Ухвала

Іменем України
21 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 159/4648/19

провадження № 51-4432 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2020 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 30 липня 2020 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2 860 грн матеріальної шкоди, та 3 000 грн моральної шкоди. У решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 відмовлено.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 30 липня 2020 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі представник потерпілого ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень зазначеної статті.
Так, наведене обґрунтування вимог представником потерпілого викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, представник потерпілого оспорює судові рішення в частині вирішення цивільного позову, фактично не погоджуючись з розміром матеріальної та моральної шкоди, яку постановлено стягнути із засудженого.
Разом з тим представник потерпілого не наводить конкретних порушень норм матеріального або процесуального права, які згідно ст. 438 КПК України можуть бути підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 427 КПК України, якщо касаційну скаргу подає представник потерпілого до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 58 КПК України, якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні, то його повноваження на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу.
Нормами ст. 50 КПК України визначено, що повноваження захисника/представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
З метою підтвердження своїх повноважень на участь у вказаному кримінальному провадженні адвокат ОСОБА_5 до касаційної скарги долучив лише доручення № 0000-00024 від 30 липня 2019 року про надання безоплатної вторинної правової допомоги потерпілому ОСОБА_4 , однак не долучив свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, чим не дотримався вимоги ч. 4 ст. 427 КПК України.
Така позиція Суду узгоджується і з правовим висновком об`єднаної палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 648/3629/17 (провадження № 51-9792кмо18).
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3