Справа № 206/4286/20
Провадження № 1-кп/206/326/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2020 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР під № 0000702 від 09.09.2020 та угоду про визнання винуватості від 07.10.2020 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.09.1996 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки; - 18.05.2000 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців;

- 22.01.2004 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 місяці;

- 26.02.2007 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробувальним строком 3 роки;

- 03.10.2007 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць;

- 14.02.2011 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців;

- 08.05.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст.296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; - 27.07.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.213, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст.71, ст.72 КК України частково приєднано невідбутий строк 3 місяці за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.02.2015 та остаточно визначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок скасовано в частині призначення покарання, вважати засудженим за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.213, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст.71, ст.72 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік 3 місяці за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2015 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 31.08.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ст.71,72 КК України частково приєднано невідбутий строк 2 роки 3 місяці за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2015 та остаточно визначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.12.2015 вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2015 та вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2015 скасовано в частині призначення покарання, та остаточно визначено покарання шляхом часткового складання призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 4 місяці, 26.08.2019 звільнився з Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарння,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив умисний корисливий злочин.

Так, 08 вересня 2020 року, приблизно о 16 годин 50 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні магазину «Варус-40» (ТОВ «Омега»), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-ти річчя Перемоги, буд. 43-Д, звернув свою увагу на невелику пильність охорони магазину, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Далі, ОСОБА_3 , у той же час, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, перебуваючи у приміщенні магазину «Варус-40» (ТОВ «Омега») за вказаною вище адресою, керуючись злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, побачив на одному із торгівельних прилавків товар у вигляді пляшки спиртного напою текіла «Olmeca Gold 38%», ємністю 0,7 л., яку визначив для себе, об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно ОСОБА_3 , у той же день, тобто 08 вересня 2020 року о 16 годині 52 хвилини, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до торгівельного прилавку, звідки, шляхом вільного доступу, викрав майно вищевказаного магазину, а саме: одну пляшку спиртного напою текіла «Olmeca Gold 38%», ємністю 0,7 л., яку заховав за поясом з лівого боку, прикривши футболкою, що була одягнута на ньому, та направився з викраденим майном в бік касової зони.

Після чого, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тримаючи вищевказаний товар магазину за поясом з лівого боку, прикривши футболкою, що була одягнута на ньому, пройшов повз касову зону магазину, без наміру оплатити за вказаний товар, та вийшов з магазину. Після чого у ОСОБА_3 виникла реальна можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, однак останній був зупинений працівниками охорони магазину за межами магазину.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 , відповідно

до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3165/20 від 09.09.2020, заподіяв потерпілому ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на загальну суму 428 грн. 00 коп. (чотириста двадцять вісім гривень нуль копійок).

07.10.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під № 0000702 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України. Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди з підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода представника потерпілого ОСОБА_6 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди. За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні під № 0000702 не обирався.
Цивільний позов не заявлено. Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342,350,373,374,474-475,124 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.10.2020 між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0000702.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 07.10.2020 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помістивши його в Дніпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровський області (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні під № 0000702 не обирався.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017) за проведення судово-товарознавчої експертизи №3165/20 від 09.09.2020 суму у розмірі 300 гривень 00 копійок, реквізити: розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 (т.1 а.п. 19).
Речові докази: пляшку спиртного напою текіла «Olmeca Gold 38%», ємністю 0,7 л., визнану речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 09.09.2020 (т.1 а.п.12), передану на відповідальне зберігання відповідно до розписки ОСОБА_6 (т.1 а.п.13) повернути власнику ТОВ «ОМЕГА» супермаркет «Варус-40» за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1