Справа № 683/1361/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17 червня 2011 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- 07 травня 2012 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 05.06.2014 року на підставі ст.7 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року (згідно ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 травня 2014 року);

- 18 липня 2016 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, яке відбув 22 липня 2016 року;

- 16 січня 2017 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік, на підставі ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2018 року звільнений від відбування призначеного покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 03 травня 2016 року біля 02 год. 40 хв. діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , якого засуджено за вчинення зазначеного кримінального правопорушення вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року, який набрав законної сили, шляхом проникнення в господарське приміщення, що розташоване по АДРЕСА_3 , повторно, незаконно заволодів транспортним засобом - мотоциклом «Днепр» моделі «МТ-1036», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , чорного кольору вартістю 2240 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 02 травня 2016 року (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, домовився із ОСОБА_6 незаконно заволодіти шляхом викрадення мотоциклом марки «Днепр» моделі «МТ-1036», який знаходився у середині господарського приміщення, розташованого по АДРЕСА_3 , та належав ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 03 травня 2016 року біля 02 год. 40 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 прийшли на територію домогосподарства АДРЕСА_3 , де шляхом спільного зняття руками вхідних дверей з петель, проникли в середину господарського приміщення, після чого діючи протиправно, поза волею власника транспортного засобу ОСОБА_7 , не маючи права володіння та керування транспортним засобом, умисно заволоділи мотоциклом «Днепр» моделі «МТ-1036», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1984 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , чорного кольору, виштовхавши його за межі подвір`я, та шляхом запуску двигуна мотоциклу поїхали до струмка, що у полі неподалік місця проживання ОСОБА_6 , де разом із останнім та викраденим мотоци клом переховувались до 13 год. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на особисте збагачення, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 у той же день біля 14 год. на викраденому мотоциклі поїхали в с. Кременчуки Красилівського району Хмельницької області, де продали викрадений мотоцикл ОСОБА_8 за 900 грн., які розділили з ОСОБА_6 , використавши свою частину коштів на власні потреби.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що він визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, однак відмовився розповідати про обставини його вчинення, вказавши, що все відбувалось так, як показав ОСОБА_6 .

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.

Зокрема, показаннями засудженого ОСОБА_6 , який показав, що напередодні вчинення злочину він зустрів ОСОБА_4 , в ході розмови із яким розговорились про фінансові труднощі. Тоді він запропонував ОСОБА_4 спільно вночі викрасти мотоцикл ОСОБА_7 , оскільки знав, де він його зберігає. 03 травня 2016 року біля 02 год. 40 хв. він разом із ОСОБА_4 прийшли до господарського приміщення, що по вул. Київська в м. Старокостянтинів, де ОСОБА_7 зберігав свій мотоцикл, та зняли вхідні двері з петель, та зайшли у приміщення. У приміщенні побачили мотоцикл «Днепр» моделі «МТ-1036» чорного кольору, з номерним знаком, який вони виштовхали на вулицю, зняли із заднього колеса цеп, з гірки його завели та приїхали в с. Пашківці, де перечекали до ранку. У цей же день ближче до обіду разом із ОСОБА_4 приїхали в с. Кременчуки Красилівського району, де за 900 грн. продали мотоцикл робітнику з пункту прийому металобрухту, а кошти розділили із ОСОБА_4 порівну.

В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 на місці події детально показав як саме він разом із ОСОБА_4 проникли до приміщення, де знаходився мотоцикл, як його виштовхали на вулицю, як зняли цеп та завели мотоцикл, де ховались після вчинення злочину, а також маршрут руху до с. Кременчуки Красилівського району та місце, де реалізували мотоцикл, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 23 вересня 2019 року та продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в суді показав, що у 2016 році у його користуванні перебував мотоцикл «Днепр» моделі «МТ-1036», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який він придбав за 5000 грн., однак на себе не оформляв. Ввечері 02 травня 2016 року він поставив мотоцикл за місцем свого проживання у господарське приміщення, що по АДРЕСА_3 , та пристебнув колеса мотоциклу цепом. Зранку 03 травня 2016 року він виявив, що двері господарського приміщення були відкриті, а належний йому мотоцикл зник, про що він одразу ж повідомив у поліцію.

Показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_9 , який показав, що проживає по

АДРЕСА_4 по сусідству із ОСОБА_7 03 травня 2016 року біля 01-02 години він вийшов на площадку біля хати покурити і бачив, як двоє молодих людей зі сторони місця проживання ОСОБА_7 тягнули мотоцикл. Коли по дорозі проїхав автомобіль та освітив їх фарами, то хлопці кинули мотоцикл під кущі і самі сховались в кущі. У світлі фар він впізнав мотоцикл ОСОБА_7 чорного кольору без коляски й подумав, що серед хлопців був сам ОСОБА_7 , а тому докурив цигарку та пішов до хати.

