ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №628/4197/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/878/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
визнано винним та засуджено:

-за п.12 ч.2 ст. 115 КК України 12 років позбавлення волі,

-за ч.2 ст.194 КК України 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Куп`янська, Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 08.07.2008 року за ч. 4 ст.187, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого у серпні 2009 року у зв`язку із відбуттям покарання,
визнано винним та засуджено:

-за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України 12 років позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 194 КК України 6 років позбавлення волі,

-за ч.2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Згідно вироку, 25.08.2015 року у вечірній час, точний час під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в місті Куп`янську, Харківської області, ОСОБА_9 разом зі своїми знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після спільного вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за пропозицією ОСОБА_9 вирішили вступити у статевий зв`язок з раніше знайомою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та їх спільною малолітньою донькою ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З метою реалізації своїх намірів, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 25.08.2015 року, приблизно о 21.00 год. на таксі прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де направились до будинку, в якому мешкали ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 .
Прийшовши за вказаною адресою, вдома знаходився лише ОСОБА_14 , який з 2000 року визнаний інвалідом 3-ї групи та мав стійкі наслідки кульового вогнепального поранення черепу та головного мозку, отримані у 1996 році під час проходження військової служби в Республіці Таджикистан та мав ускладнений акт ходьби. Під час спілкування стосовно місцезнаходження його дружини ОСОБА_13 та контактного номеру телефону останньої, ОСОБА_14 повідомив присутнім, що не знає, де може знаходитись його дружина, а її контактного номеру телефону він не знає, після чого присутні запропонували ОСОБА_14 випити горілку, яку побачили на стільці поряд з його ліжком-диваном, розташованим у залі житлового будинку, на що останній погодився.
Під час спільного вживання алкогольного напою у період часу з 21.00 год. 25.08.2015 року до 00.45 год. 26.08.2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи агресивно, не приховуючи свого наміру вступити в сексуальний зв`язок з його дружиною ОСОБА_13 , користуючись тим, що ОСОБА_14 внаслідок фізичного стану здоров`я не може здійснювати належний супротив і захистити себе та дружину, почали нецензурно висловлюватися в бік ОСОБА_14 , вимагаючи від останнього надати номер телефону його дружини, супроводжуючи свої вимоги погрозами спричинення тілесних ушкоджень шляхом нанесення численних ударів та погрозами позбавити життя ОСОБА_14 .
Не отримавши необхідної інформації, ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , підійшовши до дивану, на якому сидів останній та кулаками наніс декілька ударів в область голови ОСОБА_14 , від яких він впав на підлогу, на лівий бік. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , діючи умисно, ногами нанесли потерпілому, який продовжував лежати на підлозі та через свої фізичні вади не міг здійснювати супротив, декілька ударів в область тулуба. Після чого, продовжуючи свої умисні протиправні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 , погрожуючи вбивством потерпілому ОСОБА_14 у разі, якщо останній відмовиться надавати номер мобільного телефону своєї дружини, за допомогою дерев`яної дошки, яку він взяв у сусідній кімнаті, наніс ОСОБА_14 декілька ударів в область правого плеча, шиї та голови. Після чого, розгнівавшись від категоричної відмови ОСОБА_14 надати контактний номер телефону дружини, ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_14 , взяв в одній з кімнат домоволодіння кухонний ніж, запропонував ОСОБА_10 спільно вбити ОСОБА_14 , на що останній погодився.
Присутні при цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи наляканими рішучістю, інтенсивністю та агресивністю спільних злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на пропозицію вчинити вбивство не відреагували, тим самим відмовилися від вбивства ОСОБА_14 .
Усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх спільних дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків від своїх дій у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_14 і бажаючи їх настання, діючи з умислом, направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_10 , по черзі нанесли потерпілому ОСОБА_14 близько п`яти ударів ножом, клинок якого мав дрібнозубчатий край, в область грудної клітини з права, після чого, нанесли йому декілька ударів ногами по різним частинам тіла, чим спричинили ОСОБА_14 згідно з висновком судово-медичної експертизи №253 від 12.10.2015 наступні тілесні ушкодження: синцевість підлежачих м`яких тканин по передній поверхні грудної клітини з права на рівні 2, 3-го ребер від середньо-ключичної лінії до передньо-пахвової лінії, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; п`ять проникаючих ран по задній поверхні грудної клітини з права, з пошкодженням 3, 4, 5, 6-го правих ребер з пошкодженням верхньої долі правої легені, які відносяться то категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Після вказаних подій, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оглянувши тіло потерпілого ОСОБА_14 та суб`єктивно упевнившись, що останній не подає ознак життя, вкрили його ковдрою та з метою знищення слідів злочину, а також уникнення кримінальної відповідальності за його вчинення, підпалили будинок, після чого зникли з місця вчинення злочину.
Причиною смерті ОСОБА_14 , згідно висновку судово-медичної експертизи №253 від 12.10.2015 року, стали численні проникаючи колото-різані рани правої половини грудної клітини з пошкодженням правої легені, що супроводжувалися масивним внутрішнім крововиливом, про що свідчать наявність п`яти колото-різаних ран в області верхньої долі правої легені, наявність в правій плевральній порожнині близько 1,5 кг згортків крови, а також малокрів`я внутрішніх органів.
Крім того, в період часу з 21.00 год. 25.08.2015 року до 00.45 год. 26.08.2015 року ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою приховання та знищення слідів особливо тяжкого злочину, а саме: вбивства ОСОБА_14 , зміни обстановки у вказаному будинку, яка утворилася на місці вбивства ОСОБА_14 та уникнення кримінальної відповідальності за його вчинення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх спільних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_10 , шляхом занесення відкритого вогню, за допомогою запальнички підпалили речі біля тіла ОСОБА_14 та постільну білизну на ліжку у спальній кімнаті, після чого для забезпечення доведення свого злочинного умислу, направленого на умисне знищення чужого майна до кінця, підперли зовні вихідні двері будинку фрагментом дерев`яної дошки.
Згідно з висновком комплексної комісійної пожежно-технічної експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №9482/9483 від 30.11.2015 року на досліджуваній пожежі були присутні дві осередкові зони пожежі, а саме: на дивані, який знаходився біля тильної стіни кімнати №1 та в лівій частині відносно входу, кімнати №2, технічною причиною виникнення пожежі в житловому будинку є займання горючого матеріалу в осередкових зонах пожежі, під впливом групи джерел запалювання «відкритий вогонь». Найбільша інтенсивність горіння пояснюється знаходженням в осередкових зонах пожежі горючих матеріалів (деревини та текстильних виробів) та найбільшим часом впливу на них вогню та високої температури. Загоряння ковдри від джерела запалювання «відкритий вогонь» (полум`я сірника, запальничка) можливе.
