У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2020 р. Суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва заяву Прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від розгляду кримінального провадження по справі за №757/72925/17-к,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 , який здійснює розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 (у редакції від 18.04.2013 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), посилаючись на те, що суддя ОСОБА_10 09 лютого 2017 року був допитаний як свідок у кримінальному провадженні за №0000020 від 05 лютого 2014 року.
Крім того, саме в цьому провадженні зібрані докази, достатні на думку прокурора, для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Також, суддя ОСОБА_10 працює у суді, де всі судді у 2014 році прийняли єдину, на думку заявника, позицію щодо розгляду клопотань про обрання запобіжних заходів учасникам акцій протесту, що викликає недовіру всім суддям Дніпровського районного суду м. Києва у розгляді справ, які були виділені з кримінального провадження за №0000020 від 05 лютого 2014 року. Крім того, в рамках кримінального провадження за №0000020 від 05 лютого 2014 року були допитані всі судді кримінальної спеціалізації Дніпровського районного суду м. Києва.
Крім того, слідчим управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснювалося досудове розслідування у кримінальних провадженнях за підозрою суддів Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ст. 340 та ч.2 ст. 375 КК України, а на даний час ці кримінальні провадження знаходяться на розгляді у судах.

У судове засідання не з`явилися потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , обвинувачений ОСОБА_11 , адвокати ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 які були судом належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви. Однак їх неявка, в розумінні ст.81 КПК України положеннями якої визначено порядок розгляду судом відводу (самовідводу), не перешкоджає розгляду заяви прокурора про відвід судді.

Суддя ОСОБА_10 , будучи повідомлений про день, час та місце розгляду заяви про відвід, у судове засідання не з`явився, бажання дати пояснення з приводу заявленого відводу не висловив.

Оголосивши заяву про відвід, вислухавши думку прокурора, представника потерпілих ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_4 , обвинувачених, суд приходить до наступного.

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 21 грудня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 (у редакції від 18.04.2013 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року).

Відповідно до здійсненого авторозподілу судової справи №757/72925/17-к між суддями Дніпровського районного суду м. Києва, зазначене кримінальне провадження отримане головуючим суддею ОСОБА_10
28 жовтня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від розгляду кримінального провадження 757/72925/17-к.

Як вбачається з наданих матеріалів, у кримінальному провадженні № 0000020 від 05 лютого 2014 року, із якого виділене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , допитано як свідків суддів Дніпровського районного суду м. Києва, в тому числі і суддю ОСОБА_10 .

Крім того, ряду суддів Дніпровського районного суду м. Києва повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000020 від 05 лютого 2014 року, слідчим управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснювалося досудове розслідування у цих кримінальних провадженнях, а на даний час ці кримінальні провадження знаходяться на розгляді у судах.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст.ст.3, 8, 55 Конституції України).
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 75 КПК України, обставинами, що виключають участь судді у кримінальному провадженні є те, що він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник.
Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).
У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).
Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.
Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.
У цій справі, слід погодитися з тим що є обгрунтовані сумніви щодо такої безсторонності у світлі обставин установлених судом в ухвалі від 14.03.2019 у справі № 756/3022/16-к.
Кримінальне процесуальне законодавство гарантує кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
У той час, як сам факт недовіри особи може створити враження необєктивності та неупередженості судді в розгляді даної справи, а відтак, в майбутньому, стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.
На необхідність заміни судді з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді указує і Верховний суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 10.01.2018 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/ 71498441), зазначаючи, що це сприятиме зміцненню та підтримці довіри суспільства до судової влади, та Апеляційний суд м. Києва у справах № 760/298/18, № 760/12238/17, № 757/70924/17-к, № 761/12479/17, указуючи, що це дасть змогу забезпечити усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості суддів, а також, сприятиме підтримці до зростання довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.
Ця думка ураховується судом з огляду на норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою однакового застосування всіма судами загальної юрисдикції кримінального процесуального законодавства та уникнення його неоднозначного тлумачення.
Як наслідок, з метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді, а також, у сприянні підтримці до зростання довіри суспільства, представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, тобто в цілому до судової влади, вважаю за необхідне, суд приходить до висновку, що заява прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від розгляду кримінального провадження по справі за №757/72925/17-к підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст.1, 8, 9, 75, 76, 369-372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву прокурора Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від розгляду кримінального провадження по справі 757/72925/17-к задовольнити.
Відвести суддю Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 21 грудня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 366 (у редакції від 18.04.2013 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 383 (у редакції від 13.04.2012 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України (у редакції від 21.02.2014 року), ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 (у редакції від 16.05.2013 року) (справа № 753/72925/17-к, провадження 1-кп/755/689/18).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1