Справа №463/9882/20
Провадження №1-кс/463/5490/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2020 року з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_2 в розгляді клопотання ТУ ДБР у м. Львові про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, -
в с т а н о в и в:

Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України вказана справа визначена для розгляду слідчому судді - ОСОБА_2 ..
На розгляді слідчого судді перебуває заява про самовідвід судді ОСОБА_2 , яка мотивована тим, що у провадження судді ОСОБА_2 передано матеріали справи №463/9882/20 (провадження № 1кс/463/5416/20) за клопотанням слідчого про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів начальника відділу митного оформлення №4 ОСОБА_3 . Разом з тим син ОСОБА_2 ОСОБА_4 навчався в одному класі із ОСОБА_5 ,яка є донькою ОСОБА_3 , яких він особисто знає та перебуває в приятельських відносинах
Учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
З матеріалів скарги та заяви про самовідвід вбачається, що в провадженні судді ОСОБА_2 перебуває справа №463/9882/20 (провадження № 1кс/463/5416/20) за клопотанням слідчого про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів начальника відділу митного оформлення №4 ОСОБА_3 .. Разом з тим,як зазначає суддя ОСОБА_2 його син ОСОБА_4 навчався в одному класі із ОСОБА_5 , яка є донькою ОСОБА_3 , яких він особисто знає та перебуває в приятельських відносинах, а відтак вимушений звернутися з заявою про самовідвід.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду скарги незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_2 слід задовольнити.
Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -
п о с т а н о в и в:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 задовольнити.
Відвести слідчого суддю ОСОБА_2 від розгляду справи №463/9882/20 (провадження № 1кс/463/5416/20) за клопотанням слідчого про дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів начальника відділу митного оформлення №4 ОСОБА_3 .

Слідчий суддя: ОСОБА_6