УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000307 від 16.03.2020 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження №000307 від 16.03.2020 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, в порушення вимог статті 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», згідно якої в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою отримання незаконного прибутку, умисно, з корисливих мотивів організували на території міста Одеси діяльність підпільних гральних закладів (в тому числі інтерактивних), де гравцям за сплату грошових коштів за участь у грі надається можливість доступу до азартної карточної ігри покеру, обов`язковою умовою участі в яких є сплата гравцем грошей для отримання покерних фішок ( паролів для входу до інтерактивного казино) з метою здійснення ставок в еквіваленті фактично внесених готівкових грошових коштів.

Під час досудового слідства, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування оперативному підрозділу Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 та ст. 41 КПК України, надано доручення на проведення розшукових дій осіб які причетні до вказаного злочину.

На виконання доручення оперативного підрозділу з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, надійшли матеріали, відповідно яких встановлено, що на території Одеської області діє гральний заклад який надає послуги, щодо карточних азартних ігор на грошові кошти та інші цінності, за допомогою ігрових столів, карт, рулеток, фішок та інших предметів для гри, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 236 КПК України щодо виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, з метою збереження та недопущення знищення речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, фіксації вчинення кримінального правопорушення, обставин, що підлягають доказуванню під час досудового розслідування, збору доказів, які мають значення для кримінального провадження, 18.11.2020 у період часу з 12 год. 55 хв. до 14 год. 01 хв., проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено майно.

Перелік майна, що належить арештувати (згідно п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України): cвіч TP-LINK TL-SF 1008 D, який ізолентою примотаний до роутера TP-LINK MAC: 84-16-F9-39-2F-ЕС з блоком живлення TP-LINK; передатчик ППК МАК С 3718Р з наклейкою з цифрами 04002226 з дротом живлення PSU07; мобільний телефон MAX COM модель MM 134, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 .

Враховуючи, також що на вилученому під час обшуку мобільному телефоні, сім карті операторів мобільного зв`язку, комп`ютерних обладнаннях, може міститься інформація, яка носить доказовий характер у зазначеному кримінальному провадженні (номери телефонів осіб, які причетні до скоєнні злочинів), а також фото і відеозаписи, що мають значення по кримінальному провадженню, в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експертиз, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність групи, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

Постановою слідчого від 18.11.2020, вище перелічене вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно є об`єктом протиправних дій, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.
Документом, що підтверджує користування вилученого майна є безпосередньо протокол обшуку, оскільки в ньому зафіксовано, що майно вилучалося за місцем його проживання. Інших документів щодо права власності на вказане майно в ході досудового розслідування не встановлено.
До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого. Власник майна в судове засідання не з`явився, виклик особи покладався на сторону обвинувачення.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 18.11.2020 року вищевказаний предмет визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №000307 від 16.03.2020 за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на на вилучене майно в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено:

-cвіч TP-LINK TL-SF 1008 D, який ізолентою примотаний до роутера TP-LINK MAC: 84-16-F9-39-2F-ЕС з блоком живлення TP-LINK;

-передатчик ППК МАК С 3718Р з наклейкою з цифрами 04002226 з дротом живлення PSU07;

-мобільний телефон MAX COM модель MM 134, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картою № НОМЕР_3 , із забороною користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1