Номер провадження: 11-сс/813/1864/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 1 090 938 гривень, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, у кримінальному провадженні №0003930, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2019,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2020 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 46 (сорок шість) днів, до 13.12.2020, в межах строку досудового розслідування, з визначенням розміру застави в розмірі 519 (п`ятсот дев`ятнадцять) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 090 938 (один мільйон дев`яносто тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, працюючого пожежником-рятувальником в управлінні ДСНС України у Дніпропетровській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, у кримінальному провадженні №0003930, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2019.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних в рамках даного кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення; а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Слідчий суддя, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також характеризуючі дані підозрюваної особи, встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини кримінальних правопорушень, зокрема, кількість інкримінованих підозрюваному епізодів, розмір ймовірно завданої майнової шкоди в особливо великому розмірі, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення таких кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у їх вчиненні, прийшов до переконання про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у розмірі 519 (п`ятсот дев`ятнадцять) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативного запобіжного заходу, який буде здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у разі її внесення.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ІТТ №1 ГУНП в Одеській області, строком на 46 днів, до 13.12.2020, в межах строку досудового розслідування та визначення розміру застави у розмірі 519 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 090 938 (один міотйон дев`яносто тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень. Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області задовольнити частково, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що долученими до клопотання доказами не підтверджується наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, заявлених слідчим. Так, на думку захисника, слідчий лише створив уявлення про ухилення ОСОБА_9 від органу досудового розслідування та суду. Зазначає, що слідчий суддя безпідставно постановив ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його доставлення до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також вказує, що ОСОБА_9 не був сповіщений судом про розгляд вказаного клопотання. Крім цього захисник вказує, що слідчим та прокурором не доведено, а слідчим суддею не вмотивовано висновки щодо наявності ризиків вчинення тиску ОСОБА_9 на потерпілих та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. На думку захисника слідчим та прокурором не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, захисник вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків та застосував до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а розмір застави, визначений слідчим суддею як альтернативний запобіжний захід, є занадто непомірним для підозрюваного.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003930, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що неустановлена в ході досудового розслідування особа в листопаді 2019 року (більш точного часу досудовим розслідування встановити не надалось можливим), за попередньою домовленістю разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом систематичного зайняття протиправною діяльністю, пов`язаною з умисним пошкодженням чужого майна шляхом підпалів при невстановлених слідством обставинах. Від невстановлених слідством осіб ОСОБА_9 отримав замовлення за грошову винагороду здійснити підпал транспортного засобу марки «Lexus» моделі «LX 570» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності раніше незнайомому йому ОСОБА_12 .

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_9 отримавши від невстановленої слідством особи інформацію про місце зберігання транспортного засобу марки «Lexus» моделі «LX 570» реєстраційний номер НОМЕР_1 , розробив план дій, необхідний для досягнення злочинної мети, який довів ОСОБА_11 , при цьому визначивши його та свої дії на місці вчинення злочину, на що ОСОБА_11 надав свою згоду, та виконали ряд підготовчих дій: підбір транспортного засобу, придбання горючої речовини, придбання сім-карт з абонентськими номерами та мобільні телефони для одноразового використання під час вчинення злочинних дій та провели інші приготування необхідні для вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою пошкодження майна ОСОБА_12 16.12.2019 прибули з м. Кривий Ріг до Центрального автовокзалу м. Одеси, звідки направились до місця роботи ОСОБА_12 за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська 1, де оцінили навколишню обстановку, наявність транспортного засобу марки «Lexus» моделі «LX 570» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхи підходу та відходу, наявність охорони, а також можливість розлиття на кузов даного транспортного засобу горючої речовини, та з метою конспірації зупинились неподалік будинку № 1, за вищевказаною адресою на відстані, що дозволяє вести спостереження за навколишньою обстановкою.

Згідно відведених ролей ОСОБА_11 , повинен вчинити підпал транспортного засобу марки «Lexus» моделі «LX 570» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: облити вищевказаний транспортний засіб заздалегідь заготовленою горючою речовиною та підпалити його, в той час як ОСОБА_9 , повинен спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття їх злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це ОСОБА_11 , а потім разом залишити місце вчинення злочину.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_11 , та ОСОБА_9 , 16.12.2020, приблизно о 16 годині 20 хвилин, діючи в межах спільної злочинної змови, прибули за адресою: м. Одеса, вул. Артилерійська 1, маючи з собою заздалегідь заготовлену ними горючу речовину для вчинення підпалу, транспортного засобу марки «Lexus» моделі «LX 570» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік біля будинку №1, де знаходився зазначений автомобіль, залишився спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це ОСОБА_11 , у той час останній взявши пакет з горючою речовиною направився до транспортного засобу марки «Lexus» моделі «LX 570» реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до автомобіля, маючи при собі пакет з горючою речовиною, та з метою доведення злочинного умислу до кінця облив передню частину вищевказаного транспортного засобу та підпалив облиту речовину, джерелом відкритого вогню, внаслідок чого транспортний засіб загорівся, тим самим умисно пошкодив майно належне ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , місце вчинення кримінального правопорушення покинули.

