Справа №585/3022/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/670/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про відстрочку виконання вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2020 року, якою задоволено заяву засудженої ОСОБА_9 про відстрочення виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернулася ОСОБА_8 із заявою про відстрочення виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року за яким вона засуджена за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, від відбування яких звільнена на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, з покладенням виконання передбачених ст. 76 КК України обов`язків, та іспитовий строк за яким, ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2018 року, скасований і засуджена направлена для відбування призначеного їй покарання у виді 2 років позбавлення волі в установленому на те законом порядку.

12.05.2020 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області вказана заява засудженої ОСОБА_8 задоволена, а виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року відстрочено до 13.04.2022 року, а саме до досягнення дитиною засудженої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції прокурор у кримінальному звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просив ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.05.2020 року, скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою просив відмовити засудженій ОСОБА_8 у відстрочці виконання вироку.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказував, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, підставою для задоволення заяви засудженої стала наявність у неї доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, задовольняючи заяву засудженої суд не врахував того, що ОСОБА_10 , відповідно до рішення виконавчого комітету Роменської МР від 18.03.2020 року № 35, надано статус «дитина позбавлена батьківського піклування» та опікуном ОСОБА_12 призначено ОСОБА_13 , з якою дитина проживає на даний час.

Прокурор просив врахувати, що підставою для прийняття вказаного рішення став факт залишення дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками 19.02.2020 року за місцем проживання ОСОБА_14 батька ОСОБА_8 та складання акту про підкинуту чи знайдену дитину і її доставку, що свідчить про невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_15 та неможливість забезпечити належне виховання дитини.

Також, прокурор звертав увагу, що і на даний час саме на опікуна покладено обов`язок виховання дитини та її місце проживання визначено саме з опікуном ОСОБА_13 .

Щодо самої засудженої ОСОБА_8 то відносно неї знову до суду першої інстанції спрямовано обвинувальний акт за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України (справа № 585/4521/19) за замах на злочин вчинений 12.11.2019 року, що свідчить про вперте небажання ОСОБА_9 ставати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, а також не зважаючи на дані про чергову вагітність засудженої, орієнтований термін пологів якої 26.05.2020 року, прокурор переконаний, що підстави для відстрочення вироку засудженій все ж таки відсутні.

На апеляційну скаргу прокурора засуджена ОСОБА_8 подала заперечення в яких просила хвалу суду першої інстанції залишити без зміни. Вказувала, що донька ОСОБА_12 перебуває з її батьками, а опікун призначався їй на час перебування її - ОСОБА_8 в СІЗО. Крім цього, просила врахувати, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народилась ще одна донька ОСОБА_16 . З огляду на викладене, просила надати їй можливість виховувати своїх малолітніх доньок вдома (а.с. 81).

В наступних запереченнях на апеляційну скаргу прокурора засуджена також позицію не змінила, однак, окрім іншого, просила колегію суддів врахувати і те, що доньку ОСОБА_12 не кидала, а ОСОБА_13 (свою - ОСОБА_8 хрещену матір) попросила взяти опіку на час її - ОСОБА_8 перебування в СІЗО, на що та погодилась (а.с. 90).

Також, на апеляційну скаргу прокурора було подано заперечення і захисником засудженої адвокатом ОСОБА_7 , яка теж просила відмовити прокурору в задоволенні скарги і залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни (а.с. 92).

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою засудженій у задоволенні заяви про відстрочення виконання вироку просив відмовити, думку засудженої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, заперечили, просили ухвалу суду першої інстанції, залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 12.05.2020 року ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області було задоволено заяву засудженої ОСОБА_8 та виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року відстрочено до 13.04.2022 року, а саме до досягнення дитиною засудженої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

З вказаною ухвалою не погодився прокурор і оскаржив її в апеляційному порядку з тих підстав, що суд, задовольняючи заяву засудженої, безпідставно не врахував тих обставин, що свою дитину ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 покинула та що її опікуном призначено зовсім іншу особу - ОСОБА_13 , що безумовно свідчить про невиконання засудженою батьківських обов`язків та вказує на відсутність підстав для задоволення вимог поданої нею заяви про відстрочення виконання вироку суду.

В підтвердження своїх доводів прокурор надав колегії суддів копію витягу з рішення виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 18.03.2020 року № 35 та копію акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК судове рішення має бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів вважає, що вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає, оскільки задовольняючи заяву ОСОБА_8 про відстрочення виконання вироку суду з підстав наявності у засудженої ОСОБА_8 дочки ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вказані прокурором обставини, щодо наявності в дитини ОСОБА_10 опікуна, не врахував та не дав жодної оцінки таким обставинам і дійшов передчасного та необґрунтованого висновку у необхідності задоволення вимог поданої заяви.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки на наявності суперечливих доказів , які мають істотне значення для висновків суду, суд у судовому рішення не зазначив, чому взяв одні докази та відкинув інші. І ця невідповідність перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За правилами ч. 1 ст. 409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Під істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону згідно з ч. 1 ст. 412 КПК необхідно розуміти такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2020 року скасуванню.

Разом з тим, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та керуючись п.4 ч. 1 ст. 407 КПК України, колегія суддів вважає, з урахуванням вимог ст. 404 КПК України, яка надає право вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, постановити нову ухвалу, якою вимоги заяви засудженої ОСОБА_8 про відстрочення виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року все ж таки задовольнити, з огляду на встановлені апеляційним судом наступні обставини.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі, зокрема: вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років.

За ч.2 ст.536 КПК України відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини незалежно від строку покарання.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року, ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.185,75 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання строком на 2 (два ) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 11.06.2018 року задоволено подання Роменського МРВ з питань пробації, скасовано звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком суду від 29.05.2017 року і направлено ОСОБА_17 для відбування покарання призначеного судом у виді двох років позбавлення волі у встановленому порядку.

17.03.2020 року засуджена ОСОБА_8 доставлена до СІЗО м.Суми для відбуття призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Згідно ст.12 КК України, злочин за ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до наданих засудженою ОСОБА_8 документів, зокрема свідоцтва про народження ОСОБА_18 серії НОМЕР_1 (а.с. 105), що безпосередньо досліджено колегією суддів в ході апеляційного перегляду матеріалів даного кримінального провадження, встановлено, що засуджена ОСОБА_8 , окрім дочки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ще одну доньку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від якої засуджена не відмовилась, на яку батьківських прав не позбавлялась і ця дитина перебуває із засудженою в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене та з метою забезпечення батьківського піклування, колегія суддів вважає за необхідне заяву засудженої ОСОБА_8 задовольнити та відстрочити засудженій виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року, до 20 травня 2023 року, а саме до досягнення дитиною ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 травня 2020 року, якою задоволено заяву засудженої ОСОБА_9 про відстрочення виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року до 13.04.2022 року, а саме до досягнення дитиною засудженої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою відстрочити засудженій ОСОБА_9 виконання вироку Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29.05.2017 року, до 20 травня 2023 року, а саме до досягнення дитиною ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трьох років.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4