У результаті виниклої пожежі було пошкоджено житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: в літ. «А»: знищено пожежею частково перекриття в приміщенні 1-6, частково стіна між приміщенням 1-4 та прибудовою, частково стропильна система даху над приміщенням 1-6 в районі печі, вікна, двері, підлога, опорядження, проводка електропостачання, в прибудові: пошкоджено частково перекриття в районі примикання прибудови до приміщення 1-4, вхідні двері, вікна, опорядження з гіпсокартону, електропроводка, ґанок: пошкоджено козирьок з шиферу та згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №9141 від 10.12.2015 року потерпілій ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на суму 37979,00 грн., з урахуванням вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень у наслідок пожежі 56629,0 грн. та знищені речі, які знаходились у будинку та належать потерпілій ОСОБА_13 вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11116 від 08.12.2015 року: комплект диван ліжко 2500 грн.; килим 2 на 3 кв.м. 500 грн.; стіл розкладний 500 грн.; тумбочка 200 грн.; телевізор марки «Samsung» модель «СS-15К2Q» - 700 грн.; DVD програвач марки «Samsung 545 к» - 200 грн.; електрочайник 75 грн.; електропіч 70 грн.; стінка чотирьох блочна (шифоньєр, пенал, сервант, комод) 1500 грн.; три стільці з металу 540 грн.; годинник настінний 25 грн.; три карнизи з алюмінію 150 грн.; конвектор «F117 Аtlantic» - 700 грн.; пральна машина «АУРИКА» - 450 грн.; фен 70 грн.; 5 комплектів постільної білизни, загальною вартістю 525 грн.; рушники 6 одиниць загальною вартістю 210 грн.; тюль 10 м. 100 грн.; штори 3 одиниці, загальною вартістю 105 грн.; куртка зимова чоловіча 800 грн.; шкіряна жилетка - 250 грн.; сукні жіночі 8 одиниць, загальною вартістю 1680 грн.; кофти з шерсті жіночі 6 одиниць, загальною вартістю 840 грн.; куртка дитяча - 350 грн.; куртка дитяча - 600 грн.; куртка жіноча - 600 грн.; пальто жіноче - 250 грн.; пальто жіноче зимове - 200 грн.; босоніжки жіночі літні - 170 грн.; брюки чоловічі 5 одиниць, загальною вартістю 525 грн.; сорочки чоловічі 6 одиниць, загальною вартістю 420 грн.; труси чоловічі 6 одиниць, загальною вартістю 42 грн.; футболка чоловіча 5 одиниць, загальною вартістю 175 грн.; труси жіночі 10 одиниць, загальною вартістю 105 грн.; бюстгальтери 5 одиниць, загальною вартістю 105 грн.; колготи 8 одиниць, загальною вартістю 120 грн.; сукні 7 одиниць, загальною вартістю 122,50 грн.; кофти 5 одиниць, загальною вартістю 105 грн.; гамаші 3 одиниці, загальною вартістю 105 грн.; штани жіночі 5 одиниць, загальною вартістю 525 грн.; ліжко - 500 грн.; постільна білизна - 70 грн.; килим - 100 грн.; тумбочка - 150 грн.; стілець - 100 грн.; тапочки дитячі 2 пари, загальною вартістю 40 грн.; кофти дитячі 4 одиниці, загальною вартістю 280 грн.; штани дитячі 5 одиниць, загальною вартістю 420 грн.; сукні дитячі 8 одиниць, загальною вартістю 840 грн.; труси дитячі 8 одиниць, загальною вартістю 44,80 грн.; 5 пар шкарпеток, загальною вартістю 25 грн.; колготи дитячі 7 одиниць, загальною вартістю 52,50 грн.; кепі дитяче 80 грн.; навушники - 64 грн.; напівчоботи - 400 грн.; музичний центр - 1100 грн., чим заподіяно ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №11116 від 08.12.2015 - 21475,80 грн.
Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були направлені на умисне знищення чужого майна, потерпілій ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 59454,8 грн., з урахуванням вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень у наслідок пожежі 78104,8 грн.
Крім того, ОСОБА_10 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, у період часу з 21.00 год. 25.08.2015 року до 00.45 год. 26.08.2015 року, перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та після заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_14 , маючи умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи, що його дії є явними для ОСОБА_9 , який перебував у будинку, діючи повторно, відкрито заволодів майном, яке належить ОСОБА_13 , а саме: планшетом «Аіnol Novo 7», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №11115 від 07.12.2015 року складає 700,00 грн., чим заподіяв ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 700,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на власну користь.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок стосовно нього змінити та знизити йому покарання, посилаючись на те, що він раніше не судимий, вину визнав у повному, щиро розкаявся.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 просять оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_10 скасувати частково та закрити провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки він ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а саме приписів ч.ч.3, 4 ст.370 КПК України, п.п.1, 3 п.2 ч.3 ст.374 КПК України.
В доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 просить вирок у відношенні ОСОБА_10 скасувати частково та закрити провадження щодо визнання його винуватим за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України. В обґрунтування посилається на те, що судом не прийнято до уваги скарги ОСОБА_16 про застосування до нього заходів примусу з боку працівників поліції при слідчому експерименті, внаслідок чого він себе оговорив. Суд не міг у вироку посилатись на показання надані ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченого ст.225 КПК України. Крім того, вказує, що судом помилково зроблено висновок щодо причетності ОСОБА_16 до вбивства на підставі висновків судово-імунологічної експертизи, оскільки генетичні ознаки сліди крові, виявлених на шортах ОСОБА_16 не збігаються с генетичними ознаками зразка крові трупу потерпілого. Також зазначає, що жодних доказів винуватості ОСОБА_16 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України поза розумним сумнівом у вироку не наведено.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Оскільки висновок суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КПК України підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку та не оскаржується апелянтами, вирок в цій частині, відповідно до ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.
Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які вони зазначили в своїх апеляційних скаргах та підтримали під час апеляційного розгляду, щодо непричетності ОСОБА_10 до вчинення п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, так як при слідчому експерименті до нього були застосовані примусові заходи з боку працівників поліції, внаслідок чого він себе оговорив є безпідставними, оскільки в повному обсязі спростовуються доказами сторони обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив в судовому засіданні за участю сторін та надав їм належну оцінку у вироку, у відповідності до вимог чинного КПК України.
Зокрема, твердження сторони захисту про відсутність доказів, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_10 за пред`явленим обвинуваченням за п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, спростовуються об`єктивними даними, які суд встановив під час судового розгляду, досліджуючи показання потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 та свідків за цим кримінальним провадженням, а також відомості, що зазначені в письмових доказах: у витязі з ЄРДР №0002119 від 27.08.2015 року; у протоколі огляду місця події від 26.08.2015 року; у протоколах огляду місця події від 28.08.2015 року; у протоколах слідчого експерименту від 29.08.2015 року; змістом акту про пожежу від 28 серпня 2015 року; у висновку звіту головного інспектора Куп`янського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області про причину пожежі від 29 серпня 2015 року; у протоколі огляду предметів від 15.10.2015 року; у протоколі огляду місця події від 05.10.2015 року; у висновку судово-медичної експертизи №253-КПт/15 від 28 серпня 2015 року трупа ОСОБА_14 ; у висновку судово-медичної експертизи №454-КП/15 від 16 жовтня 2015 року; у висновку судової будівельно-технічної експертизи №9141 від 10.12.2015 року; у висновку судової комплексної комісійної пожежно-технічної експертизи та експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №9482/9483 від 30.11.2015 року; у висновку судово-імунологічної експертизи №2462-И/15 від 05 жовтня 2015 року; у висновку судово-імунологічної експертизи №2461-И/15 від 05 жовтня 2015 року; у висновку судово-імунологічної експертизи №2426-И/15 від 28 вересня 2015 року; у висновку судово-імунологічної експертизи №2427-И/15 від 28 вересня 2015 року; у висновку судово-імунологічної експертизи №2421-И/15 від 28 вересня 2015 року; у висновку судово-імунологічної експертизи №2424-И/15 від 28 вересня 2015 року; у висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №470 від 14.12.2015 року; у протоколі огляду від 13.11.2015 року; у протоколі огляду предметів від 10 грудня 2015 року та роздруківкою телефонних з`єднань.
Крім того, в судовому засіданні судом першої інстанції було досліджено додатки до протоколів проведення слідчих експериментів за участю обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 диск з відеозаписами, шляхом його відтворення, зміст яких відповідає протоколам проведення даної слідчої дії (т.4 а.с. 38-39).
Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 щодо недопустимості протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2015 року - є суб`єктивними та необґрунтованими.
