Справа №630/546/20 Провадження №1-кп/630/39/20
В И Р О К

Іменем України

12 листопада 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області обвинувальний акт в рамках кримінального провадження №0000398 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше засудженого:

20.05.2004 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі;

29.05.2008 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі;

31.05.2012 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

07.05.2018 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, звільнений 08.11.2019 р. умовно-достроково на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 31.10.2019 р. на невідбутий термін покарання 1 рік 1 місяць 26 днів,

21.08.2020 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 187, ст. ст. 71, 72 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій0, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за таких обставин.

ОСОБА_4 , 07 липня 2020 року близько 00 год. 35 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, перебуваючи поблизу приміщення Сумської дирекції залізничних перевезень станції «Люботин», яке розташоване по вул. Шевченка в м. Люботин, Харківської області, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, напав на ОСОБА_5 , а саме ножем спричинив колото різану рану в проекції лівої ключиці. Продовжуючи свої протиправні дії, в момент коли ОСОБА_5 сидів на землі ОСОБА_4 наніс потерпілому удар ножем в область нижньої щелепи зліва, чим спричинив колото різану рану в проекції лівої горизонтальної гілки нижньої щелепи. ОСОБА_5 , намагаючись захищатись від нападу, збив з ніг ОСОБА_4 , після чого, в ході боротьби на землі, ОСОБА_4 наніс удар ножем в область лівої ноги ОСОБА_5 , чим спричинив колото різану рану на лівому стегні. В цей час ОСОБА_5 вихопив ніж у ОСОБА_4 та викинув його у бік залізничних ліній. Після чого ОСОБА_4 піднявся з землі, та продовжуючи свої протиправні дії, направлені на вчинення розбійного нападу, наніс один удар в область голови, а саме в нижню повіцю лівого ока та скляною пляшкою наніс один удар по голові ОСОБА_5 , який від удару втратив свідомість та впав на землю, тим самим ОСОБА_4 заподіяв потерпілому, згідно висновків судово- медичних експертиз № 09-2296/2020 та № 09-3000/2020 від 29.09.2020 р., колото різані рани в проекції лівої горизонтальної гілки нижньої щелепи в проекції лівої ключиці, на лівому стегні, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п.2.3.1а, 2.3.3 « Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року та синець на нижній повіці лівого ока, що викликало незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п.2.3.2 « Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Застосувавши до потерпілого ОСОБА_5 фізичне насильство, небезпечне для життя і здоров`я, ОСОБА_4 подавив його волю до супротиву, та заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 90 грн., сумкою з трикотажного матеріалу сірого кольору, з трьома відділами на блискавці, визначити ринкову вартість методами судового товарознавства не надається можливим, мобільним телефоном ТМ « Samsung SGH -Х 160» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з корпусом червоно чорного кольору, вартістю 100 грн., мобільним телефоном ТМ «iPhone», з корпусом червоно білого кольору, вартістю 2 400 грн. та зарядним пристроєм, з корпусом чорного кольору, визначити ринкову вартість методами судового товарознавства не надається можливим згідно висновку судової товарознавчої експертизи, які належать потерпілому ОСОБА_5 , а також пакетом із поліетилену, у якому перебували речі потерпілого, а саме чоловіча футболка та чоловічі шорти, які для потерпілого не представляють матеріальної цінності.

Після скоєння злочину ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину разом із грошовими коштами та майном потерпілого ОСОБА_5 , обернувши їх на свою користь, тим самим заподіявши йому матеріальні збитки на суму 2 590 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині визнав повністю, та підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так, як це зазначено вище.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно судових витрат та речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчиняла розбій.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 суд вбачає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви суду, норми права, які застосовував суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочинів, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, який має п`ять незнятих непогашених судимостей, в тому числі за корисливі злочини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, не одружений, на шлях виправлення не став.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, розмір заподіяної шкоди, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2ст. 187 КК України, з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Так як ОСОБА_4 вчинив зазначений злочини до постановлення вироку 21 серпня 2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова, то суд застосовує ч.4 ст.70 КК України. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 07 липня 2020 року, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч.1 ст.70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_4 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд крім даних про особу винуватого та обставин, які обтяжують покарання, враховує число злочинів, які входять у сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків.

