Справа № 448/256/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/940/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0000562, внесене до ЄРДР 11.07.2016 року про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ч.3 ст. 185 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , -

встановила:

вироком Мостиського районного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 04 грудня 2017 року, котрим ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбуття покарання з наданням іспитового строку терміном на 1 рік 6 місяців, виконувати окремо.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , не обирався та суд не вбачав підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Відповідно до ч.4 ст.104 КК України суд поклав на ОСОБА_11 обов`язок, щодо нагляду за засудженим ОСОБА_7 та проведення з ним виховної роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , не обирався та суд не вбачав підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку, неповнолітній ОСОБА_6 , на початку липня місяця 2016 року близько 20:00 год. таємно, через незачинені двері, з метою вчинення крадіжки, проник в Крукеницьку ЗОШ І-ІІІ ступенів, корпус №2, що в с.Крукеничі вул.Садова, 3 Мостиського району, де з навчального класу та кабінету психолога викрав комп`ютерну клавіатуру, маніпулятор типу «миша», монітор та системний блок загальною вартістю 4086 грн., дві колонки до комп`ютера вартістю 600 грн., два мікрофони з кабелями вартістю 974 грн., дві ідентичні акустичні системи (колонки) потужністю по 300W вартістю 3818,34 грн., мікшерний пульт торгової марки «Intel» моделі «МХ-880E» вартістю 1928,34 грн., підсилювач звуку марки «REC-PPS600S» вартістю 2165 грн., чим спричинив відділу освіти Мостиської РДА матеріальну шкоду на загальну суму 13578,68 грн.

Він же, повторно, 03.06.2017 року близько 21:00 год., з метою вчинення крадіжки, через відчинене вікно, проник до Крукеницької ЗОШ І-ІІІ ступенів, корпус №2, що в с.Крукеничі вул.Шевченка, 67 Мостиського району, де з навчального кабінету фізики викрав ноутбук торгової марки «Асеr» моделі «Аsріrе 3003WLMi» з зарядним пристроєм до нього, вартістю 830 грн., пачку паперу формату А-4 вартістю 99 грн., та два прапори України загальною вартістю 330 грн. чим спричинив відділу освіти Мостиської РДА матеріальну шкоду на загальну суму 1259 грн.

Він же, повторно, 04.06.2017 року близько 23:00 год., за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки, через відчинене вікно, проникли в Крукеницьку ЗОШ І-ІІІ ступенів, корпус №2, що в с.Крукеничі, вул.Шевченка,67 Мостиського району, де з кабінету фізики викрали ноутбук торгової марки «Асеr» моделі «Аsріrе 3003WLMi» з зарядним пристроєм до нього, вартістю 830 грн., з кабінету директора - системний блок торгової марки «НР» моделі «Соmpaq dх 7400 Місrotower», вартістю 865 грн., монітор торгової марки «ХЕRОХ» моделі «ХА7-19i», вартістю 809,10 грн, клавіатуру торгової марки «Gembird», вартістю 63 грн., маніпулятор типу «миша» торгової марки «Genius» моделі «NetScroll 100», вартістю 72 грн, з кабінету інформатики - системний блок вартістю 2000 грн., чим спричинили відділу освіти Мостиської РДА матеріальну шкоду на загальну суму 4639,10 грн.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд, вказав, що за допомогою адвоката подасть повну апеляційну скаргу. Просить суд замінити йому захисника.

В доповненнях до апеляційної скарги вказує, що 05.08.2019 року не брала участі у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_12 , яка не висловила своєї згоди на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся, окрім цього вона брала участь в судовому засіданні 06.07.2018 року та погодилась на загальний порядок дослідження доказів.

Крім цього вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 хоча і визнав вину, але покази давав такі, які фактично стверджували про часткове визнання вини, оскільки він заперечував обставини викладені щодо епізоду по 04.06.2017 р., також він заперечив і інші обставини викладені в обвинувальному акті і саме із цих підстав захисник заперечив спрощений порядок розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора та захисника ОСОБА_10 про безпідставність апеляційної скарги сторони захисту та залишення вироку без змін, перевіривши наведені в апеляційні скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно, повно та об`єктивно перевірені в судовому засіданні і яким суд надав належну юридичну оцінку та вина останнього є доведеною поза розумним сумнівом.
Положеннями статей 404, 405 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, у тому числі за необхідності і шляхом дослідження доказів.

Виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК України), апеляційний суд не вправі давати доказам іншу оцінку, ніж та, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих стороною обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження.

Отже, в контексті ст. 404 КПК України, апеляційний суд не зобов`язаний досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді першої інстанції. У разі, коли суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, то суду апеляційної інстанції немає потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно, в даному конкретному випадку, як вбачається з поданої апеляційної скарги, апелянт зокрема вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 хоча і визнав вину, але покази давав такі, які фактично стверджували про часткове визнання вини, оскільки він заперечував обставини викладені щодо епізоду по 04.06.2017 р., також він заперечив і інші обставини викладені в обвинувальному акті і саме із цих підстав захисник заперечив спрощений порядок розгляду справи, крім цього зазначає, що представник потерпілого ОСОБА_12 не висловлювала своєї згоди на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Так, з дослідженого апеляційним судом журналу судового засідання від 06.07.2018 р. (т.1 а.с. 79-83) та звукозапису судового засідання вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину повністю, вказав, що буде надавати покази. При цьому, стосовно порядку розгляду даного кримінально провадження, а саме допиту обвинувачених та оголошення характеризуючи даних, ніхто з учасників не заперечив. Щодо спрощеного розгляду кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, ніхто з учасників не заперечив.

На переконання колегії суддів, доводи наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, слід оцінити як обрану ним форму захисту спрямовану на уникнення відповідальності за вчинене.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які тягнули б за собою скасування оскаржуваного вироку.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів ,-

постановила :

апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 06 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з часу отримання копії рішення суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4