В результаті підпалу транспортного засобу марки «Lexus» моделі «LX 570» реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкоджено передню частину вказаного транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_12 .

Таким чином, ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, саме - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Крім того ОСОБА_9 , підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, а саме - вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим слідством встановлено, не установлена в ході досудового розслідування особа в березні 2020 року (більш точного часу досудовим розслідування встановити не надалось можливим), за попередньою домовленості разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом систематичного заняття протиправною діяльністю, пов`язаною з умисним пошкодженням чужого майна шляхом підпалів при невстановлених слідством обставинах, від невстановлених слідством осіб отримав замовлення за грошову винагороду здійснити підпал транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» моделі «S 500L», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності раніше незнайомий йому ОСОБА_13 .

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_9 , отримавши від невстановленої слідством особи інформацію про місце зберігання транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» моделі «S 500L», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , розробив план дій, необхідний для досягнення злочинної мети, який довів ОСОБА_11 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_14 , при цьому визначивши їх дії на місці вчинення злочину, на що останні надали свою згоду, та виконали ряд підготовчих дій: підбір транспортного засобу, придбання горючої речовини, придбання сім-карт з абонентськими номерами та мобільні телефони для одноразового використання під час вчинення злочинних дій та провели інші приготування необхідні для вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_11 діючи умисно з корисливих мотивів, з метою пошкодження майна ОСОБА_13 використовуючи транспортний засіб замовлений через мобільний додаток «blablacar» спільно з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_14 02.04.2020 о 05 годині 06 хвилин прибули з м. Кривий Ріг до місця проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , де оцінили навколишню обстановку, шляхи підходу до транспортного засобу, наявність охорони, а також можливість розлиття на кузов даного транспортного засобу горючої речовини, та з метою конспірації зупинились неподалік будинку № 46/3, за вищевказаною адресою на відстані, що дозволяє вести спостереження за навколишньою обстановкою.

Згідно відведених ролей невстановлена особа на ім`я ОСОБА_14 , повинна вчинити підпал транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» моделі «S 500L», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме: облити вищевказаний транспортний засіб заздалегідь заготовленою горючою речовиною та підпалити його, в той час як ОСОБА_11 , повинен спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття їх злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це невстановлену особу на ім`я ОСОБА_14 , а потім разом залишити місце вчиненя злочину та в подальшому отримати грошову винагороду від ОСОБА_9 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_11 , та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_14 02.04.2020, близько 05 години 36 хвилин, діючи в межах спільної злочинної змови, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , місце розташування якого напередодні їм повідомив ОСОБА_9 , маючи з собою заздалегідь придбану ними горючу речовину для вчинення підпалу, транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» моделі «S 500L», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_11 , перебуваючи неподалік біля будинку №46/3, де знаходився зазначений автомобіль, залишився спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це невстановлену особу на ім`я ОСОБА_14 , у той час останній взявши пакет з горючою речовиною направився до транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» моделі «S 500L», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого невстановлена особа на ім`я ОСОБА_15 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до автомобіля, маючи при собі пакет з горючою речовиною, та з метою доведення злочинного умислу до кінця облив передню частину вищевказаного транспортного засобу та підпалив облиту речовину, джерелом відкритого вогню, внаслідок чого транспортний засіб загорівся, тим самим умисно пошкодив майно належне ОСОБА_13 . Після чого ОСОБА_11 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_14 місце вчинення кримінального правопорушення покинули.

В результаті підпалу власнику транспортного засобу ОСОБА_13 заподіяно майнову шкоду на суму 905 400,00 грн., що в 600 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та визнається особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, саме - умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того ОСОБА_9 , підозрюється в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, а саме - вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_9 в травні 2020 року (більш точного часу досудовим розслідування встановити не надалось можливим), за попередньою домовленості разом із ОСОБА_11 реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом систематичного заняття протиправною діяльністю, пов`язаною з умисним пошкодженням чужого майна шляхом підпалів при невстановлених слідством обставинах, від невстановлених слідством осіб отримав замовлення за грошову винагороду здійснити підпал транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» моделі «S 500», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_16 та яким користувався ОСОБА_17 .