Таким чином, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керується суд.

Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення товарознавчої експертизи № 1216 від 20. 08.2020 у сумі 1307,52 грн. та за виконання судової молекулярно генетичної експертизи № 9/1129СУ-20 від 11 вересня 2020 року в сумі 19 572 грн. 04 коп.

Згідно п.2 ч.4 ст.474 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи, що на підставі ухвал слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2020 року накладено арешт на майно, яке в подальшому визнано речовими доказами, а розгляд провадження завершено, то арешти підлягають скасуванню.

Керуючись ст . ст. 368, 370, 374, 376, 377, 394, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

В силу ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 , з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 серпня 2020 року, на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 8 (восьми) років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Зарахувати в строк відбуття покарання відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 серпня 2020 року та строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 07 липня 2020 року.

Процесуальні витрати за виконання товарознавчої експертизи № 1216 від 20 серпня 2020 року в сумі 1307 грн. 52 коп. стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави.

Процесуальні витрати за виконання судової молекулярно генетичної експертизи № 9/1129СУ-20 від 11 вересня 2020 року в сумі 19 572 грн. 04 коп. стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_2 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави.

Речові докази: майку з синтетичного матеріалу білого кольору, по краям якої є ободки чорного кольору з лейбою «Adidas New Fashion Size XXXL» на поверхні якої маються сліди бурого кольору; частина скляної горловини від пляшки, по краям якої мається нашарування бурого кольору; шматок тканини з бавовняного матеріалу невизначеної форми, чорного кольору; штани з бавовняного матеріалу, чорного кольору, в яких з лівої сторони відсутнє продовження штанини, з лейбою «Classic by Michele bovaro» 20, шматок тканини невизначеної форми з х/б трикотажу, біло синього кольору, на якій маються пошкодження, резинові шльопанці в кількості 2 штуки, один з написом «Крок» 42 розміру, другий темно синього кольору з написом «Roksol» 43 розміру, ватний тампон з речовиною бурого кольору, розсип скла на частинах яких мається паперова наклейка з написом «Горілка», на поверхні яких мається нашарування бурого кольору, предмет ззовні схожий на ніж, з пластмасовою рукояткою, жовто чорного кольору, розміром рукоятки 11 см, розміром леза 8 см, на поверхні леза мається нашарування бурого кольору передні на зберігання до камери схову речових доказів Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області 14 вересня 2020 року, квитанція № 186 знищити.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвал слідчого судді від 15 липня 2020 року.

Речові докази: футболку синього кольору із вставками білого кольору з лейбою «Дизель» на поверхні якої мається нашарування бурого кольору, шорти чорного кольору із білими та салатовими кольору смугами з лейбою «CD sport wear 5 XL», футболку білого кольору з лейбою «Denis Simachev» на якій мається нашарування бурого кольору та в трьох місцях мається пошкодження у вигляді розривів, штани джинсові синього кольору, з лейбою на якій протертий напис, на правому боці біля кишені є блискавка червоного кольору, на поверхні яких мається нашарування бурого кольору передні на зберігання до камери схову речових доказів Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області 14 вересня 2020 року, квитанція № 187 знищити.

Речові докази: конверт у якому знаходиться зразок крові потерпілого ОСОБА_5 , зразок слини ОСОБА_4 , який знаходиться в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України № 5406647, зразок слини ОСОБА_5 , який знаходиться в спеціальному пакеті Експертної служби МВС України № 5406631 передні на зберігання до камери схову речових доказів Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області 14 вересня 2020 року, квитанція № 188 та квитанція № 189 від 15 вересня 2020 року знищити.

Речові докази: мобільний телефон ТМ « Samsung SGH -Х 160» ІМЕІ: НОМЕР_1 , з корпусом червоно чорного кольору, мобільний телефон ТМ «iPhone», з корпусом червоно білого кольору, зарядний пристрій з корпусом чорного кольору ТМ «Original»- передні під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутими власнику.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому направити копію вироку не пізніше наступного дня.

СуддяОСОБА_1