У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000090 від 12.08.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи на митному пості «Тиса», що в селі Соломоново Ужгородського району, перед поданням документів для подальшого митного оформлення та послідуючого розмитнення транспортного засобу вніс неправдиві відомості в рахунок №б/н від 05.08.2019 щодо походження товару, який переміщував через державний кордон України, а саме, автомобіль марки «Volkswagen» модель Golf ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , бувший у використанні, 2004 року випуску, задля застосування пільгової ставки (преференція походження) ввізного мита, яке становило 6,4% замість 10%, чим підробив документ, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи, з метою його подальшого використання. В подальшому громадянин ОСОБА_4 після подання відповідних документів включно із рахунком №б/н від 06.08.2019 був пропущений на митну територію України для подальшого митного оформлення.

Поза тим, 07.08.2019 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на митному пості «Тиса», як підставу для переміщення на митну територію України легкового автомобіля подав Закарпатській митниці ДФС свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 06.08.2019 та рахунок №б/н від 05.08.2019, на якому знаходилась декларація про походження. В подальшому громадянин ОСОБА_4 , на підставі вказаних вище документів оформив митну декларацію ІМ 40 ДЕ №UА305200/2019/039249 від 10.08.2019, де при цьому на підставі рахунку №б/н від 05.08.2019, на якому знаходиться декларація про походження товару, була застосована пільгова ставка (преференція походження) 6,4%.

22.06.2019 надійшов лист Держмитслужби України від 22.06.2020 №16-3/16-01/7.7/1390, згідно з яким отримана відповідь уповноваженого органу Німеччини №Z4215В-05/2020-В1204 стосовно перевірки рахунку №б/н від 05.08.2019, де зазначено, що експортер «M&H AUTOMOBILE» видав рахунок №б/н від 05.08.2019, однак декларацію про походження в рахунку не зазначав.

Правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення: частина 1 статті 358 КК України, тобто підроблення документа, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи, з метою його використання та частина 4 статті 358 КК України, а саме, використання завідомо підробленого документа.

Кримінальні проступки було вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, будучи на митному пості «Тиса», що в селі Соломоново, Ужгородського району, перед поданням документів для подальшого митного оформлення та послідуючого розмитнення транспортного засобу вніс неправдиві відомості в рахунок б/н від 05.08.2019 року щодо походження товару, який переміщував через державний кордон України, а саме автомобіль марки «Volkswagen» модель «Golf», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , бувший у використанні, 2004 року випуску задля застосування пільгової ставки (преференція походження) ввізного мита, яке становило 6.4% замість 10%, чим підробив документ, який видається підприємством, яке має право видавати такі документи, з метою його подальшого використання. В подальшому громадянин ОСОБА_4 після подання відповідних документів включно із рахунком № б/н від 05.08.2019 був пропущений на митну територію України для подальшого митного оформлення. Поза тим, 07.08.2019 року громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на митному пості «Тиса» як підставу для переміщення на митну територію України легкового автомобіля подав Закарпатській митниці ДФС свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 06.08.2019, № НОМЕР_3 від 06.08.2019 та рахунок №б/н від 05.08.2019, на якому знаходилась декларація про походження. В подальшому громадянин ОСОБА_4 , на підставі вказаних вище документів оформив митну декларацію IМ 40ДЕ №UA305200/2019/039249 від 10.08.2019, де при цьому на підставі рахунку №б/н від 05.08.2019, на якому знаходиться декларація про походження товару, була застосована пільгова ставка (преференція походження) 6.4%.

22.06.2020 надійшов лист Держмитслужби України від 22.06.2020 №16-3/16-01/7.7/1390, згідно з яким отримана відповідь уповноваженого органу Hiмеччини №Z4215B-05/2020-B1204 стосовно перевірки рахунку №б/н від 05.08.2019, де зазначено, що експортер «M&H AUTОМОВILE» видавав рахунок №б/н від 05.08.2019, однак декларацію про походження в рахунку не зазначав.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, вніс неправдиві дані щодо преференціального походження товару в рахунок № б/н від 05.08.2019 задля отримання пільгової ставки ввізного мита, а також в подальшому надав Закарпатській митниці ДФС рахунок № б/н від 05.08.2019, чим використав завідомо підроблений документ.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення свого підзахисного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям. Своє клопотання мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро покаявся та активно сприяв розкриттю кримінального проступку. Про щире каяття свідчить беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини та активне сприяння розкриттю вчиненого проступку, що чітко зазначено в обвинувальному акті.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та зазначив, що більше не вчинятиме таких дій, сприяв у розкритті правопорушення, тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував обставини щодо дійового каяття обвинуваченого, однак на його думку, вчинення обвинуваченим двох кримінальних проступків унеможливлює застосування ст.45 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження, щиро покаявся у вчиненому, зокрема у вчиненні проступків передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, які вчинив вперше, активно сприяв у їх розкритті.

Шляхом опитування учасників кримінального провадження, дослідження заяви, складеної під час досудового розслідування, в присутності захисника, щодо визнання своєї винуватості підозрюваним, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, підписаної підозрюваним, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 та ч. 4 ст. 358 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, які поставлені обвинуваченому у провину, дійсно мали місце, вчинені ним, і отримали правильну кримінально-правову оцінку та визнані самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, а також наслідки закриття провадження з цих підстав і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з цих підстав, передбачених ст.45 КК України.

Відповідно до ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", роз`яснив, що особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

В пункті третьому зазначеної постанови, Пленум Верховного Суду також роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 та ч. 4 ст. 358 КК України,- належать до категорії кримінальних проступків. На думку суду, вказані правопорушення не утворюють реальну сукупність, з наступних підстав.

Відповідно до статті 33 КПК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Поняття ідеальної та реальної сукупності кримінальних правопорушень КПК України не містить, натомість вони досліджувані у науці кримінального права, та має важливе значення для кваліфікації кримінально-караних діянь та при призначенні кримінального покарання.

Ідеальна сукупність виникає, коли особа одним діянням вчиняє одночасно два або більше злочинів. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність всіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома діями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.

Частина 1 ст.358 КК України передбачає відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а ч.4 вказаної статті - за використання завідомо підробленого документа.

В даному випадку особою було підроблено документ з метою його подальшого використання (застосування пільгової ставки (преференція походження)) та використано, з метою, з якою він створювався отримання відповідної пільги. Отже, суд констатує відсутність реальної сукупності кримінальних правопорушень у діянні ОСОБА_4 , кваліфікованих за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України.

Також в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, кримінальний проступок вчинив вперше, після вчинення кримінальних проступків щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних проступків.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частинами першої або частиною другою ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання захисника обвинуваченого і вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.1 та ч. 4 ст. 358 КК України відповідно до вимог ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження відносно нього слід закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та у відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Згідно обвинувального акту, речовим доказом у кримінальному провадженні є рахунок №б/н від 05.08.2019, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, та який слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.45 КК України, ст. ст.284-286,288,314,369 - 372 КПК України,суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із дійовим каяттям, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 12.08.2020 закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі: рахунок №б/н від 05.08.2019, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1