Провадження № 11-сс/4823/415/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 151,5097 га, кадастровий номер :07:000:0003, яка перебуває у власності держави, на якій знаходиться врожай сільськогосподарської культури проса, у кримінальному провадженні №0000285 від 13.10.2020 року.

Слідчий суддя зазначив, що прокурором не наведено обґрунтованих підстав для накладення арешту на земельну ділянку, не надано доказів на підтвердження існування на даний час обставин, передбачених ч.11 ст. 170 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, і постановити нову, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на земельну ділянку. Вказав, що накладення арешту необхідне для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме обробітку земельної ділянки не державним підприємством, а іншою юридичною особою. Також зазначив, що подальший обробіток земельної ділянки призведе до втрати речових доказів по справі.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали провадження та доводи скарги; колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, Чернігівським районним відділенням поліції проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000285 від 13.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, за фактом можливої незаконної передачі у користування земель для вирощування сільськогосподарських культур з боку службових осіб державного підприємства.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому слідчим суддям та суду слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, зокрема, необхідність такого арешту.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування здійснюється за фактом можливої незаконної передачі у користування земель для вирощування сільськогосподарських культур з боку службових осіб державного підприємства, і підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення нікому не оголошена.

З матеріалів поданого прокурором клопотання не вбачається, які саме перешкоди кримінальному провадженню може завдати ненакладення арешту на земельну ділянку, що належить ДП «Дослідне господарство «Чернігівське» інституту садівництва Національної академії аграрних наук України».

Тобто, колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді місцевого суду, що прокурором не наведено обґрунтованих підстав для накладення арешту на земельну ділянку, вказану у клопотанні, і це буде розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, а також не надано доказів на підтвердження існування на даний час обставин, передбачених ч.11 ст. 170 КПК України.

Відтак, доводи прокурора про незаконність ухвали слідчого судді є непереконливими і такими, що не заслуговують на увагу, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2020 року про відмову у накладенні арешту на земельну ділянку - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4