ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1875/20
Провадження № 1-кп/636/700/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва матеріали кримінального провадження № 0000188, внесеного 04 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, -
в с т а н о в и в :
В проваджені суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 426-1 КК України.

Ухвалою суду від 29.05.2020 призначено підготовче судове засідання.

Підготовче засідання проводиться за участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника.

Прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, так як обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження та повернення акту прокурору не має, таку ж позицію висловив і потерпілий, захисник та обвинувачений заявили клопотання про повернення обвинувального акту, проти якого заперечували прокурор та потерпілий.

Захисник ОСОБА_3 надав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, в якому зазначив, що 09.04.2020 військовослужбовцю - заступнику командира батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 без достатньої на те підстави було пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 426-1 КК України. Під час проведення досудового розслідування військовим прокурором не були дотримані загальні засади кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, які закріплені у ст.7 КПК України , та не були виконані вимоги ч. 2 ст.2 КПК України, які складають завданню кримінального провадження. Свої доводи захисник ґрунтує тим, що 22.10.2018, приблизно о 11 год. 00 хв., по мобільному телефону ОСОБА_6 за номером НОМЕР_2 поступив дзвінок від начальника служби паливно-мастильних матеріалів в/с НОМЕР_3 старшого лейтенанта ВС України ОСОБА_7 , яка повідомила, що в одному з військових наметів в стані алкогольного сп`яніння знаходиться військовослужбовець. Саме ця обставина, на думку захисника, має суттєве значення у даному кримінальному провадженні. Для встановлення наявності або відсутності вказаної обставини та дотримуючи приписів ст.ст. 160, 163 КПК України, прокурор був зобов`язаний звернутися з відповідним клопотанням до суду з метою отримання дозволу на інформацію у оператора мобільного зв`язку, щоб встановити, чи були телефонні розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Наявність факту, що дійсно 22.10.2018 року зранку була телефонна розмова між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суттєво змінила б склад злочину та коло осіб, які повинні бути притягнуті до відповідальності. Це означало би, що ОСОБА_5 спочатку не виконував законну вимогу ОСОБА_7 , приступити до виконання своїх службових обов`язків, а потім скоїв злочин відносно ОСОБА_6 . У випадку встановлення факту розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджувало б, що у діях ОСОБА_5 є склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 402 КК України, так як відносно до ОСОБА_7 військовослужбовець ОСОБА_5 був підлеглим. І це повністю виключила би наявність вини ОСОБА_6 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 підтримуючи своє клопотання, вказав, що він захищає інтереси військовослужбовця заступника командира батальйону в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000188 та зазначав, що 22.10.2018, приблизно об 11-00, на території в/ч НОМЕР_3 в за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ОСОБА_5 , який вже був засуджений вироком Костянтинівського районного суду Донецької області по справі № 233/3102/16-к від 15.12.2016, під час несення служби на території в/ч НОМЕР_3 лежав на ліжку у наметі та палив. На законні вимоги заступника командира батальйону ОСОБА_6 припинити палити, та представитися, не тільки відкрито не виконував його розпорядження, а також наніс тілесні ушкодження останньому. Свідки вказаного факту ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вже були допитані по кримінальному провадженню № 0001608 за ч.2 ст. 402 КК України. З отриманими тілесними ушкодженням, як пояснює захисник, ОСОБА_6 продовжував виконувати свої обов`язки заступника командира батальйону в/ч НОМЕР_3 . До лікарів він звертався після посилення болю в області грудної клітині та нирки.

