Справа № 171/1878/20
В И Р О К
іменем України

18 листопада 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000282, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, має загальну середню освіту, не працюючого, раніше судимого:

1)21.12.1998 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.140 ч.3, 140 ч.2, 186 ч.3, 213 ч.3, 145 ч.1,2153 ч.1, 42 КК України до 5 років позбавлення волі;

2)03.10.2000 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.183, ч.1 ст.43 КК України до 8 років позбавлення волі;

3)23.08.2006 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

4) 04.12.2007 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.289 ч.2, 357 ч.1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Апостолівського районного суду від 23.08.2006 року та призначено остаточне покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 04.08.2011 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.07.2011 року на 1 рік 10 місяців 20 днів;

5) 15.05.2015 року Апостолівським районним судом за ст.ст.396 ч.1, 198 ч.1, 190 ч.1, 70, 72, 71 КК України до 2 років 11 місяців 01 дня позбавлення волі, визнаний таким, що відбув покарання;

6) 04.04.2016 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 року вирок змінено та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; 12.03.2020 року звільнений в зв`язку з відбуттям покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 13.04.2020 року, приблизно о 20-30 год., перебував на першому поверсі в третьому під`їзді будинку АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_5 в цей же день, приблизно о 20-25 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно повторно із корисливих мотивів шляхом вільного доступу викотив на подвір`я велосипед марки «Комфорт», що належить потерпілому ОСОБА_6 , який знаходився у вищевказаному під`їзді, після чого сів на велосипед та поїхав з місця вчинення злочину, таким чином обернув викрадене майно на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1709 грн. 20 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив, що не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини, викладені в обвинувальному акті.

Також обвинувачений пояснив, що 13.04.2020 року близько 20-30 год. він розпивав спиртні напої з потерпілим ОСОБА_6 біля будинку № 2Б по вул. Д. Яворницького в м. Апостолове, при цьому велосипед потерпілого знаходився у під`їзді вказаного будинку. Потім потерпілий заснув, а він викрав вказаний велосипед з метою його подальшого продажу т відкотив до ОСОБА_7 на зберігання. В подальшому велосипед було повернуто потерпілому. У вчиненому щиро кається, просить не призначати суворе покарання.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, встановлені органом досудового розслідування, вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину повністю доведеною.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро покаявся, тому у відповідності до положень ч.1 ст.66 КК України суд враховує вказану обставину як таку, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не зайнятий суспільно-корисною працею, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді арешту.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення на досудовому слідстві та під час судового розгляду з 07 жовтня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Суд, враховуючи призначене обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів. Підстави, передбачені ч.3 ст.377 КПК України, для зміни обраного раніше запобіжного заходу судом не встановлені.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 на переконання суду є співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 07 жовтня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити на 60 днів до 16 січня 2021 року.

Речовий доказ велосипед «Комфорт», повернутий потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілому.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1