Справа № 190/910/20
Провадження №1-кп/190/106/20
УХВАЛА

06 жовтня 2020 року П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 04.06.2020 року стосовно

ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та просив продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

За положенням ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, що поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, що є ризиком вчинення ним нових злочинів.

Також, під час вирішення питання щодо продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховано те, що перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_4 порушив зобов`язання, покладені на нього судом при застосуванні даного запобіжного заходу, що стало підставою для зміни йому запобіжного заходу на більш жорсткий тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід, не відпали і що навіть у судовому засіданні обвинувачений намагався чинити тиск на потерпілого.

Обставини по справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В силу п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 315, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 14 год. 15 хв. 06 жовтня 2020 року по 14 год. 15 хв. 04 грудня 2020 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», для відому.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1