Реалізуючи злочинний умисел ОСОБА_9 отримавши від невстановленої слідством особи інформацію про місце зберігання транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ» моделі «S 500», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , розробив план дій, необхідний для досягнення злочинної мети, який довів ОСОБА_11 та ОСОБА_18 при цьому визначивши їх дії на місці вчинення злочину, на що останні надали свою згоду, та виконали ряд підготовчих дій: підбір транспортного засобу, придбання горючої речовини, придбання сім-карт з абонентськими номерами та мобільні телефони для одноразового використання під час вчинення злочинних дій та провели інші приготування необхідні для вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_18 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою пошкодження майна ОСОБА_17 використовуючи транспортний засіб замовлений через мобільний додаток «blablacar» 11.06.2020 приблизно о 14 годині прибули з м. Кривий Ріг до місця роботи ОСОБА_17 до провулку Катаєва що в місті Одесі та з метою конспірації зупинились неподалік будинку 3-А за вищевказаною адресою на відстані, що дозволяє вести спостереження за навколишньою обстановкою.

Згідно відведених ролей ОСОБА_19 , повинен вчинити підпал транспортного засобу марки «MERCEDES S500», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме: облити вищевказаний автомобіль заздалегідь заготовленою горючою речовиною та підпалити його, в той час як ОСОБА_11 , повинен спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття їх злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це ОСОБА_19 , а потім разом залишити місце вчинення злочину та в подальшому отримати грошову винагороду від ОСОБА_9 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , 11.06.2020, близько 15 години 30 хвилин, діючи в межах спільної попередньої злочинної змови, прибули за адресою: м. Одесі, пров. Катаєва 3А, місце розташування якого напередодні їм повідомив ОСОБА_9 , маючи з собою заздалегідь придбану ними горючу речовину для вчинення підпалу, транспортного засобу марки «MERCEDES S500» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_11 , перебуваючи неподалік біля будинку №3А, де знаходився зазначений автомобіль, залишився спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі виникнення небезпеки викриття злочинної діяльності сторонніми особами попередити про це ОСОБА_19 , у той час останній взявши пакет із горючої речовиною направився до транспортного засобу марки «MERCEDES S500» реєстраційний номер НОМЕР_3 , після чого ОСОБА_19 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до автомобіля, маючи при собі пакет із горючої речовиною, облив передню частину транспортного засобу марки «MERCEDES S500» реєстраційний номер НОМЕР_3 , підпаливши облиту речовину, джерелом відкритого вогню, внаслідок чого транспортний засіб загорівся, тим самим умисно пошкодив майно ОСОБА_17 .

Після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_19 місце вчинення кримінального правопорушення покинули.

В результаті підпалу транспортного засобу марки «MERCEDES S500» реєстраційний номер НОМЕР_3 вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_17 становить 187 392 гривні 18 копійок.

22.10.2020 відносно ОСОБА_9 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

27.10.2020 старший слідчий СУ ГУНП України в Одеській області, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яку ухвалою слідчого судді від 27.10.2020 задоволено.

29.10.2020 ОСОБА_9 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та ухвалою слідчого судді від 30.10.2020 підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 46 (сорок шість) днів, до 13.12.2020, в межах строку досудового розслідування, з визначенням розміру застави в розмірі 519 (п`ятсот дев`ятнадцять) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 090 938 (один мільйон дев`яносто тисяч дев`ятсот тридцять вісім).

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вимогами ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.06.2020; протоколами огляду місця події від 11.06.2020; протоколами допиту свідків: ОСОБА_20 від 11.06.2020; ОСОБА_21 від 11.06.2020; ОСОБА_22 від 11.06.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 12.06.2020; протоколами проведення слідчих експериментів від 23.07.2020, 28.07.2020, 07.08.2020; протоколом огляду документу оптичного носія інформації від 13.08.2020; висновком автотоварознавчої експертизи колісного транспортного засобу від 29.07.2020, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 в період час з листопада 2019 до 11.06.2020 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_19 та ОСОБА_11 вчинили умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу (т. 1 а. с. 19, т. 2 а. с. 84-87).

Крім цього, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не містить визначення терміну "обґрунтована підозра" і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28 жовтня 1994 року), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_23 , слідчому судді не було надано усіх доказів у кримінальному провадженні, оскільки не були розсекречені матеріали негласних слідчих (розшукових) дій. На даний час розсекречено матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, отримано показання свідка та відео з місця події, які доводять підозру ОСОБА_9 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Як вбачається з представлених апеляційному суду матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, від 22 жовтня 2020 року, викладено зміст підозри та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється останній із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а докази, наявні в матеріалах справи, в своїй сукупності на даному етапі досудового розслідування можуть переконати об`єктивного спостерігача в обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_9 підозри.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недоведеність неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався вищевказаних вимог Закону та Конвенції, повно та всебічно дослідив наявні докази, надавши їм вірну правову оцінку, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведення органом досудового розслідування та прокурором в судовому засіданні неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, санкція статті якої передбачає можливість призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років, таким чином, до ОСОБА_9 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи доведеність неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним у кримінальному провадженні ризикам, апеляційний суд враховує такі обставини.

