Провадження №1-кс/463/6753/20
У Х В А Л А

29 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту в частині покладення дотикових обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України в кримінальному провадженні № 0001330 від 11.11.2020
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді про зміну відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, а саме в частині покладення дотикових обов`язків - застосування щодо нього електронного засобу контролю, який дасть змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження терміном на 13 днів, а саме до 09.01.2021.
Клопотання мотивує тим, що в межах кримінального провадження № 0001330 від 11.11.2020 ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Зокрема, за даними слідства 11.11.2020 року, приблизно о 16.30 год. оперуповноважений Личаківського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , оперуповноважений Личаківського ВП ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та оперуповноважений Личаківського ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_9 , знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків, керуючись положеннями ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», та ст.1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» здійснювали превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, вживають заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, на пл. Петрушевича, 5 у м. Львові виявили двох громадян, один з яких раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ст.309 КК України.
Підійшовши до вказаних осіб, оперуповноважені Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 представились працівникам поліції, пред`явили свої службові посвідчення в розгорнутому вигляді та попросили пояснити мету їхнього перебування у вказаному районі. Після чого, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він при собі зберігає наркотичні засоби та те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є працівниками поліції, розуміючи що вказані працівники поліції перебувають на службі та виконують свої службові обов`язки, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю працівнику правоохоронного органу, вийняв правою рукою з правої кишені куртки, в яку був одягнений, газовий балончик та миттєво розпилив його у обличчя працівникам поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в результаті чого останнім було спричинено тілесні ушкодження. Так, у ОСОБА_7 діагностовано хімічний опік кон`юктиви 1-2 ступеня обох очей, у ОСОБА_10 - хімічний опік кон`юктиви 1 ступеня обох очей, у ОСОБА_9 - хімічний опік кон`юктиви обох очей, струс головного мозку.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.11.2020 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
02.12.2020, 09.12.2020, 15.12.2020 та 17.12.2020 на адресу СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області надійшли матеріали перевірки підозрюваного ОСОБА_5 , щодо дотримання останнім запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, згідно яких встановлено що при неодноразовій перевірці дверей квартири за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не відчиняв. Даний факт свідчить про грубе порушення ОСОБА_5 запобіжного заходу. Тому, просить змінити такий запобіжний захід, застосувавши щодо підозрюваного електронний засіб контролю.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить застосувати щодо підозрюваного електронний засіб контролю.
Захисник проти обґрунтованості клопотання заперечив, оскільки викладені в ньому аргументи не підтверджені жодними доказами. ОСОБА_5 не порушував покладених на нього обов`язків та не залишав місця свого проживання. Натомість, працівники поліції навідувались до нього додому після 22:00 год. в той момент, коли він справ. Крім того, у його квартирі немає домофону, а тому, він не міг відчинити дверей працівникам поліції.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника та підтвердив, що місця проживання не залишав.
Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що таке не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження за № 0001330 від 11.11.2020.
Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_5 повідомлено 12.11.2020.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.11.2020 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 на строк до 09.01.2021.
Одночасно, цією ухвалою на підозрюваного покладено такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. До заходів забезпечення кримінального провадження належить запобіжний захід. Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до п. с ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).
В межах даної справи обґрунтованість підозри підтверджується зібраними доказами, зокрема: рапортами працівників поліції від 11.11.2020 року; протоколом огляду місця події від 11.11.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.11.2020 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 від 12.11.2020 року; показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 12.11.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження.
Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.
При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів.
Також, виходячи з фактичних обставин справи, слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .
Крім того, питання обґрунтованості підозри досліджувалось слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова під час вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу і станом на даний час сторона захисту не надала слідчому судді переконливих доказів, які б свідчили про необґрунтованість висунутої підозри.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
За змістом ч. 1 ст. 195 КПК України застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.
Відповідно до ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Таким чином, характер підстав для зміни запобіжного заходу пов`язаний із виникненням нових обставини, які не були предметом судового розгляду під час застосування запобіжного заходу.
В постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.03.2019 (справа № 286/1695/18) зазначено, що «поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки «зміни запобіжного заходу». Тобто, попереднє рішення про застосування запобіжного заходу, про яке йде мова у ч. 1 ст. 200, може стосуватись питань як обрання запобіжного заходу, так і його зміни. Разом з тим КПК України передбачає декілька варіантів зміни запобіжного заходу кожен з яких має свої правові підстави. Так, за змістом ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України. Стаття 184 КПК України закріплює вимоги до змісту такого клопотання, яке зокрема має містити виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, а також посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України. З огляду на зазначені обставини, слідчий суддя робить висновок, що підставою для зміни запобіжного заходу в порядку, передбаченому ст. 200 КПК України, є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при постановленні попереднього рішення про застосування запобіжного заходу: зміна обставин підозри, зменшення/збільшення встановлених ризиків.
Незважаючи на те, що постановою прокурора від 04.12.2020 матеріали кримінального провадження № 0001330 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України об`єднано з матеріалами кримінального провадження № 0001331 від 11.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про підозру у вчинені нового злочину ОСОБА_5 не повідомлялось.
Отже, слід вважати, що у даному кримінальному провадженні обставини підозри не змінились.
Надалі, слідчий суддя вирішить питання про збільшення ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.11.2020.
Положеннями ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13.11.2020, при застосуванні запобіжного заходу стороною обвинувачення було доведено існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет збільшення таких ризиків слідчий суддя встановив, що такі доводи є необґрунтованими, оскільки факт відсутності підозрюваного за місцем свого проживання, по суті, підтверджується виключно єдиними рапортами працівників поліції.
Однак, вказані рапорти несуть в собі відомості лишень про те, що працівники поліції не отримали доступу до житла особи, право на який передбачено ч. 5 ст. 181 КПК України. Як пояснив підозрюваний, працівники поліції навідувались до нього у нічний час, коли він вже спав. Крім того, у його квартирі відсутній пристрій для відкривання дверей під`їзду, внаслідок чого він не міг чути дзвінка працівників поліції, які прийшли здійснити контроль за його поведінкою.
Вказані обставини є такими, що заслуговують на увагу і сторона обвинувачення їх не спростувала взагалі, а оскільки інших доказів про збільшення згаданих вище ризиків клопотання не містить, слідчий суддя відмовляє в задоволенні такого клопотання через його необґрунтованість.
Керуючись вимогами статей 176-179,194, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області, погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту в частині покладення дотикових обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України в кримінальному провадженні № 0001330 від 11.11.2020 відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено 31.12.2020 року о 10.30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1