Факт придбання у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мотоциклу «Днепр» моделі «МТ-1036» підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Зокрема, свідок ОСОБА_8 показав, що 03 травня 2016 року після обіду він перебував та пункті прийому металобрухту в с. Кременчуки Красилівського району. На пункт прийшли двоє молодих хлопців, які хотіли здати мотоцикл на металобрухт. Мотоцикл був чорного кольору, однак не їхав, бо розрядився акумулятор, один із хлопців говорив, що це його мотоцикл, однак документів він не має, а продає, бо йому потрібні кошти. Тоді він за 900 грн. купив у них вказаний мотоцикл, а через пару днів продав цей мотоцикл знайомому на ім`я ОСОБА_11 , що проживає в с. Лісова Волиця Красилівського району за 1150 грн.

Показання свідка ОСОБА_8 повністю підтвердила свідок ОСОБА_10 , яка показала, що ОСОБА_8 є її співмешканцем. 03 травня 2016 року він працював на пункті прийому металобрухту в с. Кременчуки Красилівського району, тому в обідню пору вона приносила йому на роботу обід. Коли вона прийшла на пункт прийому металобрухту, то була свідком того, як двоє молодих хлопців стояли біля воріт та тримали мотоцикл. Ії чоловік сказав, що хоче придбати у хлопців мотоцикл за 900 грн., однак вона на нього насварилась і коштів не дала. В подальшому ОСОБА_12 сам взяв вдома гроші та купив у цих хлопців мотоцикл, однак на ньому не їздив та через декілька днів продав його іншій особі.

Під час проведення впізнання свідок ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка у травні 2016 року продала йому мотоцикл марки «МТ-1036», що підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09 червня 2016 року, а також переглянутим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09 червня 2016 року свідок ОСОБА_10 вказала на ОСОБА_4 , як на особу, яка у травні 2016 року продала її співмешканцю ОСОБА_8 мотоцикл марки «МТ-1036», що також підтверджується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом цієї слідчої дії.

Крім того, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в ході проведення впізнання за фотознімками вказали на ОСОБА_6 , як на особу, яка у травні 2016 року продала ОСОБА_8 мотоцикл марки «МТ-1036», що підтверджується протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 травня 2019 року та від 27 червня 2019 року відповідно.

В ході огляду місця події підсобного приміщення, що розташоване біля домогосподарства по АДРЕСА_3 , зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, зокрема, зафіксовано, що вхід у приміщення здійснюється через дерев`яні двохстворчаті двері, які зачинені на ланцюг з навісним замком, та які закріплені на навісах, у місці яких наявні вм`ятини на дерев`яному полотні у вигляді віджиму навісів; ліворуч від дверей на відстані 80 м на траві наявна зігнута арматура, поряд з якою на траві зафіксовано слід волочіння шириною біля 15 см, який пролягає поряд із домоволодінням по вул. Київська,5/2 в напрямку проїжджої частини дороги по вул. Київська в м. Старокостянтинів, а також зафіксовано відсутність у приміщенні мотоциклу «Днепр» моделі «МТ-1036», державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується протоколом огляду місця події від 03 травня 2016 року з фототаблицею.

В ході санкціонованого обшуку, проведеного на території домогосподарства по АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_13 , та де проживає ОСОБА_14 , при вході у веранду в середині приміщення було виявлено та вилучено в напіврозібраному стані мотоцикл марки «МТ-1036» чорного кольору із номерним знаком НОМЕР_1 , із металевою табличкою під кермом з позначкою «323226», а також двигун до мотоциклу із позначкою « НОМЕР_2 », що підтверджується протоколом обшуку від 08 червня 2016 року.

Згідно висновку експерта №87а від 17 червня 2016 року середня ринкова вартість мотоцикла «МТ-1036», д.р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер рами (VIN) НОМЕР_2 , чорного кольору, 1984 року випуску, двигун 649 куб. см, станом на 03 травня 2016 року могла становити 2240 грн.

Встановлені судом обставини підтверджуються також: даними протоколу прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій останній повідомив про те, що 03 травня 2016 року в період часу з 00 год. по 07 год. невстановлена особа проникла до підсобного приміщення, що по АДРЕСА_3 , та незаконно заволоділа належним йому мотоциклом марки «МТ-1036», д.н. НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 09.02.1984 року, а саме мотоцикла моделі «МТ-1036», 1984 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , згідно якого власником зазначено ОСОБА_15 ; довідкою оперативного підрозділу, складеною за результатами опрацювання інформації, отриманої на підставі ухвали слідчого судді від 11 квітня 2019 року, згідно якої встановлено, що 03 травня 2016 року о 17 год. 01 хв. та 17 год. 29 хв. мобільний телефон з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , перебував в зоні обслуговування базової станції за адресою: с. Кременчуки.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що протокол огляду місця події - підсобного приміщення, що розташоване біля домогосподарства по АДРЕСА_3 , від 03 травня 2016 року є недопустимим доказом, оскільки отриманий всупереч порядку, встановленого КПК, а саме: огляд місця події було проведено до внесення відомостей про дане кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на увагу не заслуговують, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст.214 КПК України, в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду.