Згідно відомостей протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , в ході якого він пояснив, що 25.08.2015 року він, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 приїхали за вул. Західну, там мешкає дівчина ОСОБА_20 , яку хотіли забрати із собою погуляти. Їм ніхто не відчинив і вони поїхали на Інтернат, почали там розпивати спиртні напої і увечері ОСОБА_17 викликав таксі і вони поїхали знов за цією адресою, де мешкала ОСОБА_20 . Перелізли через ворота, вони були зачинені, постукали у двері, відчинив її чоловік, ОСОБА_21 . Він їх впустив. ОСОБА_22 почав питати номер телефону його дружини, на що він відповів, що не знає. Біля дивану стояла пляшка із самогоном. Вони запропонували йому випити. ОСОБА_22 знову почав задавати питання щодо номеру телефону, той почав говорити, що немає. ОСОБА_22 почав його бити в область обличчя долонею, після чого ОСОБА_23 впав, ОСОБА_22 взяв палицю і почав бити. ОСОБА_21 лежав на лівому боці. Бив в область голови, плеча, по правому боці. Потім ОСОБА_22 пішов у кухню, узяв ніж, підійшов, присів і почав бити ОСОБА_24 ножем вище пояса. Ніж кухонний, із лезом 12 см. Куди наносив удари ОСОБА_25 , точно не бачив. Ударів було 6-7, тичковими рухами. Потім він встав та запропонував іншим, щоб вони били, зі всіх тільки він узяв ніж. Підійшов, один раз вдарив у живіт, лезо увійшло у живіт приблизно на 8 см., потім віддав ніж ОСОБА_26 та ОСОБА_22 продовжив наносити близько семи ударів. Удари наносили тільки ОСОБА_25 і він, інші участі не приймали. Коли ОСОБА_21 затих, вони почали уходити і не пам`ятає, хто запропонував підпалити будинок. Після чого, ОСОБА_22 узяв на дивані в цій кімнаті червону ватну ковдру, накрив нею ОСОБА_23 і підпалив. А він підпалив в іншій кімнаті, спальні простирадло. Коли почали виходити з будинку, у залі лежав планшет і він його забрав собі. Всі вийшли, він зачинив двері, ОСОБА_22 викликав таксі і уїхали.
При проведенні слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_10 заперечив застосування до нього незаконних методів слідства, добровільно дав згоду на участь у слідчому експерименті. На запитання відповідав спокійно, без тиску з боку інших учасників процесуальної дії.
Обвинувачений ОСОБА_10 також послідовно розказав та показав на статисті, як вони разом із ОСОБА_9 наносили удари потерпілому ОСОБА_14 і як разом підпалили будинок.
Обвинувачений ОСОБА_9 послідовно розказав та показав на статисті, як вони разом із ОСОБА_10 наносили удари потерпілому ОСОБА_14 , а після разом підпалили будинок.
При проведенні слідчого експерименту також були присутні поняті та захисник, які зауважень на порушення процедурного порядку його проведення чи на інші незаконні дії працівниками правоохоронних органів - не подавали.
Жодних підстав, які б свідчили про тиск на обвинувачених з боку співробітників поліції, матеріали кримінального провадження не містять.
Навпаки, судом була призначена перевірка, та згідно з постановою від 17.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000020 від 15.03.2018 року за ч.2 ст.365 КК України, вказане провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів та діях старшого слідчого СВ Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.
Поряд з цим, в судовому засіданні апеляційної інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 пояснила, що постанову від 17.05.2018 року про закриття кримінального провадження №0000020 від 15.03.2018 року за ч.2 ст.365 КК України оскаржено не було.
Наведене вказує на допустимість доказів, а саме даних протоколів проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які узгоджуються з іншими доказами.
