Провадження № 1-кп/638/522/18
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0004924 від 07.10.2017 року за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, холостого, який має на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого за вироком Київського районного суду м. Харкова від 01.11.2010 року за ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на1 рік; за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 27.05.2011 року за ч. 2 ст.307, ст.69, ч.1 ст.317, ст. 70, ч. 1 ст. 71, КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

установив:
18.07.2017 року у не встановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , помітив цифровий фотоапарат «Саnоn 1100 D», серійний номер 90, який належить останній, у зв`язку з чим, у нього виник злочинний умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел , направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скористався тим, що за його діями ніхто не спостерігає , викрав цифровий фотоапарат «Саnоn 1100 D», серійний номер 90, вартість якого згідно даних висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України № 4739 від 19.10.2017 року , становить - 1875 грн.

Після чого ОСОБА_4 залишив квартиру АДРЕСА_3 , та з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1 875 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою провину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що вчинив його при вищевикладених обставинах.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), тобто таємне викрадення чужого майна.
За змістом ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії злочину середньої тяжкості, на диспансерному обліку у комунальному закладі охорони здоров`я «Харківський міський психоневрологічний диспансер » він не перебуває, за останні п`ять років за медичною допомогою не звертався, на диспансерному обліку у комунальному закладі охорони здоров`я «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває; має постійне місце проживання , на утриманні має малолітню дітину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану злочином матеріальну шкоду готовий відшкодувати .
Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті .
Обвинуваченим заявлено клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є бітьком малолітнього сина.
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810 VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Із долученого до матеріалів кримінального провадження копії документу вбачається, що обвинувачений є батьком ОСОБА_5 , 2016 року народження , який перебуває на його утриманні, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, яке вчинив 18.07.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов на суму 11 863 грн, який визнаний обвинуваченим .
По кримінальному провадженню є судової витрати, пов"язані з проведенням Харківським науково дослідним експертно криміналістичним центром судової товарознавчої експертизи № 4739 від 19.10.2017 р. в розмірі 296,61 грн.
Судові витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого.
По кримінальному провадженню є речовий доказ- коробка від цифрового фотоапарату «Саnоn 1100 D», серійний номер 90, яка під відповідну розписку передана на збереження потерпілій ОСОБА_6 .

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Звільнити засудженого від відбування покарання на підставі п. «В» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810 VIII.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму матеріальної шкоди, спричиненої в результаті кримінального правопорушення, в сумі 11 863 грн.
Речовий доказ- коробка від цифрового фотоапарату «Саnоn 1100 D», серійний номер 90, вважати повернутим власнику- потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення Харківським науково дослідним експертно криміналістичним центром судової товарознавчої експертизи № 4739 від 19.10.2017 р. в розмірі 296,61 грн. (двісті дев`яносто шість грн. 61 коп.) (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1