Справа № 495/4709/20
№ провадження 1-кс/495/1709/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
10.08.2020 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні слідчого зазначено, в провадженні Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001304 від 07.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 07.08.2020 року до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від НВН «Сабур-42» ОСОБА_4 про те, що 07.08.2020 року приблизно о 00 годині 10 хвилин біля б/в «Престиж» по вул. Набережній в смт Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеської області було зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час огляду було виявлено та вилучено із нагрудної сумки предмет схожий на кастет та паперовий згорток з речовиною рослинного походження.
За даним фактом 07.08.2020 було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
В ході виїзду слідчо-оперативної групи проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості, розташованої біля б/в «Престиж» по вул. Набережній в смт Затока, м.Білгород-Дністровський, Одеської області, де був виявлений громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В нагрудній сумці якого було виявлено предмет, схожий на кастет, який вилучено та опечатано до спец пакету № INZ 1100069 та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, який вилучено та опечатано до спец пакету № INZ 1100070.
На підставі наведеного слідчий просить задовольнити клопотання.
Слідчий надав заяву, відповідно до якої просив розглянути дане клопотання у його відсутність. Клопотання просив задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до абзацу першого ч.5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Звертаючись з вказаним клопотанням слідчий, в порушення вимог ч. 2 ст. 170 КПК України та ч.1 ст. 173 КПК України, довів необхідність арешту майна, визначеного у клопотанні. Крім того, слідчий, ставлячи питання про накладення арешту на майно, хоча і додав до клопотання постанову про визнання речових доказів від 07.08.2020 року, однак у вказаній постанові не зазначено належних підстав для прийняття такого рішення, а тому вона є формальною. З вказаної постанови вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт визнано речовим доказами у кримінальному провадженні №0001304 лише формально, так як в постанові про визнання їх речовими доказами, не вказані критерії, передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України за якими майно відповідає ознакам речових доказів.
Також в порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчим не доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1