КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коркіно Челябінської області Російської Федерації, є громадянином України, із середньою освітою, перебуває в цивільному шлюбі, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст. 187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без визначення розміру застави, до 01 січня 2021 року включно.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, можливість вчинення інших злочинів, особу підозрюваного, дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, на даній стадії досудового розслідування не зможе запобігти вказаним ризикам і не забезпечить належної поведінки і виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю. Місцем перебування під домашнім арештом визначити місце затримання, де ОСОБА_6 проживає, за адресою: АДРЕСА_2 .
Сторона захисту, вважаючи дану ухвалу незаконною, посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень та зазначає, що підозра та обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 99% грунтуються на таких матеріалах кримінального провадження, як рапорти працівників УКР ГУНП в Київській області.
Посилаючись на відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного зазначає, що ОСОБА_6 від слідчих органів не переховувався, під час його затримання та подальших слідчих дій жодного опору не чинив, має сталі соціальні зв`язки, займає активну громадську позицію в суспільстві, характеризується позитивно, в лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, алкогольних та тютюнових виробів не вживає.
На думку сторони захисту, альтернативою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобіганню описаним слідчим в клопотанні ризикам, є цілодобовий домашній арешт з використанням електронного засобу контролю.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001009 від 25 червня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

12 липня 2020 року ОСОБА_6 затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.257 КК України.

12 липня 2020 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України.

14 липня 2020 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строком до 09 вересня 2020 року.

28 серпня 2020 рокупідозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.

07 вересня 2020 рокуслідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою без визначення застави,строком до 05 листопада 2020 року.
22 жовтня 2020 року старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернуся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року, вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , без визначення розміру застави, до 01 січня 2021 року включно.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились.

Зокрема, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , та причетність підозрюваного до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.06.2020 р.; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 08.07.2020 р.; протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 від 08.07.2020 р.; рапорти працівників УКР ГУНП в Київській області щодо причетності до вчинення злочину ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.07.2020, згідно з яким потерпілий ОСОБА_10 на фотографії зображеній під номером 3 впізнав особу, яка вчинила на нього розбійний напад 24.06.2020, а саме ОСОБА_6 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.07.2020, згідно з яким потерпіла ОСОБА_11 на фотографії під номером 4 впізнала особу, яка вчинила на неї розбійний напад 24.06.2020, а саме ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 09.07.2020 р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2020; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 09.07.2020 р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2020 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 09.07.2020 р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.07.2020 р.; протокол обшуку від 12.07.2020 р., проведеного за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Березівка, вул. Польова, 55; висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 14.08.2020 № 8-2/839.

Також, слідчий суддя суду першої інстанції ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання. Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, у даному кримінальному провадженні необхідно: здійснити тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні операторів стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» та ТОВ «лайфселл»; отримати висновок експерта за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи по об`єктам дослідження, які вилучені 25.06.2020 під час огляду місця події; встановити інших осіб, які причетні до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, які необхідні для закінчення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні; виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати доступ до матеріалів досудового розслідування; виконати вимоги ст. 291 КПК України та скласти обвинувальний акт.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочинів, обставини вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Мюллер проти Франції" п.п.35-45), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
Таким чином, твердження захисника про те, що підозра та обґрунтування необхідності продовження строку тримання під вартою аргументовані лише рапортами працівників поліції, є безпідставними та такими, що не грунтуються на матеріалах справи.
Також, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. При цьому місцевий суд не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства").

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України, будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Отже, істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з дотриманням в цілому вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає такими, що не тягнуть за собою скасування судового рішення, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,без визначення розміру застави, до 01 січня 2021 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6090/2020
Єдиний унікальний номер 761/34276/20
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_18
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1