Із змісту оскарженої ухвали вбачається, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких умисних корисливих злочинів проти власності, не одружений, має місце реєстрації, однак, не має постійного місце проживання у м. Одесі, що, на думку апеляційного суду, не може свідчити про наявність міцних соціальних зв`язків, а також свідчить про те, що будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому тяжкі злочини.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність обґрунтованого ризику можливого переховування ОСОБА_9 від органу досудового розслідування та суду, з огляду на обставини кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_9 на виклик слідчого не прибував (т. 1 а. с. 20-26), у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т. 1 а. с. 180-184).

Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що були відсутні підстави для постановлення ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання ОСОБА_23 з метою його приводу до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, на адресу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, за місцем роботи ОСОБА_9 , слідчим направлялись листи про необхідність з`явлення останнього до СУ ГУНП в Одеській області. В зв`язку з неявкою ОСОБА_9 на виклики, слідчим направлено на адресу ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, за місцем роботи ОСОБА_9 , повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, а також повістка про виклик (т. 1 а. с. 20-26). В зв`язку з неявкою підозрюваного до слідчого, останній звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_9 з метою його доставки до суду та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді від 27.10.2020 було задоволено (т. 1 а. с. 172-184).

29.10.2020 ОСОБА_9 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України (т. 2 а. с. 2-4).

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 не був повідомлений про розгляд вказаного клопотання не підлягають задоволенню, так як відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим суддею дотримано вимоги КПК України під час розгляду клопотання слідчого про надання дозволу суду на затримання ОСОБА_9 з метою його приводу до суду для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього в матеріалах справи наявний лист начальника ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, з якого вбачається, що ОСОБА_9 під розпис був сповіщений про необхідність з`явлення до слідчого СУ ГУНП в Одеській області (т. 1 а. с. 21-24).

Факт нез`явлення підозрюваного до слідчого, наявність ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання ОСОБА_9 , а також обізнаність останнього про суворість покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим, свідчить про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з таких підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що на даний час не закінчено досудове розслідування, не встановлено повне коло осіб, причетних до вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, підозрюваному відомі анкетні дані потерпілих, свідків кримінальних правопорушень та з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може чинити на них тиск.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, апеляційний суд визнає необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_9 становить значну суспільну небезпеку як організатор, так і виконавець тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до показань підозрюваного ОСОБА_19 , наданих ним під час його допиту, а також показань підозрюваного ОСОБА_11 , наданих ним під час слідчих експериментів, організував вказані злочини ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 86-88, 141-150).

Апеляційний суд також вважає, що про наявність ризику вчинення ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення свідчить зухвалість дій підозрюваного, який працюючи на посаді пожежного-рятувальника ГУ ДСНС у Дніпропетровській області, будучи обізнаним зі специфікою пожежної діяльності організовував вказані злочини, а також будучи обізнаним про наявність кримінального провадження та його виклику до слідчого, не вжив жодних заходів для з`явлення до СУ ГУНП в Одеській області.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про наявність міцних соціальних зав`язків (а саме: наявність місця постійної реєстрації та роботи, проживання з матір`ю-пенсіонеркою та братом) та позитивної характеристики підозрюваного не можуть бути визнані в цьому випадку підставами для скасування оскарженої ухвали слідчого судді, оскільки зазначені обставини в сукупності не знижують суспільної небезпечності особи підозрюваного і злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , та не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, а суспільний інтерес щодо перебування ОСОБА_9 під вартою в цьому випадку переважає його особистий інтерес.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про непомірність для підозрюваного розміру застави, визначеного слідчим суддею, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, якими потерпілим спричинено майнову шкоду в розмірі 1 092 792 (один мільйон дев`яносто дві тисячі сімсот дев`яносто дві) гривні 18 (вісімнадцять) копійок.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор зазначив, що на даний час наявний висновок експерта згідно з яким сума спричинених збитків становить більше двох мільйонів гривень, що є сумою більшою, ніж встановлено слідчим суддею

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є співрозмірним збиткам, завданим інкримінованими ОСОБА_9 кримінальними правопорушеннями, а тому є необхідним альтернативним запобіжним заходом, який може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Інших доводів апеляційному суду не було представлено.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 519 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи. Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжких злочинів дають достатні підстави вважати, що на даний час доведено існування зазначених слідчим суддею в оскарженій ухвалі ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки він не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Слідчим суддею обґрунтовано доводи про визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які підтверджують доводи апеляційної скарги та могли бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.10.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 1 090 938 гривень, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України, у кримінальному провадженні №0003930, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2019, залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4