Справа № 357/9480/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за №0003050 від 31.08.2020 року, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого спостерігачем будівлі на ТОВ «ЄВА-28», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
31.08.2020 року командир взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , відповідно до дислокації сил та засобів батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції (далі УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі ДПП), перебували в складі екіпажу «Комета-0152» на патрулюванні міста Біла Церква, заступивши на денну зміну 31.08.2020 року, погоджену командиром роти № 2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ОСОБА_8 .
Відповідно до посадових обов`язків поліцейських патрульної поліції, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, поліцейський:
- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;
- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;
- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;
- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дистанційного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вжити заходів щодо запобігання та припинення.
Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.
З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», командир взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_6 та поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.
Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року за № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», працівники патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час служби оснащені портативними відеореєстраторами.
31.08.2020 року поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час здійснення патрулювання на автомобілі марки «Міцубісі Аутлдендер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , приблизно о 09:45 год., по вул. Сухоярській в м. Біла Церква Київської області, зупинили автомобіль «ГАЗ-2705-222», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який здійснив проїзд перехрестя вул. Київська та вул. Сухоярська в м. Біла Церква на забороняючий жовтий сигнал світлофора.
Після цього поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представились та повідомили водія ОСОБА_3 про причину його зупинки та про застосування відеозйомки.
Одночасно висунули вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу та на право керування транспортним засобом, а також реєстраційні документи транспортний засіб.
При цьому, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час спілкування із водієм ОСОБА_3 повідомили останнього про порушення ним правил дорожнього руху, а також те, що відносно нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.7.3 г Правил дорожнього руху України.
В цей час, у ОСОБА_3 , який знаходився поруч із службовим автомобілем поліції марки «Міцубісі Аутдендер», державний номерний знак НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу, та що відносно нього може бути прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, виник злочинний умисел спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, за вчинене ним порушення пункту 8.7.3 г Правил дорожнього руху України.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою дії в його інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього процесуальних документів про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, 31.08.2020 року приблизно о 09:50 год., ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що командир взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_6 та поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, сів на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля поліції та в ході спілкування висловив словесну пропозицію надати поліцейському взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не притягнення його до адміністративної відповідальності.
Після цього, поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 , попередив ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі.
В подальшому, поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_7 вийшов зі службового автомобіля поліції та на водійське сидіння сів командир взводу №2 роти №2 батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква УПП в Київській області ДПП ОСОБА_6 та продовжив спілкування із водієм ОСОБА_3 .
При цьому, ОСОБА_3 , 31.08.2020 року в період часу з 09:52 години по 09.54 години, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля поліції марки «Міцубісі Аутдендер»,державний номерний знак НОМЕР_1 , не звертаючи уваги на неодноразові попередження поліцейського ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з метою уникнення ним адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, висловлював неодноразові словесні пропозиції надання неправомірної вигоди поліцейському ОСОБА_6 та в подальшому дістав грошові кошти в сумі 200 грн., банкнотою номіналом 200 гривень 1 шт. та приблизно о 09:54 години 31.08.2020 року надав їх поліцейському ОСОБА_6 , поклавши їх у відсік підлокітника між передніми сидіннями службового автомобіля поліції марки «Міцубісі Аутдендер», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Таким чином, ОСОБА_3 пропонував службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй становища, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.
У підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 04.11.2020 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими фактичними обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь якої дії з використанням наданого їй службового становища, та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй становища, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, безперечне визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, працює, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно , на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 04.11.2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04.11.2020 року покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речові докази грошові кошти у сумі 200 грн., які передані на депозитний рахунок ГУНП в Київській області конфіскувати на рахунок держави.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1