ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/563/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 710/1657/20 Категорія: ст.126-1 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_8 на вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 22.05.2020 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журавка Шполянського району Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, раніше не судимого,

Визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначено покарання за ст.126-1 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування даного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосувано до ОСОБА_7 обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме проходження програми для кривдників та пробаційної програми протягом двох місяців.

Цивільний позов задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) та судові витрати в сумі 1750,00 грн. (одна тисяча сімсот п`ятдесят гривень).

В іншій частині цивільного позову відмовлено.

встановила:

Вироком районного суду ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за те 22.09.2019 о 19:00 год., перебуваючи в будинку за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_10 , насильство в сім`ї, а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, та погрозами розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_10 . За вказані дії постановою Шполянського районного суду від 12.11.2019 у справі № 710/2319/19 ОСОБА_9 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Крім цього, ОСОБА_9 29.10.2019 року о 18:00 год., перебува.ючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_10 , насильство в сім`ї, а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, та погрозами розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_10 та супроводжувалося пошкодженням майна ОСОБА_10 , а саме - вхідних дверей до будинку та дерев`яного вікна із застосуванням сокири. За вказані дії постановою Шполянського районного суду від 12.11.2019 у справі № 710/1420/19 ОСОБА_9 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу.

Також, ОСОБА_9 03.11.2019 о 13:00 год., перебуваючи в будинку за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_10 , насильство в сім`ї, а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та намагався вчинити бійку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю. За вказані дії постановою Шполянського районного суду від 12.11.2019 у справі № 710/1428/19 ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу.

Не погоджуючись із судовим рішенням, прокурор в апеляційній скарзі порушує питання про скасування вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та неявідповідгість призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України. В решті вирок суду залишити без змін. При цьому вказує, що районний суд в порушення вимог ст.61 КК України призначив Орлу покарання у виді обмеження волі, оскільки вказаний вид покарання не може застосовуватись до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи, при цьому Орел є особою пенсійного віку (61 рік).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при ухваленні вироку в частині призначення покарання судом не виконані.

Враховуючи ту обставину, що висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України при обставинах наведених у вироку відповідає матеріалам провадження і ґрунтується на підставі досліджених доказів та правильність кваліфікації його дій не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора, то в такому разі колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільку кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Відповідно до вимог ст.61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Згідно ст.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на момент призначення покарання судом першої інстанції, обвинуваченому ОСОБА_12 виповнилось 61 рік, тобто останній досяг пенсійного віку, в зв`язку з чим до нього не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ч.1 п.4 ст.409 КПК України).

Відповідно до норми ч. 1 п.2 ст.413 КПК України застосування закону, який не підлягає застосуванню тягне за собою скасування судового рішення.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання" визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації кримінального правопорушення (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 за ст.126-1 КК України, колегія суддів у відповідності із вимогами ст. 61, 65, 66, 67 КК України, враховує особу обвинуваченого, якому 62 роки, посередню характеристику по місцю проживанню, вчинив злочин невеликої тяжкості, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого по місцю роботи, на спеціальних обліках не перебуває, врахувавши досудову доповідь про середній ризик вчинення обвинуваченим повторно кримінального правопорушення, тому доцільно призначити ОСОБА_12 покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, колегія суддів враховує роз`яснення, наведене у Рішенні Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004, згідно якого Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання - скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з постановленням нового вироку.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись статтями 374, 404, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 22.05.2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ст.126-1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок Шполянського районного суду Черкаської області від 22.05.2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду учасниками кримінального провадження протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Головуючий-суддя

Судді -