печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2020, в рамках кримінального провадження 0001524,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2020, в рамках кримінального провадження 0001524, а саме на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20.3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, із забороною відчуження, розпорядження квартирою.
Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано. Також посилається на те, що накладений арешт порушує право на розпорядження своїм майном.
Заявник у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява заявника ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Так, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 грудня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001524, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.4 ст. 190 КК України.
Як вбачається із матеріалів провадження, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2020, в рамках кримінального провадження 0001524, накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20.3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, із забороною відчуження, розпорядження квартирою.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із матеріалів клопотання, кримінальне провадження здійснюється, зокрема, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме за фактом заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомості, розташованими за адресою: м. Київ, вул. Саперне Поле, 9-А.
Заявник вказує, зазначена в клопотанні про арешт майна, Будівля по АДРЕСА_2 ніколи не передавалась в статутний капітал ТОВ «Промислово-технічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона».
Відповідно до матеріалів, які додано до клопотання, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 20 березня 2014 року ПрАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О. Патона» продало будівлю TOB «НТК Зварювального обладнання та технології» 16 липня 2014 року.
Договір купівлі-продажу будівлі по вул. Саперне поле, 9а, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 827.
Загальними зборами акціонерів ПрАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О. Патона» прийнято рішення про відчуження для погашення зобов`язань перед бюджетом, які утворились ще з 2005 року, та кредиторської заборгованості. Одночасно зборами затверджено умови договору купівлі-продажу та визначено вартість.
Після сплати ТОВ «НТК Зварювального обладнання та технології» на банківський поточний рахунок продавця коштів в повному розмірі, 26 лютого 2015 року ПрАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О. Патона» передало будівлю покупцю про що складено Акт прийому-передачі нерухомого майна, який посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №№ 398, 399.
На підставі вказаних документів, 10 липня 2015 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «НТК Зварювального обладнання та технології» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: адміністративно-побутовий корпус, літ «А» по вул. Саперне поле. Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, копія якого додається.
В подальшому, за рішенням загальних зборів Учасників ТОВ «НТК Зварювального обладнання та технології» передало нерухоме майно в якості додаткового внеску до статутного капіталу ТОВ «Тактік», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Набуття права власності здійснювалось у спосіб та відповідно до норм законодавства. Рішення загальних зборів юридичних осіб, вказують на відповідність дій корпоративному законодавству, ці рішення є чинними і ніким не оспорювались, а також не оспорювалось право власності на майно.
Об`єкти нерухомості, згідно матеріалів клопотання, не є державним майном та ніколи не належать до об`єктів майнового комплексу Національної академії наук України.
Будівля по вул. Саперне поле, 9а в складі іншого рухомого та нерухомого майна, у 2002 році передана Фондом державного майна України у приватну власність ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона», як внесок до статутного фонду, згідно з Наказом № 739 від 24 квітня 2002 року «Про участь Фонду державного майна України у Закритому акціонерному товаристві «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона». Відповідно до п.5.6. Установчого договору Статуту ЗАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О.Патона», ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, яка діяла на час вчинення дій), ст. 115 ЦК України всі майнові та грошові внески засновників, після їх передачі до статутного фонду є власністю заводу.
Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 є власником квартири за нотаріально посвідченими договорами і її право власності зареєстровано відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які додаються. Відкрито володіє майном з часу придбання і це право ніким не оспорюється.
Окрім того, вона не перебуває в жодному процесуальному статусі у кримінальному провадженні.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За наведених обставин, слідчий суддя вважає відсутніми ризиками, що слугували підставами для накладення арешту на майно.
Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2020, в рамках кримінального провадження 0001524 задовольнити.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2020, в рамках кримінального провадження 0001524, а саме на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 20.3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, із забороною відчуження, розпорядження квартирою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1