КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4603/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року,

за участі:
представника власника майна ОСОБА_8

власника майна ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.08.2020 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна та накладено арешт на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 .
Заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_7 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 подала в інтересах власника майна ОСОБА_7 апеляційну скаргу з додатковими поясненнями, у якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.08.2020 року скасувати, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник стверджує, що ОСОБА_7 як власника арештованого майна не було повідомлено про розгляд клопотання прокурора у встановлений КПК спосіб,чим було порушено його право на захист.

Оскаржувана ухвала не містить однозначного обґрунтування правової підстави та мети накладення арешту, а також переліку нерухомого майна, на яке у резолютивній частині накладено арешт.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 є власником та користувачем вказаного транспортного засобу. Крім того, останній не має жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, а ОСОБА_11 , якому повідомлено про підозру, доводиться йому батьком, з яким ОСОБА_7 не проживає разом уже більше 10 років та не веде спільне господарство.

На думку представника власника майна, слідчим суддею не проаналізовані фактичні обставини справи, а прокурором не доведено причетність ОСОБА_7 чи його майна до вчинених кримінальних правопорушень.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, адвокат зазначає, що про існування оскаржуваної ухвали власнику майна стало відомо 21.08.2020 року під час її безпосереднього виконання. За таких обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.08.2020 року пропущено з поважних причин.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги, представником було надано пояснення щодо набуття права власності на арештоване оскаржуваною ухвалою майно. Адвокат стверджує, що вказаний транспортний засіб набутий законним шляхом, є особистою власністю ОСОБА_7 , який не має жодного відношення до вчиненого кримінального правопорушення, а також не має процесуального статусу у кримінальному провадженні.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційного провадження. Тому, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за його відсутністю, оскільки це не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна та власника майна, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, вбачається, що клопотання про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна або його представника, а про існування оскаржуваної ухвали стало відомо лише 21.08.2020 року під час її безпосереднього виконання. Апеляційну скаргу було подано 26.08.2020 року, тобто вона є такою, що подана в межах передбаченого законом строку, а тому поновленню він не підлягає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно клопотання органу досудового розслідування, досудове розслідування розпочато на підставі заяви приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , про вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційних дій, які фактично вона не вчиняла, а саме: перереєстрація права власності та зняття обтяження з земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Озерна (Оболонський район), площа 113, 5298 га кадастровий номер :78:139:0055.
Крім того, органом досудового розслідування зазначено, що досудове розслідування здійснюється на підставі заяви ОСОБА_13 , відповідно до якої 06.12.2017 року невстановлені особи, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом укладання Договору про надання юридичних та консультаційних послуг, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_14 на суму 4,5 млн. доларів США та ТОВ «Інвестиційна Долина» на 162 800 000 грн., чим спричинили шкоду в особливо великих розмірах.
Органом досудового розслідування доводиться, що група осіб, яка складається з ОСОБА_11 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , в період з вересня 2017 року по березень 2018 року шахрайським способом, з використанням підроблених документів та незаконним втручанням в роботу державних реєстрів заволоділи грошовими коштами ОСОБА_14 на суму 4 385 000 (чотири мільйони триста вісімдесят п`ять тисяч) доларів США та ТОВ «Інвенстиційна долина» на суму 162 000 000 (сто шістдесят два мільйони) гривень.
Крім того, зазначено, що ОСОБА_11 користується та є фактичним власником транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який згідно реєстраційної картки ТЗ зареєстрований на ОСОБА_7
29.07.2020 року винесено постанову про визнання вищевказаного транспортного засобу речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
06.08.2020 року прокурор першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт на транспортний засіб TOYOTALAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.08.2020 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна та накладено арешт на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном.
Передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 .
Заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_7 .
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000048, слідчий суддя, виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Проте, колегія суддів з таким висновком слідчого суддів не погоджується, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 ,номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , прокурор повинен був зазначити, яке відношення останній має до вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ані ОСОБА_7 , ані транспортний засіб, зареєстрований за ним, не мають жодного відношення до вчинених кримінальних правопорушень, а також останньому не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказаний автомобільний засіб був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Прокурором, який звернувся до суду з клопотанням не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу арештованого транспортного засобу.

Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_17 від 29.07.2020 року про визнання, зокрема, транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000048 від 26.01.2018 року, ґрунтується фактично на тому, що зазначений автомобіль може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Проте, будь - яких підтверджень тому, що автомобіль на який накладено арешт, був набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України постанова слідчого не містить.
В доповненнях до апеляційної скарги та у судовому засіданні представник власника майна та власник майна зазначили, що вказаний транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_7 .

Крім того, згідно договору застави від 09.09.2019 року, транспортний засіб марки TOYOTA LAND CRUISER 200, 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 є предметом застави за кредитним договором.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не було доведено необхідність накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання вказаного майна.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_7 потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга представника ОСОБА_18 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна та накладено арешт на транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 та заборонено всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_7 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна на транспортний засіб TOYOTALAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 , шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування цим майном та передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ОСОБА_7 із забороною всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях) окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_7 , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4