Справа № 445/1307/20
Провадження № 1-кп/445/153/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
з участю захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт від 27.07.2020 року з угодою про визнання винуватості від 27.07.2020 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000190 від 22.04.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Зборів Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,українця раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 22 квітня 2020 року, близько 04 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2121 р.н. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Тернопіль-Львів-Рава-Руська, траса М-09 в с. Плугові Золочівського району Львівської області на 45 км + 900 метрів вказаної ділянки дороги в напрямку м. Львова, порушив вимоги Р. 1 п. 1.5; Р. 2 п. 2.3 б); Р. 2 п. 2.9 а;Р. 12 п. п. 12.1., 12.9.б.; Р.13 п. 13.1., вимоги дорожнього знаку 3.29. Р.33 «Дорожні знаки» та вимоги Р. 34 «Дорожня розмітка» п. 1.1. чинних Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінет Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не обрав в установлених межах безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, проігнорував дорожні знаки, дорожню розмітку, які знаходилися у напрямку його руху, маючи змогу орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та дотримання безпечного інтервалу, не змінюючи напрямку свого руху, перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, не вжив всіх заходів з метою зупинки транспортного засобу, допустив з`їзд автомобіля із дороги на ліве узбіччя і далі за його межі з подальшим зіткненням із бетонною основою тунелю, створивши загрозу життю та здоров`я пасажира вказаного автомобіля ОСОБА_6 , який внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з пошкодженням печінки, внутрішньочеревну кровотечу (з приводу якої 22.04.2020 була проведена операція: «гепаторафія» (зашивання пошкоджень печінки)), закритий перелом нижньої третини лівої стегнової кістки, які по ознаці небезпеки для життя відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Сторони кримінального провадження ініціювали укладення угоди про визнання винуватості. Між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000190 від 22.04.2020 року, та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 була укладена та підписана 27.07.2020 року угода про визнання винуватості.
Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушеня, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за в ч. 2 ст.286 КК України - п"ять років позбавлення волі, без позбавлення права керування.На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом з`ясовано, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст.286 КК України і така кваліфікація є вірною. Відповідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Встановлено, що умови угоди жодним чином не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди та відсутність будь-якого тиску з метою укладення угоди. Обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, у суду не має.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань немає.
Судом з`ясовано, що узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам КК України.
При визначенні узгодженого покарання враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого.
Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Таким чином, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та закону про кримінальну відповідальність, приходить до переконання, що вказана угода підлягає затвердженню виходячи із вищевказаних мотивів.
На підставі вищенаведеного, проаналізувавши матеріали обвинувального акту та угоду про визнання винуватості, враховуючи особу обвинуваченого, позитивно характеризується за місцем проживання, на диспансерному обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не перебуває.Суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 27.07.2020 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років без позбавлення права кервування;
На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три (3) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку - 22.09.2020 року.
Стягнути із засудженого витрати за проведення екпертизи №15/2/66 від 22.06.2020р. в сумі 1634,50 ( одну тисячу шістсот тридцять чсотири гривень п"ятдесять копійок)грн., та за проведення екпертизи №15/2/515 від 19.05.2020р. в сумі 1634,50 ( одну тисячу шістсот тридцять чсотири гривень п"ятдесять копійок) грн. в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нерозяснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1