Справа № 936/434/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/418/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та продовжено строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування до 31. 07. 2020, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Воловець, Закарпатської області, не працюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_6 30. 04. 2020 близько 22 год. 50 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_9 , перебуваючи біля мосту через річку «Вича», що розташований біля будівлі Воловецького сектору обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, що розташована за адресою смт. Воловець, вул. Карпатська, 31, Закарпатської області, умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в нанесенні ударів рукою в обличчя та по тілу, із поваленням потерпілого ОСОБА_10 на землю, заволоділи його грошовими коштами в сумі 200 грн., мобільним телефоном марки «NOKIA» моделі «RM-1035» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone Україна», мобільним телефоном марки «NOKIA» моделі «RH-122» та мобільним телефоном марки «NOKIA» моделі «RM-647», внаслідок чого ОСОБА_10 було спричинено матеріальну шкоду.
Діяння ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України. 01. 05. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. 02. 05. 2020 на підставі ухвали слідчого судді Воловецького районного суду щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 01. 07 .2020.
Також у клопотанні слідчого зазначено, що в даному кримінальному провадженні призначено судово-товарознавчу експертизу виконання якої доручено Закарпатському НДЕКЦ МВС України та результати висновку по якій мають суттєве значення для

-2-

кримінального провадження та подальшого судового розгляду, висновки якої ще не отримано. Поряд із цим, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні закінчується 31. 07. 2020, а строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 01. 07. 2020, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки необхідним є проведення ще ряду слідчих (розшукових) дій, витребування висновку судово-товарознавчої експертизи, а також ознайомлення потерпілого, підозрюваного та його захисника із матеріалами кримінального провадження.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше судимий за вчинення майнових злочинів, визнає свою вину частково, перебуваючи на волі може психологічним чи фізичним тиском впливати на потерпілого ОСОБА_10 , переховуватись від органів досудового розслідування, суду та не з`являтись в судові засідання, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що зазначені в клопотанні слідчого обставини у їх сукупності, які об`єктивно свідчать про наявність у даному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою. Враховуючи, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слідчий суддя у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначав розмір застави у даному кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді від 25. 06. 2020, яку просить скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою. Зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя не взяв до уваги те, що слідчий та прокурор не довели необхідність продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що суперечить в тому числі і вимогам ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини, а також практиці Європейського суду з прав людини. Крім того, вважає голослівним твердження слідчого у клопотанні щодо наявності підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 за час провадження у справі досудового розслідування нових злочинів не вчиняв і у розшуку не перебував. Окрім того, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, суду та не з`являтись в судові засідання, також нічим не підтверджена, оскільки у ОСОБА_6 відсутній паспорт для виїзду за кордон, також ОСОБА_6 з 2016 року не змінював свого місця проживання.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у

-3-

вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано.
З матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 01. 05. 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України вбачається, що 01. 05. 2020 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 02. 05. 2020 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою без визначення застави до 01.07.2020.
Постановою керівника Мукачівської місцевої прокуратури від 18. 06. 2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 01. 05. 2020 продовжено до трьох місяців.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

-4-
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, проте підстав для спростування підозри, або встановлення обставин, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою за станом його здоров`я, слідчим суддею встановлено не було.
Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 02. 05. 2020, якою щодо ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід тримання під вартою до 01. 07. 2020, та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 31. 07. 2020, оскільки таке продовження, на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого та свідків, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

-5-

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ..
Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності підстав вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчинити нове кримінальне правопорушення, та/або переховуватись від органів досудового розслідування, суду через відсутність закордонного паспорта та наявністю постійного місця проживання , не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, із огляду на суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вказані факти не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на вищевикладене, доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непереконливими.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
З урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

-6-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020 про продовження щодо ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України строку тримання під вартою до 31. 07. 2020 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: