Справа № 710/1733/20
Провадження № 1-кс/710/278/20
УХВАЛА

30.12.2020 м. Шпола

Слідчий суддя Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
т.в.о. старшого слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,
прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури, ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000412, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Шполянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000412, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3ст. 185 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що в період часу з 02.30 год. по 03.30 год. 21.12.2020 невстановлена особа через вікно проникла до будинку по АДРЕСА_1 , звідки умисно, таємно викрала 4 музичні колонки та золотий чоловічий перстень, що належить ОСОБА_6 ..

За даним фактом 21.12.2020 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

21.12.2020 у ході огляду місця події за адресою вул. Посєлкова, 20 с. Лебедин Шполянського району Черкаської області на землі на відстані 30 метрів від будинку було виявлено сліди транспортного засобу. Даний слід було зафіксовано за допомогою гіпсового зліпку та вилучено до Шполянського ВП.

21.12.2020 в ході огляду місця події за адресою вул. Колективна, 46 м. Шпола Черкаської області в подвір`ї було виявлено слід транспортного засобу з якого зроблено гіпсовий зліпок та слід низу взуття, з якого зроблено гіпсовий зліпок. Дані гіпсові зліпки було вилучено до Шполянського ВП.

У ході допиту потерпілий ОСОБА_6 зокрема пояснив, що бачив у зазначений період часу як особа яка вийшла з двору сіла до автомобіля «Меrсеdes - Веnz» у 123 кузові жовтого кольору.

Під час огляду місця було виявлено в м. Шпола вул. Соборна, 18 біля приміщення муніципальної інспекції автомобіль «Меrсеdes - Веnz» 200 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 з номером кузова № НОМЕР_2 бежевого кольору, який в подальшому вилучено на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області. 21.12.2020 постановою слідчого вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення зберігання вказаних речових доказів, проведення експертиз, встановлення та притягнення винних до передбаченої законодавством відповідальності виникла необхідність у арешті згаданого рухомого майна.

Розгляд клопотання, призначений, з урахуванням положень ч.1 ст. 172 КПК України, на 23.12.2020 року не відбувся у зв`язку з відсутністю можливості вчасно повідомити власника майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.
Прокурор Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури в судове засідання з`явився, клопотання підтримав.
Власник майна до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Слідчим суддею встановлено.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.12.2020 року, було зареєстровано кримінальне провадження №0000412. Правова кваліфікація кримінального провадження ч.3 ст. 185 КК України. Орган досудового розслідування : Шполянське відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. (а.с.3).
Відповідно до постанови про призначення групи слідчих, винесеної начальником СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області майором поліції ОСОБА_7 від 21.12.2020 призначено: слідчу групу у кримінальному провадженні №0000412 від 21.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України у складі: слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 ; т.в.о. старшого слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ; слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 Керівництво групою залишено за собою. (а.с.4).
Відповідно протоколу огляду місця події від 21.12.2020, було вилучено слід низу взуття №1 та №2 слід транспортного засобу шляхом залиття гіпсового злитку. Огляд та вилучення проводився в присутності понятих (а.с. 6-7).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.12.2020, було вилучено слід низу взуття, слід транспортного засобу. Огляд та вилучення здійснено в присутності понятих (а.с.11-12).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.12.2020 було вилучено автомобіль Мерседес Бенс 200 D реєстраційний номер НОМЕР_1 . Огляд та вилучення здійснені у присутності понятих (а.с.14-15).
Постановою слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 21.12.2020 вилучений автомобіль «Меrсеdes - Веnz» 200 D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , бежевого кольору визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000412 від 21.12.2020. речовий доказ поміщено на зберігання на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів Шполянського ВП (а.с.16).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_3 , виданого Центр 7143, автомобіль марки «MERCEDES BENZ» модель - 200 D, тип легковий седан -В, номер шасі, кузова , рами НОМЕР_2 , колір - бежевий, 1977 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_9 . (а.с.17).
Згідно долучених до клопотання заяви (а.с.5), протоколу допиту потерпілого (а.с.8), фото (а.с.9), заяви (а.с.10), протоколу допиту свідка (а.с.13), вбачається, що відбулося викрадення майна.
Надаючи оцінку доводам клопотання необхідно зауважити, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст.16 КПК).
Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як передбачено ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями статті 100 КПК, відповідно до якої речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю (ч.1 ст.100 КПК).
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Майно, яке предметом розгляду даного клопотання було вилучене, а саме, автомобіль марки «MERCEDES BENZ» модель - 200 D, що підтверджується протоколом огляду місця події від 21.12.2020 (а.с.14-15).
Даний транспортний засіб було визнано речовим доказом, що підтверджується постановою про визнання речових доказів від 21.12.2020 винесеної слідчим СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 (а.с.16).
Слідчий звернувся до суду із відповідним клопотанням про арешт вилученого рухомого майна, 22.12.2020 вилучення транспортного засобу відбулося 21.12.2020, тобто звернення до суду відбулося своєчасно у строк передбачений КПК України.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно до ч.1 ст.1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, (захист власності), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» №30352/03 п.31 рішення від 06.11.2008, Суд наголошує таке. Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном повинно бути «законним»: у п. 2 встановлено, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Крім того, принцип верховенства права одна з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції. Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним (див.: п. 39 рішення від 9 червня 2005 р. № 68443/01 у справі «Бакланов проти Росії»; п. 33 рішення від 24 березня 2005 р. № 58254/00 у справі «Фрізен проти Росії»).
У рішенні Європейського суду з прав людини від у справі «Смірнов проти Росії» заява № 71362/01, п.57 рішення від 07.06.2008 Європейським Судом було висловлено правову позицію про те, що утримання владою речових доказів може виявитися необхідним в інтересах належного відправлення правосуддя, що є «правомірною метою» в «загальних інтересах» населення. При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна, з метою попередження приховування або відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.
Слідчий СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області мотивував необхідність накладення арешту переліченими ним доказами, потребою забезпечення зберігання вказаних речових доказів, для забезпечення ефективного розслідування кримінального провадження, проведення експертиз, а також встановленням та притягненням винних до передбаченої законодавством відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що вказані докази відповідають вимогам ст. 98 КПК України та з метою збереження речових доказів є підстави для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 132, 167, 169, 170-174, 371, 372, 395, КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме : автомобіль «MERCEDES BENZ» модель - 200 D, тип легковий седан - В, номер шасі, кузова , рами НОМЕР_2 , колір - бежевий, 1977 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 .
Залишити вказаний автомобіль на майданчику тимчасового тримання Шполянского ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області до прийняття рішення по вказаному кримінальному провадженні.
Копію ухвали після її постановлення вручити прокурору, слідчому, власнику майна.
Виконання ухвали покласти на Шполянський ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.
Згідно положень статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошений о 09 год. 00 хв. 31.12.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1