Як визначає захисник, його клопотання про призначення судово-медичної експертизи по факту отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 22.10.2018, військовим прокурором було відмовлено, що вимусило його направити скаргу на дії прокурора до слідчого судді. На підставі ухвали суду від 13.05.2020 року по справі № 636/1643/20 щодо ОСОБА_6 була призначена судове-медична експертиза, та висновком експерта № 09-1662/2020 було підтверджено, що ОСОБА_6 дійсно отримав легкі тілесні ушкодження, час їх отримання повністю співпадає з датою подій - 22.10.2018, яку вказує Стрібіж. Крім того, за ухвалою суду від 13.05.2020 були внесені повідомлення до ЄРДР за ч. 3 ст. 402 КК України, але військовим прокурором жодної процесуальної дії за даним кримінальним провадженням не було проведено. На думку захисника, за час проведення досудового розслідування військовим прокурором не дотримувалися вимоги ч.2 ст. 9 КПК України, які прямо вказують, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Свої обов`язки, відповідно до ч.2 ст. 36 КПК України під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням військовий прокурор не виконував. Більше того, маючи право на одночасний допит свідків, відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України, при явної наявності розбіжностей показань усіх свідків без виключення, військовим прокурором не був проведений одночасний допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 для з`ясування розбіжностей.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Зі змісту ч. 3 п. 32 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», за своїми військовими званнями начальниками є: молодші офіцери - для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, солдатів і матросів. На момент конфлікту 22.10.2020 року у наметі на території в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_6 , у званні лейтенанта ЗСУ, був начальником для ОСОБА_5 , який перебував у званні сержанта ЗСУ.

Відповідно до ч.3 ст. 402 КК України, відкрита відмова виконати наказ начальника з спричиненням йому легких тілесних ушкоджень має ознаки кримінального правопорушення, та є непокорою.

У підготовчому судовому засіданні суд не може встановити, чи був склад правопорушення у діях ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 402 КК України, який був підлеглим ОСОБА_13 22.10.2020 року, виходячи з висновку судове-медичної експертизи № 09-1662/2020, а також виходячи з показань свідків, які були допитані. Крім того, наявність витягу ЄРДР за ч. 3 ст.402 КК України не є доказом про скоєнні злочину. Відповідно до ст. 84 КПК України, наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, встановлюються на підставі доказів. У кримінальному провадженні підлягає доказуванню у першу чергу, подія кримінального правопорушення, тобто час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Для виконання завдання КПК України, прокурор Харківської гарнізонної прокуратури був зобов`язаний здійснювати досудове розслідування відповідно до ст. ст.9, 36 КПК України після виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Але це не було виконано військовим прокурором.
Відносно доводів адвоката по невиконанню одночасного допиту свідків по кримінальному провадженню № № 0000188, суд вважає, що ці процесуальні дії повинні були виконані у ході досудового розслідування.

У судовому засіданні було встановлено, що після звернення прокурора до Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області про витребування кримінального провадження № 0001608 за ч.2 ст. 402 КК України зі СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області була отримана відповідь про те, що дане провадження там не перебуває.

Надані суду доказів стосовно тілесних ушкоджень, які є у військовослужбовців ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виходячи з показань свідків, є суперечливими. При наявності таких суттєвих протиріч, суд не може призначити справу до розгляду.

Згідно ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд вважає, що за час досудового розслідування військовим прокурором не були виконані вимоги, визначені у ст. 9 КПК України про те, що під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Вказана норма, ще до початку судового розгляду справи, зобов`язує прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого виявити ті обставини, що викривають підозрюваного, або виправдовують його, та надати їм належну правову оцінку, лише після того, прийняти законні та неупереджені процесуальні рішення. У той частині, суд погоджується з доводами захисника про повернення обвинувального акту прокурору.
Суд вважає, що для об`єктивного, повного, неупередженого та всебічного розслідування даного кримінального провадження, а також для встановлення істини по справі необхідно повернути обвинувальний акт прокурору для проведення досудового розслідування у сукупності усіх доказів, з врахуванням висновків судово-медичних експертиз, які проводились відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , одночасним допитом свідків, які булі допитані.

Як визначено у ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Таким чином клопотання сторони захисту підлягає задоволенню, а обвинувальний поверненню прокурору для усунення недоліків та вимог КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-315, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000188, внесеного 04 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, повернути прокурору першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 для усунення протягом розумного строку вказаних недоліків та виконання вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя -