Справа № 190/1142/20
Провадження №1-в/190/187/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. П`ятихатки

Дніпропетровська область
П`ятихатський районний суд
Дніпропетровської області
в складі головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК ОСОБА_4
осудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 м. П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України ,-

встановив :

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області поступило клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України.

В судовому засіданні прокурор не підтримав клопотання,представник ПВК № 122 та осуджений клопотання підтримали.

Згідно ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким - є заохочувальними нормами кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки мають на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну покарання більш м`яким» - необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно- корисної праці.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 26.07.2017р. вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнаний винним за ч.2 ст.289 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання 6 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, строк відбуття покарання відраховано з 30.10.2015р., в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 30.10.2015р. по 16.09.2016р. та 23.11.2016р. по 20.06.2017р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вирок набрав законної сили 08.09.2017р.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2018р., зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017р. по 07.09.2017р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2019р. засудженому відмовлено в задоволені клопотання про умовно дострокове звільнення з місць позбавлення волі, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.07.2019р. залишена без змін.

З 06.02.2018р. ОСОБА_5 відбуває покарання в ПВК 122, кінець строку відбування покарання 31.12.2020р., 04.03.2019р. оголошено подяку за активну участь в ремонтних роботах, має 2 стягнення 05.01.2016р. (догана) вилучено заборонені предмети мобільний телефон, 16.02.2018р. ( сувора догана) вилучено заборонені предмети мобільний телефон, 26.12.2018р. допустив порушення умов відбуття покарання не вийшов на ранкову зарядку прийнято рішення обмежитися бесідою профілактичного характеру.
15.02.2018р. комісією П`ятихатської ВК № 122 відмовлено засудженому у застосуванні ст.101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення, 20.12.2018р. комісією П`ятихатської ВК № 122 відмовлено засудженому у направлені матеріалів до суду згідно ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення.
Згідно характеристик від 15.02.2018р. та 19.12.2018р. характеризується посередньо, згідно характеристики від 18.04.2019р. характеризується позитивно.
В той же час ОСОБА_5 , неодноразово судимий за тяжкі злочини, неодноразово звільнявся умовно-достроково на невідбутий строк, при цьому засуджений неодноразово користувався своїм правом не тільки на умовно- дострокове звільнення, а й на заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, проте, відповідних висновків для себе не зробив і продовжував після застосування до нього положень ст. ст. 75, 76, 81, 82 КК України свою злочинну діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і чергове умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання буде суперечити досягненню мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, при цьому осудженим не виконано вирок суду від 26.07.2017р. в частині погашення стягнень на користь держави.

Викладене свідчить, що відсутні підстави для звільнення осудженого з місць позбавлення волі, на підставі ст.81 КК України.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий суддя