Номер провадження: 11-кп/813/919/21
Номер справи місцевого суду: 518/1017/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000010 від 10.01.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:
Оскарженою ухвалою районного суду продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.02.2021 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Маяки, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що в Малиновському районного суду м. Одеси перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000010 від 10.01.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Під час судового розгляду даного кримінального провадження судом розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Представник потерпілих підтримав думку прокурора. Захисник та обвинувачений, заперечили проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2020 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23.02.2021 року.
Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, районний суд послався на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відсутність в нього постійного місця роботи, сім`ї, міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання в м. Одесі, а також, те, що обвинувачений вчинив злочин, пов`язаний з насильством, в період непогашеної судимості, та врахував, що доведені ризики, які існували при обранні запобіжного заходу, не знизились та не відпали, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2020 року скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до суду першої інстанції на стадію розгляду питання про обрання, відміну чи зміну запобіжного заходу, посилаючись на те, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою, неконституційною та такою, що не відповідає фактичним обставинам. Вказує, що судом першої інстанції в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою не зазначено причини неможливості завершення розгляду кримінального розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, районний суд виконав вимоги ст.ст. 199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.
Крім того, апеляційний суд вважає, що існування ризиків, того, що обвинувачений, який не має стійких соціальних зв`язків, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .
Відсутність у обвинуваченого офіційного працевлаштування, відсутність відомостей про джерела його заробітку також свідчить про те, що у кримінальному провадженні наявний ризик подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень, що дає апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення районного суду.
При розгляді апеляційної скарги обвинуваченого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.
Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при подальшому розгляді кримінального провадження та прийнятті остаточного рішення за результатами судового розгляду.
Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, районний суд обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого та існуючі ризики, які не зменшилися.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як районним судом, так і судом апеляційної інстанції, встановлено не було.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії судового розгляду обґрунтованого обвинувачення у скоєнні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, необхідністю продовження судового розгляду та запобігання ризикам можливого переховування обвинуваченого від суду, у районного суду існували підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4