Справа №302/611/20
Провадження №1-кс/936/141/2020
У Х В А Л А

03.09.2020смт Воловець

Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП Головного управління Національної поліції у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з начальником Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000251 від 23.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий СВ Міжгірського ВП Хустського ВП Головного управління Національної поліції у Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000251 від 23.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

У заявленому клопотанні зазначено, що 22.06.2020 року у с.Репинне Міжгірського району Закарпатської області, неподалік річки працівниками УСР виявлено місце складання незаконно зрізаної деревини в кількості близько 60 метрів кубічних, деревини породи "Ялина" в кількості біля 80 шт., довжиною 6 метрів без бирок (чіпів).

22.06.2020 року проведено огляд місця події у с.Репинне Міжгірського району Закарпатської області, де на відстані біля 10-15 метрів від русла річки було виявлено дві купи деревини породи "Ялина" у кількості 80 шт., довжиною біля 6 метрів в різних діаметрах. На одному з дерев виявлено чіп, згідно якого це дерево породи "Ялина" відпущено Воловецьким ЛГ, а на решті деревини відсутні будь- які маркування щодо їх походження. Власника деревини не встановлено, як і походження деревини.

23.06.2020 року відомості по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на майно.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про причини неявки не повідоміли. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання згідно ч.1 ст.172 КПК України.

Дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя прийшла наступного висновку.

Згідно з ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Витягом з ЄРДР вбачається реєстрація відомостей кримінального провадження №00000251 від 23.06.2020 щодо виявлення працівниками УСР 22.06.2020 року в с.Репинне Міжгірського району Закарпатської області місця складання незаконно зрізаної деревини, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Слідчий в обгрунтування необхідності накладення арешту на виявлену деревину посилається на необхідність збереження її в якості речового доказу. Проте, відповідної постанови про визнання речовим доказом виявленого майна слідчому судді не надано і в матеріалах клопотання немає.

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно не містить обгрунтування мети та підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна у відповідності до вимог ст.170, 171 КПК України.

Слідчий у клопотанні не навів конкретних обставин і доказів, які підтверджують, що майно, на яке просить накласти арешт- є об`єктом кримінального правопорушення, чи може зберігати на собі сліди вчинення злочину, і що таке правомірно віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні у розумінні ст. 98 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить висновку, що слідчий не довів необхідність арешту майна, а також наявність умов передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-172, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Міжгірського ВП Хустського ВП Головного управління Національної поліції у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з начальником Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000251 від 23.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде оголошено о 14-30 годині 04.09.2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1