Також апеляційні доводи адвоката ОСОБА_8 про те, що судом помилково зроблено висновок щодо причетності ОСОБА_28 до вбивства на підставі висновків судово-імунологічної експертизи, оскільки генетичні ознаки сліди крові, виявлених на шортах ОСОБА_16 не збігаються с генетичними ознаками зразка крові трупу потерпілогоє необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження, а саме:
- з висновку судово-імунологічної експертизи №2426-И/15 від 28 вересня 2015 року вбачається, що кров від трупу ОСОБА_14 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На шортах (об`єкти №№2-4), належних ОСОБА_10 , виявлена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в зазначених об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В і походження її від ОСОБА_14 виключити не можна; (т.3 а.кр.пр. 202-203);
- з висновку судово-імунологічної експертизи №2427-И/15 від 28 вересня 2015 року вбачається, що кров від трупу ОСОБА_14 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На тапках (об`єкти №1), належних ОСОБА_10 , виявлена кров людини, в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в зазначених об`єктах відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_14 ; (т.3 а.кр.пр. 211-212);
- з висновку судової молекулярно-генетичної експертизи №470 від 14.12.2015 року генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові, виявлених на кросівках підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкти №1-3 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи №2424-И/15 від 22.10.2015) (об`єкти №№4-6) та сліду крові, виявленого на шортах підозрюваного ОСОБА_10 (об`єкт №3 згідно висновку судового експерта Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи від 27.10.2015 №2426-И/15) (об`єкт №10), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові трупу ОСОБА_14 (об`єкт №1).
Отже, на верхньому одязі обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме: шортах та на тапках маються сліди крові потерпілого ОСОБА_14 .
Апелянтом не надано будь-яких об`єктивно встановлених даних щодо спростування зазначених відомостей.
Щодо апеляційних доводів адвоката ОСОБА_8 про відсутність доказів винуватості ОСОБА_10 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, то вони є необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження, а саме: - згідно з висновком комплексної комісійної пожежно-технічної експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №9482/9483 від 30.11.2015 року на досліджуваній пожежі були присутні дві осередковані зони пожежі, а саме: на дивані: який знаходився біля тильної стіни кімнати №1 та в лівій частині, відносно входу, кімнати №2, технічною причиною виникнення пожежі в житловому будинку є займання горючого матеріалу в осередкових зонах пожежі, під впливом групи джерела запалювання «відкритий вогонь».
Крім цього, відповідно до показань обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на слідчих експериментах, де вони розповіли з подробицями деталі, як разом підпалили будинок, а саме: взяли на дивані у кімнаті червону ватну ковдру, накрили нею ОСОБА_23 , і ОСОБА_9 її підпалив, а ОСОБА_29 підпалив в іншій спальній кімнаті простирадло. Ці дані узгоджуються з висновком комплексної комісійної пожежно-технічної експертизи з дослідження нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №9482/9483 від 30.11.2015 року, що на досліджуваній пожежі були присутні дві осередковані зони пожежі, а саме: на дивані: який знаходився біля тильної стіни кімнати №1 та в лівій частині, відносно входу, кімнати №2.
Таким чином, колегія суддів вважає, що зазначеним висновком експертизи, яка є достовірним доказом, оскільки проведена компетентними спеціалістами, не містить внутрішніх протиріч, узгоджується з іншими експертними висновками у даному провадженні та проведеними слідчими експериментами з підозрюваними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , спростовуються апеляційні доводи захисника ОСОБА_8 в тій частині, що ОСОБА_10 участі у підпалі будинку не приймав.
Отже, версія та доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 про незгоду з оскаржуваним вироком суду першої інстанції, а також щодо суперечливості та відсутності достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_10 у вчиненні ним злочинів, передбачених п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні поданих ними апеляційних скарг.
Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у вироку суду першої інстанції доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, їх належність та допустимість визнана судом. З чим погоджується й суд апеляційній інстанції.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_10 вчинив злочини, передбаченні п.12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194, ч.2 ст.186 КК України.
Перевіряючи вирок в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 в частині правильності призначення йому покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_9 суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.
Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, працює ПП, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України, судом визнано скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, яка перебуває у безпорадному стані.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що він скоїв злочини тяжкий та особливо тяжкий, за який законом передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі; даний злочин вчинив в стані алкогольного сп`яніння до особи, яка перебуває у безпорадному стані.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.
Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_9 про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.
Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) та зарахувати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 24 січня 2019 рокуу відношенні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.08.2015 року по 03.11.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий

Судді: