Справа №589/4136/20 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-сс/816/68/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 589/4136/20 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.12.2020, якою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапліївка Шосткинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК є необгрунтованою, так як його дії мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5-ти років, тому згідно ст. 183 КПК до нього не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того, він раніше не судимий, зобов`язується не впливати на свідків, потерпілих, виконувати всі вимоги слідчого та суду, не збирається переховуватися, має міцні соціальні зв`язки та працевлаштований.

05.12.2020 до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Шосткинської місцевої прокуратури, звернувся слідчий СВ Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області, яке обгрунтував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у незаконному позбавленні волі та викраденні людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки.

18.11.2020 і 03.12.2020 до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 КК і ч. 3 ст. 146 КК відповідно. 04.12.2020 ОСОБА_8 вручене повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків і потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий просив застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.12.2020 до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя умотивувала тим, що повідомлена підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку про застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК (чи відмови у застосуванні запобіжного заходу), та дотрималася вимог ст. 176-178, 183 і 194 КПК, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК, існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК: протоколами огляду місця події, допиту потерпілої, свідків і проведення слідчих експериментів, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів враховує судову практику ЄСПЛ, який у своїх рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88, рішення від 28.10.1994) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». При цьому питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_8 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування тяжкості кримінального правопорушення у цьому випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Є обгрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки ОСОБА_8 обізнаний про місце проживання потерпілої та свідків, при цьому свідок ОСОБА_11 є його співмешканкою, тому він може вчинити певний тиск на цих учасників кримінального провадження, що з урахуванням усіх фактичних обставин, на думку колегії суддів, і свідчить про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 в тій частині, що він раніше не судимий, зобов`язується не впливати на свідків, потерпілих, виконувати всі вимоги слідчого та суду, не збирається переховуватися, має міцні соціальні зв`язки та працевлаштований, не є тими безумовними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризиків, розглянутих вище. Ці обставини повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими КПК пов`язує можливість тримання особи під вартою, так як запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05.12.2020 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3