КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 06.11.2019 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Григорівка Обухівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 13 ч.2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано частину покарання за попереднім вироком Обухівського районного суду Київської області від 05.06.2013 року за ч. 1 ст. 115 КК України і остаточно визначено покарання за сукупністю вироків у виді 13 років позбавлення волі,
В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що він 26 січня 2019 року, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в одній з житлових кімнат будинку АДРЕСА_2 , де окрім нього перебував ОСОБА_9 . Після спільного вживання алкогольних напоїв виник конфлікт, внаслідок якого відбулась бійка з останнім на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Діючи з прямим умислом, направленим на протиправне спричинення смерті іншій людині, достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання особливо небезпечних наслідків, реалізовуючи свій злочинний намір на умисне вбивство, ОСОБА_6 дочекався поки ОСОБА_9 заснув.
Після чого ОСОБА_6 з коридору будинку взяв сокиру та підійшовши з нею до ліжка, на якому спав ОСОБА_9 , застосував до останнього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, а саме наніс сокирою, яку тримав в правій руці, близько 8 ударів в область голови та лівого передпліччя ОСОБА_9 , тим самим спричинив тілесні ушкодження, від яких останній помер.
Смерть ОСОБА_9 настала від восьми рубаних ран лівої бокової поверхні голови, шиї, лівого надпліччя та лівої лопаткової ділянки з ушкодженням шкіри, внутрішньо шкіряних артерій та вен, крововиливів в м`які тканини в проекція ран, ушкодженнями лівої гілки нижньої щелепи та лівої бокової поверхні шийного відділу хребта, спинного мозку на їх рівні, лівої лопатки, ушкодженням судин та нервових стовбурів голови та шиї, з послідуючим розвитком масивної крововтрати. Вказані вище тілесні ушкодження кваліфікуються як тяжкі, являючись безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 .
Потерпіла ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, потерпіла, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зокрема, потерпіла зазначає, що суд першої інстанції не надав належної і достатньої оцінки даним про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, пов`язаних із заподіянням тілесних ушкоджень, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, не працює, характеризується негативно.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді 12 років позбавлення волі, суд першої інстанції не врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого злочину, який характеризується прямим умислом на спричинення смерті потерпілому, винятково небезпечним характером та жорстокістю застосованого насильства, має найвищий ступінь суспільної небезпечності та призвів до незворотних наслідків у вигляді смерті людини, відзначається абсолютною зневагою до життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю та невід`ємним правом людини.
Також судом першої інстанції не враховано належним чином відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, негативні дані про особу обвинуваченого, який раніше багаторазово засуджувався за вчинення злочинів, в тому числі двічі за вчинення злочинів, які призвели до смерті людей.
Так, вироком Обухівського районного суду Київської області від 07.05.1999 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.101 КК України 1960 року до 7 років позбавлення волі за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого настала смерть людини.
26 квітня 2005 року ОСОБА_6 було звільнено з місць позбавлення волі і протягом восьмирічного строку погашення судимості 15 лютого 2013 року він скоїв умисне вбивство людини, за яке був засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 05.06.2013 року за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі.
В подальшому, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання, призначеного йому вироком Обухівського районного суду Київської області від 05.06.2013 року, ОСОБА_6 під час випробувального терміну знову вчинив умисне вбивство людини.
Неналежне врахування судом першої інстанції ступеню тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого призвело до безпідставного призначення ОСОБА_6 покарання, яке за своїм видом є явно несправедливим через м`якість.
Тому вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням в цій частині судом апеляційної інстанції нового вироку, яким ОСОБА_6 слід призначити більш суворий вид покарання в межах санкції ч.2 ст.115 КК України.
На думку колегії суддів, дані про особу обвинуваченого та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дають підстави вважати, що призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк не матиме належного виховного впливу на нього та не забезпечить безпеку людей і суспільства після його звільнення з місць позбавлення волі.
З огляду на усі дані, які підлягають врахуванню при призначенні покарання у відповідності до положень ст. 65 КК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
При призначенні покарання за сукупністю вироків колегія суддів відповідно до положень ст.71 КК України застосовує принцип поглинення меншу суворого покарання більш суворим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 06.11.2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.
Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за п.13 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді невідбутої частини покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 05.06.2013 року більш суворим покаранням у виді довічного позбавлення волі за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді довічного позбавлення волі.
В решті вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 06.11.2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2