СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/565/20
ун. № 1-75/11
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року Святошинський районний суду м.Києва
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -
встановив:
10.12.2020 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з належного йому рухомого та нерухомого майна, що був накладений постановами слідчих під час здійснення досудового розслідування у кримінальній справі стосовно нього, оскільки на даний час необхідність у вказаному арешті відпала.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з"явився, просив розглянути клопотання у його відсутність.
Київська місцева прокуратура №8, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду клопотання, явку свого представника не забезпечила.
Суд, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ України здійснювалось досудове розслідування у кримінальній справі №20-3748 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 27 ч. З ст. 365, ч. З ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 365, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. З ст. 365, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та було призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк З роки з позбавленням права обіймати посади директора філії ПАТ КБ «Експобанк» строком 1 рік 6 місяців зі сплатою штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 було звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_3 було звільнено від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03.11.2020 року апеляції прокурора, потерпілих, обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх захисника адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок та постанову суду першої інстанції без змін.

Також судом встановлено, що постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 03.09.2009 року накладено арешт на легковий автомобіль МІТSUВІSНІ SРАСЕ SТАК, 2005 року випуску, колір СІРИЙ, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 13.04.2005 року, який на підставі власності зареєстровано за ОСОБА_3 ; постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 26.08.2009 року накладено арешт на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , яка на підставі власності належить ОСОБА_3 ; постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України" в м. Києві ОСОБА_7 від 26.08.2009 року накладено арешти: на1/2 земельної ділянки площею 0,1948 га, яка розташована в межах Білогородської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за реєстровим номером 2159 та кадастровим номером земельної ділянки №:01:001:0051, на праві власності належить ОСОБА_3 ; земельну ділянку площею 0,1948 га, яка розташована в межах Білогородської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за реєстровим номером 2166 та кадастровим номером земельної ділянки №:01:001:0052, на праві власності належить ОСОБА_3 ; земельну ділянку площею 0,1947 га, яка розташована в межах Білогородської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за реєстровим номером 2163 та кадастровим номером земельної ділянки №:01:001:0053, на праві власності належить ОСОБА_3 ; постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 26.08.2009 року накладено арешт на житловий будинок в АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 ; постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 26.08.2009 року накладено арешт на житловий будинок в АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 ; постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 03.09.2009 року накладено арешт на цілий житловий будинок АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 ; постановою старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 28.01.2010 року накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме гроші в сумі 200 доларів США, які передано на відповідальне зберігання до управління фінансових ресурсів та економіки ГУ МВС України в м. Києві згідно квитанції прибутково-касового ордеру №1283 від29.01.2010 року.

Зазначений арешт майна був застосований з метою забезпечення заявлених у кримінальній справі цивільних позовів та виконання вироку в частині конфіскації майна, при цьому слідчий керувався вимогами КПК 1960 року, що діяв на той час.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
На час розгляду вказаної заяви про скасування арешту майна КПК України 1960 року втратив чинність, натомість 20.12.2012 року набрав чинності новий КПК України від 13 квітня 2012 року.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень Кримінального-процесуального кодексу України, питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до п.11 Перехідних положень Кримінально-процесуального коднксу України кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".
Згідно з ч. 1 ст.409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.
Згідно п.1 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» - за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
У рішенні Європейського суду з прав людини справа «Будченко проти України» в розділі «Оцінка суду» встановлено: п. 40 «Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні.
Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи те, що кримінальна справа, в рамках якої було накладено арешт на майно ОСОБА_9 розглянута по суті, при призначенні покарання конфіскація майна не застосовувалась, цивільні позови не розглядались, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.174, 539, п.9, 11 Перехідних положень КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений згідно:
- постанови старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 03.09.2009 року на легковий автомобіль МІТSUВІSНІ SРАСЕ SТАК, 2005 року випуску, колір СІРИЙ, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 13.04.2005 року, який на підставі власності зареєстровано за ОСОБА_3 ;

- постанови старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 26.08.2009 року на 1/3 квартири АДРЕСА_1 , яка на підставі власності належить ОСОБА_3 ;

- постанови старшого слідчого СУ ГУ МВС України" в м. Києві ОСОБА_7 від 26.08.2009 року :

- на 1/2 земельної ділянки площею 0,1948 га, яка розташована в межах Білогородської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за реєстровим номером 2159 та кадастровим номером земельної ділянки №:01:001:0051, на праві власності належить ОСОБА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,1948 га, яка розташована в межах Білогородської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за реєстровим номером 2166 та кадастровим номером земельної ділянки №:01:001:0052, на праві власності належить ОСОБА_3 ;

- земельну ділянку площею 0,1947 га, яка розташована в межах Білогородської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, яка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 за реєстровим номером 2163 та кадастровим номером земельної ділянки №:01:001:0053, на праві власності належить ОСОБА_3 ;

- постанови старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 26.08.2009 року на житловий будинок в АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 ;

- постанови старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 26.08.2009 року на житловий будинок в АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 ;

- постанови старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 03.09.2009 року на цілий житловий будинок АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_3 ;

- постанови старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 від 28.01.2010 року на майно обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме гроші в сумі 200 доларів США, які передано на відповідальне зберігання до управління фінансових ресурсів та економіки ГУ МВС України в м. Києві згідно квитанції прибутково-касового ордеру №1283 від29.01.2010 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1