УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на те, що він відбув визначену законом необхідну частину покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою, раніше неодноразово судимою, до нього раніше застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, проте належних висновків він не зробив, в період відбування покарання застосовувались стягнення, працював не тривалий проміжок часу.

Представник ПВК №90 погодилась з думкою прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши доводи клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2017 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 01 місяць позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_5 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

У характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в ПВК №90 зарекомендував себе посередньо. З представниками установи тактовний та ввічливий. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу намагається утримувати в належному стані. За характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. У скоєному злочині розкаюється, вину визнає в повному обсязі. На профілактичних обліках не перебуває. Міру покарання, визначеною судом, вважає справедливою.

Згідно довідки бухгалтерії засуджений був залучений до оплачуваної праці з липня 2018 року по червень 2019 року, хоча у ПВК №90 відбуває покарання з 03.11.2017 року, що є нетривалим проміжком часу у порівнянні з призначеним йому строком відбування покарання на що доречно звернув увагу прокурор. На даний час не працевлаштований.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 три рази застосовувались заходи заохочення та три рази застосовувались стягнення, одне з яких на даний є діючим, що характеризує особу засудженого як схильного до порушення умов відбування покарання.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Як свідчать матеріали особової справи, ОСОБА_5 є особою, раніше судимою за тяжкі злочини проти власності. До нього, до того ж двічі застосовувались заохочувальні норми у виді звільнення від відбування покарання з випробуванням. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Він знову вчиняв умисні тяжкі злочини, в тому числі на даний час відбуває покарання за тяжкий злочин, вчинений в період іспитового строку.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд
постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1