 року становить 84,00 гривень та матеріальної цінності для потерпілих не становить. В подальшому, з місця вчинення злочину ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном потерпілих на власний розсуд.

Допитаний в судовому зсіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив суду, що останнім часом він разом із товаришем приходив до монастиря де вони харчувалися. 13.04.2020 року він так само прийшов до монастиря щоб поїсти, оскільки вже майже 3-и доби нічого не їв. Однак, йому було відмовлено в наданні продуктів харчування, що його дещо обурило. Після цього, товариш запропонував йому піти до пекарні, де можна було взяти хліб, що він і зробив. Зайшовши до пекарні, побачив трьох працівників та паски на столі. Взяв зі столу паску та пішов з пекарні. Паску одразу ж з`їв на вулиці. Зазначає, що не наводив пістолет в бік потерпілого ОСОБА_9 , хоча не заперечує, що міг розмахувати руками, тримаючи в руці пістолет. Чи висловлював на адресу присутніх будь-які погрози - не пам`ятає, однак вказує, що не бажав погрожувати будь-кому насильством. Пістолет, за кілька днів до події, йому подарував знайомий, даний пістолет був у неробочому стані, про що йому було відомо.

Не зважаючи на фактично часткове визнання вини обвинуваченим, його вина доводиться доказами, дослідженими в судовому засіданні належність та допустимість яких не викликає у суду сумнів.

- показами потерпілого ОСОБА_9 , який повідомив суду, що 14.04.2020 року був на службі в монастирі. Близько 17-ої години, до нього підійшов настоятель монастиря та спитав, чи може потерпілий допомогти спекти паски, на що потерпілий погодився. Повідомив, що в момент нападу обвинуваченого, ОСОБА_10 була біля духової шафи, ОСОБА_8 стояв біля столу, а потерпілий - спиною до входу в пекарню. Почув слова ОСОБА_10 , "а це ще що", повернувшись, побачив обвинуваченого, в руках якого був предмет схожий на пістолет. Обвинувачений, звернувшись до присутніх сказав "не чудіть, а то буде гірше", забрав паску та вибіг на вулицю. Потерпілий вийшов за обвинуваченим на вулицю та побачив, як поліція затримала обвинуваченого. Зазначає, що побачивши пістолет, та почувши погрозу, реально злякався за своє життя. На погляд потерпілого, обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння.

- показами потерпілої ОСОБА_10 , яка повідомила суд, що 13.04.2020 року вона пекла паски. В момент нападу обвинуваченого, саме доставала паски з духової шафи. Побачивши обвинуваченого, який сказав "не возбухайте" чи щось подібне та підняв руку, в які був пістолет в бік ОСОБА_9 , не зрозумівши хто це і що він робить в пекарні, звернулася до нього "а це ще що таке". Обвинувачений взяв паску зі столу, який був поряд із входом до пекарні та вийшов. Переживала з приводу погроз та дій обвинуваченого.

- аналогічними показами свідка ОСОБА_8 , який підтвердив словесні погрози з боку обвинуваченого та факт направлення пістолету в бік ОСОБА_9 .

Окрім того, вина обвинуваченого доводиться письмовими матеріалами кримінального провадження

- протоколом огляду місця події від 13.04.2020 року, в ході якого у ОСОБА_5 було вилучено предмет, схожий на пістолет з маркуванням НОМЕР_1 .

т.1 а.п. 13-15

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2020 року, згідно яких, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 впізнали обвинуваченого, як особу, яка здійснила напад 13.04.2020 року.

т.1 а.п.21-23, 31- 33, 38-40

- висновком експерта №1767/20-27 від 27.04.2020 року, згідно якого вартість викраденої паски вагою 1 кг. становить 84 грн.

т.1 а.п. 89-90

- висновком експерта №108 від 28.04.2020 року, згідно якої, наданий на дослідження предмет є розукомплектованою нарізною коротко ствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом системи Макарова, виробництва СРСР, промислового виготовлення в конструкції якого саморобним способом відпиляні передня частина стволу та кожуха затвору, відсутній магазин, ударник, зворотна пружина, бойова пружина з задвижкою та рукоятка з гвинтом. Псітолет не придатний до стрільби.

т.1 а.п. 96-99

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, які, на переконання суду є достатніми для постановлення вироку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому, кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 187 КК України суд вважає правильною.

Так, обвинувачений, вчиняючи напад, в силу свого віку, мав би розуміти, що його поява з пістолетом в руці в пекарні, поєднана із висловлюванням погроз, присутніми, однозначно може бути сприйнята, як реальна погроза та подавити волю присутніх до перешкоджання обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення. Факт висловлювання погроз та факт наведення пістолета обвинуваченим в бік потерпілого ОСОБА_9 підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Дані свідки та обвинувачений до вказаних подій не були знайомі між собою, не спілкувалися, не мали будь-яких особистих відносин, відтак сумніватися в правдивості їх показів у суду не має підстав. Крім того, дані свідки не зверталися до суду із позовними заявами до обвинуваченого про відшкодування шкоди, що опосередковано свідчить про їх безкорисність та щирість їх показів. Той факт, що пістолет був у неробочому стані, жодним чином не впливає на доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, оскільки така обізнаність стосується лише обвинуваченого, а не потерпілих і всі потерпілі підтвердили реальність сприйняття погроз застосування насильства, яке безумовно є небезпечним для їх життя та здоров`я.

Пояснення обвинуваченого про те, що він хотів попросити хліба, при цьому не мав намір погрожувати потерпілим, спростовуються як показами свідків, згаданими вище, так і поясненнями самого обвинуваченого, з показів якого вбачається, що пішовши до пекарні, він взяв у руку пістолет, а зайшовши до пекарні взяв в іншу руку паску, не попрохавши у присутніх, дозволу взяти її. Дані факти свідчать про свідомі дії обвинуваченого, спрямовані на вчинення розбою, а покази обвинуваченого такими, що переслідують мету пом`якшення відповідальності обвинуваченого.

При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок віднесений до категорії особливо тяжких злочинів.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, має дві не зняті та не погашені судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин провадження, особи обвинуваченого, який хоч і щиро кається у вчиненому, вказує на тяжкі обставини, які призвели до вчинення кримінального правопорушення, однак, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, скоїв особливо тяжкий злочин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства та підстави для застосування ст.69, 75 КК України.

Судові витрати за проведення експертиз покласти на винного.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, належного на праві приватної власності..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обраховувати з 13.04.2020 року

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2288 грн. судових витрат за проведення експертиз.

Речові докази: диск з записом з камер патрульних поліцейських залишити в матеріалах кримінального провадження, предмет, схожий на пістолет, поміщений в пакет №4041493, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2