Згідно протоколу огляду місця події - підсобного приміщення, що розташоване біля домогосподарства по АДРЕСА_3 , від 03 травня 2016 року вбачається, що огляд місця події було розпочато слідчим о 07 год. 20 хв. та закінчено о 08 год. 00 хв. Після цього, одразу ж о 09 год. 36 хв. відомості про вчинене кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується відповідними витягами з ЄРДР.

Враховуючи обставини вчинення даного злочину, проведення огляду місця події до внесення відомостей до ЄРДР слід вважати невідкладним випадком, оскільки в разі його не проведення могли бути втрачені сліди вчинення злочину, а отже, протокол огляду місця події від 03 травня 2016 року суд визнає допустимим доказом.

Також не заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_5 про недопустимість, як доказу, протоколу обшуку від 08 червня 2016 року, проведеного по АДРЕСА_5 , з огляду на таке.

Частина 1 статті 233 КПК України, в редакції, що діяла на момент вчинення зазначеної процесуальної дії, передбачала, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч.3 вищезазначеної статті слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

З матеріалів справи вбачається, що обшук будинковолодіння по АДРЕСА_5 було проведено слідчим 08 червня 2016 року за письмової згоди ОСОБА_16 , яка володіє зазначеним будинковолодінням та проживає у ньому.

Після проведення зазначеного обшуку, в ході якого було виявлено та вилучено в напіврозібраному стані викрадений мотоцикл марки «МТ-1036» чорного кольору із номерним знаком НОМЕР_1 , слідчий на наступний день 09 червня 2016 року звернувся до слідчого судді в порядку ч.3 ст.233 КПК України з відповідним клопотанням про проведення обшуку. Наявність підстав для проникнення до житла по АДРЕСА_5 без ухвали слідчого судді перевірялось слідчим суддею Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, ухвалою якого від 10 червня 2016 року було надано дозвіл на проведення обшуку по АДРЕСА_5 , який фактично було проведено 08 червня 2016 року.

Оскільки обшук будинковолодіння по АДРЕСА_5 було проведено слідчим із дотриманням вимог ч.3 ст.233 КПК України, тому протокол цього обшуку від 08 червня 2016 року суд визнає допустимим доказом.

Таким чином, дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які б пом`якшували ОСОБА_4 покарання судом не встановлено.

При цьому, заяви ОСОБА_4 в останньому судовому засіданні про повне визнання ним своєї вини у інкримінованому злочині, з огляду на його небажання повідомити про обставини вчинення злочину, суд розцінює як не щирі і зроблені з єдиною метою - пом`якшити покарання. Крім того, ОСОБА_4 у скоєному не розкаявся, належних даних про виявлення ним жалю не встановлено. При цьому, суд враховує, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_4 намагався відшкодувати потерпілому завдані збитки, просив у нього пробачення, виявляв жаль з приводу вчиненого.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, не працює, має на утриманні одну малолітню дитину, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, у яких його цивільна дружина ОСОБА_17 чекає від нього дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, які, у тому числі вчиняв після скоєння даного злочину, який також є умисним тяжким злочином, вчиненим з корисливих мотивів, до вчинення якого заздалегідь готувався, що значно підвищує суспільну небезпеку його дій.

Визначаючи вид покарання ОСОБА_4 , суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про особу обвинуваченого, його поведінку до та після вчинення злочину, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання, думку потерпілого ОСОБА_7 , який вказував, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просив суворо його не карати, і приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням, а також додаткове покарання у виді конфіскації усього майна, крім житла.

На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_4 слід залишити у виді тримання під вартою, адже ОСОБА_4 засуджується до позбавлення волі, ухилявся від суду та порушив застосований до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, перебував у розшуку, а тому перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилятись від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин 03 травня 2016 року, то час перебування його під вартою підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII (зворотна дія Закону №838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч.1 ст.5 КК України), зважаючи на позицію касаційного суду, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №663/537/17), з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертизи вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 червня 2020 року повністю покладено на ОСОБА_6 , а тому повторному стягненню з ОСОБА_4 не підлягають.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією усього майна, крім житла.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) в строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 28 вересня 2019 року по 07 жовтня 2019 року включно, а також з 20 червня 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази:

- циліндричний металевий предмет, який знаходиться в камері схову Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області - знищити;

- мотоцикл моделі «МТ-1036», 1984 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_2 , та технічний паспорт серії НОМЕР_3 від 09.02.1984 року, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою - протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: