Справа № 302/1098/20
У Х В А Л А

05.11.2020 смт.Міжгір`я

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в районному суді смт. Міжгір`я Закарпатської області справу за клопотанням інспектора СД Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні за № в ЄРДР 0000078 від 22.10.2020 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04.11.2020 інспектор СД Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в якому зазначено, що у провадженні сектору дізнання Міжгірського ВП Хустського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 22.10.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 21.10.2020 року в чергову частину Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, надійшов рапорт ДОП СПМіжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_4 , про те, що вході розгляду ЄО №3480 від 19.10.2020 року за зверненням громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканки АДРЕСА_1 ,про те, що нотаріус Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_6 , державний реєстратор Тячівської міської ради ОСОБА_7 , громадянин ОСОБА_8 , шляхом обману та зловживаючи довірою у незаконний спосіб заволоділи майном, а саме частиною житлового будинку ( АДРЕСА_2 . Разом з цим в ході досудового розслідування встановлено, що 17.08.2017 року ОСОБА_9 , податковий номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , уповноважив ОСОБА_10 учинити необхідні дії для укладення й укласти договір дарування належного йому на праві власності житлового будинку разом із при будинковими будівлями, спорудами та земельною ділянкою, розташованими на АДРЕСА_4 , що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю. 08.09.2017 року між ОСОБА_9 (дарувальник, від імені якого діяв ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (обдарована) укладено договір дарування, посвідчений нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області, ОСОБА_6 в реєстрі за №1748, згідно з умовами якого ОСОБА_9 подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар 531/1000 частки житлового будинку АДРЕСА_4 , а також 08.09.2017 укладено договір іпотеки який дійсний до 08.09.2024 року та згідно якого на підставі договору дарування посвідченого 08.09.2017 вказана частина 531/1000 житлового будинку належить ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 звернувся із позовом про розірвання договору дарування, про що рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.04.2018 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 07.05.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з недоведеності позивачем порушення відповідачами статей 203, 215 ЦК України при укладенні спірного договору дарування, оскільки закон не передбачає необхідності зазначати в договорі відчуження частин будинку кадастрового номера земельної ділянки, а твердження заявника про існування на момент підписання договору арешту на відчужене майно не підтверджені належними і допустимими доказами.

У червні 2019 року ОСОБА_9 звернувся із касаційною скаргою за результатами розгляду якої 15.04.2020 згідно з частиною третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.04.2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 07.05.2019 залишено без змін. Постанова суду касаційної інстанції набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарження не підлягає.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 08.09.2017 року видно що власником є ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_3 , виданий 15.04.2005 Міжгірським РВУ МВС України в Закарпатській області, власність спільна часткова, розмір частки 531/1000, підстава виникнення права власності договір дарування, при цьому відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36990662 від 08.09.2017 20:56:40, приватний нотаріус ОСОБА_6 , Ужгородський міський нотаріальний округ, Закарпатська обл., вказано вид обтяження заборона на нерухоме майно. Тоді відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 02.11.2020 року видно що власником є ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_5 , виданий 09.02.2017 видавник: 2114, з підстав для державної реєстрації договір іпотеки, серія та номер: 1752, виданий 08.09.2017, видавник: Приватний нотаріус ОСОБА_6 ; Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, серія та номер: б/н, видавник: УКРПОШТА; Повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 17.05.2020, видавник: ОСОБА_11 ; Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, серія та номер: 1679, виданий 11.09.2020, видавник: Приватний нотаріус ОСОБА_6 , хоч і у зв`язку з вищевказаним рішенням Верховного суду України, договір дарування та іпотеки є дійсним. У зв`язку із наведеним видно, що було проведено операцію щодо зміни власника майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що суперечить вимогам вказаним у договорі дарування та договорі іпотеки.

Крім того, 18.10.2020 близько 14.00 години додому прийшов чоловік, який представився як ОСОБА_8 , житель Виноградівського району, Закарпатської області та сказав, що він новий власник будинку АДРЕСА_4 . Він також сказав, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_12 є тиждень, щоб зібрати свої речі й з`їхати з вказаного будинку, так як він збирається найближчим часом його продати.

У вказаному будинку ОСОБА_13 та ОСОБА_5 проживають разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_14 з 2017 року.

Зважаючи на те, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_8 дійсно вважається власником спірного будинку, на даний час він безперешкодно може розпоряджатися ним, зокрема, вчиняти будь-які дії не тільки щодо здачі його в оренду, а й відчуження.

Тобто, в даному випадку очевидним є ризик ймовірного відчуження ОСОБА_15 будинку АДРЕСА_4 .

На даній стадії досудового розслідування такого роду дії можуть не тільки завдати непоправної шкоди потерпілим, а й перешкодити кримінальному провадженню в цілому, так як після відчуження спірного будинку третім особах на законних підставах, такі вправі будуть розпорядитися будинком на власний розсуд, у тому числі знести його.

А вказаний будинок в даному випадку є свого роду об`єктом кримінального правопорушення тим, на що було здійснено посягання. Даний будинок є предметом шахрайства, за фактом якого й відкрито вказане кримінальне провадження і він безпосередньо має доказове значення. Проте, наразі обґрунтовано існує ризик його втрати та знищення, тому орган досудового слідства просить накласти арешт на вищезазначене майно.

Інспектор СД Міжгірського ВП Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_2 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, та просить таке задоволити.

Відповідно до ст. 172 ч.2 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна для забезпечення арешту майна у кримінальному провадженні..

Дослідивши надані матеріали, вважаю що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2, 10 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Майна у вигляді 531/1000 частки житлового будинку АДРЕСА_4 імовірно є предметом кримінального правопорушення, оскільки було проведено операцію щодо зміни власника майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що суперечить вимогам вказаним у договорі дарування та договорі іпотеки, таким чином є речовим доказом, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження щодо скоєного кримінального проступку та встановлення інших важливих обставин вчинення кримінального проступку та з метою забезпечення кримінального провадження, зокрема, збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, необхідності призначення ряду експертиз по даному кримінальному провадженню, а також з`ясування всіх інших обставин справи, вважаю необхідним накласти арешт на вказане майно вищезазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170173, 309, 369372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та здачі в оренду або безоплатне користування майна у вигляді 531/1000 частки житлового будинку АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_5 , виданий 09.02.2017 видавник: 2114 .

Заборонити ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт громадянина України серія та номер НОМЕР_5 , виданий 09.02.2017 видавник: 2114, та/або будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо виселення з будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_5 та її сім`ї у складі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в Закарпатський апеяційний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя:ОСОБА_1