ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/9368/20 Головуючий І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1314/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002148 від 10.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 296, частиною 3 статті 206 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 16.06.2020 за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору IMEI28311 з сім картою НОМЕР_2 ; ноутбук в корпусі чорного кольору з вставками світло-сірого кольору марки Dell inspion 5423, № cnoxt19 Ст НОМЕР_3 та зарядний пристрій до нього; блокнот в обкладинці чорного кольору з надписом: «Roshen» на 178 сторінках та рукописним текстом, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Зобов`язано слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, в строк не пізніше двох місяців за участю спеціаліста зняти інформацію з мобільного телефону НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору IMEI28311 з сім картою НОМЕР_2 ; ноутбуку в корпусі чорного кольору з вставками світло-сірого кольору марки Dell inspion 5423, № НОМЕР_4 та зарядний пристрій до нього, після чого передати вказані електронні пристрої на відповідальне зберігання власникам майна.
Попереджено власників вказаного майна про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Визначено місце зберігання іншого арештованого майна, а саме: блокноту в обкладинці чорного кольору з надписом: «Roshen» на 178 сторінках та рукописним текстом, у камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, під`їзд № 2.
Відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на банківські картки АТ КБ «Приватбанк»: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , «Пумб» НОМЕР_7 , «Мнобанк»: НОМЕР_8 видані на ім`я ОСОБА_7 ; банківські картки АТ КБ «Приватбанк»: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , Raiffeisen Bank Аval: НОМЕР_12 , видані на ім`я ОСОБА_8 , вилучені в ході проведення вказаного обшуку.
Зобов`язано прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_9 повернути вилучені картки їх власникам.
Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 про часткову відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, в частині накладення арешту на 5 банківських карток, вилучених під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 скасувати як незаконну та необґрунтовану, постановлену з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на 5 банківських карток, вилучених під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 .
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що прокурором у повній мірі обґрунтовано необхідність накладення арешту на указане майно, правильно зазначено його відповідність критеріям, які висуваються для речових доказів, а саме недопущення знищення даного майна, втрати або його пошкодження, що може нашкодити розслідуванню даного кримінального провадження.
У зв`язку з наведеним, прокурор вважав, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 є необґрунтованою та незаконною у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Задовольняючи частково клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002148 від 10.09.2018, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав про накладення арешту на мобільний телефон, ноутбук та зарядний пристрій до нього, блокнот в обкладинці чорного кольору та рукописним текстом, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та документи є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Разом з цим, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на банківські картки, видані на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , вилучені в ході проведення обшуку, оскільки банківські картки це лише один зі способів зняття грошових коштів з особистого рахунку відповідної особи, що належить держателю картки, а тому накладення арешту на вказані банківські картки є не ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.
З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до положень частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0002148 від 10.09.2018.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2020 надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, відшукання та вилучення засобів зв`язку, мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів, електронних накопичувачів інформації, карток пам`яті, комп`ютерної техніки, відеокамер, банківських карток, записних книжок або чорнових записів, інших речей та документів, що можуть бути доказами у цьому кримінальному провадженні.
16.06.2020 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2020 проведено обшук в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 06.46 год до 09.11 год, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 16.06.2020, вилучено вказане в клопотанні майно.
Відповідно до частин 10, 11 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому у цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що находяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведене до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З врахуванням вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства та з огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді про те, що накладення арешту на банківські картки є не ефективним заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки банківські картки це лише один зі способів зняття грошових коштів з особистого рахунку відповідної особи, що належить держателю картки.
Колегія суддів, з врахуванням вищевикладеного приходить до висновку, що стороною обвинувачення, в розумінні вимог статті 173 КПК України, не доведено правової підстави для арешту банківських карток, що не позбавляє слідчого, прокурора звернутися до суду із клопотанням про накладення арешту на особисті банківські рахунки відповідних осіб у разі наявності правових підстав застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, тому вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту в зазначеній частині.
Доводи апеляційної скарги, які давали б беззаперечні підстави апеляційному суду прийти до висновку про необхідність накладення арешту на 5 банківських карток, вилучених 16.06.2020 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , матеріали справи не містять, не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора висновків суду не спростовують, оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою, підстав для її скасування на даний час не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2020 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: