Справа № 696/619/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янського районного суду Черкаської області кримінальне провадження від 24.04.2020, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Осота, Олександрівського району Кіровоградської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не є учасником бойових дій, не є інвалідом, депутатом не являється, не є ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС, раніше не судимого.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 23 квітня 2020 року, близько 18 години 00 хвилин, знаходячись на території подвір`я будинковолодіння АДРЕСА_1 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу слизової оболонки верхньої губи із раною на своїй поверхні та садно шкіри в даній області, які згідно висновку експерта № 05-6-01/120 від 19.05.2020 за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тобто, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у скоєному правопорушенні повністю, по суті справи пояснив, що між ним та потерпілим ОСОБА_5 виник конфлікт на ґрунті раптово неприязних відносин, а саме потерпілий почав палити пшеницю, на земельній ділянці, яку він тимчасово займав. Господарі земельної ділянки, де росла пшениця, спочатку за усною домовленістю пустили обвинуваченого займатися своєю діяльністю, а згодом передумали і розпочали процес продажу земельної ділянки і будинку до якого вона прилягала, фактично продавши її потерпілому ОСОБА_5 . Коли потерпілий, разом зі своєю родиною, приїхав на територію подвір`я будинковолодіння, АДРЕСА_2 , і розвів багаття прямо на пшениці, яку посіяв та вирощував обвинувачений, останній не стримався та наніс потерпілому удар правою рукою в обличчя, внаслідок чого заподіяв ушкодження, які значаться в обвинувальному акті.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 по суті справи пояснив, що він мав бажання придбати домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , про що вів перемови із власниками вказаного майна. Йому було відомо, що обвинувачений ОСОБА_3 тримає там пасіку, на що йому дали усну згоду, але зі слів господарів цього будинковолодіння, останні не дозволяли обвинуваченому обробляти їхню земельну ділянку. Коли документи на реєстрацію права власності спірного домоволодіння були майже готові, потерпілий разом зі своєю сім`єю вирішив навести там лад, в тому числі шляхом спалювання пшениці, яка належала обвинуваченому ОСОБА_3 . Потерпілий хотів використовувати на власний розсуд своє майно, так як це була весна, після чого він здійснив засів спірної земельної ділянки. 23.04.2020 факт підпалу пшениці побачив ОСОБА_3 , який в присутності неповнолітньої дитини потерпілого, завдав удар в обличчя останньому. Дані ушкодження, нанесені потерпілому відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілий також зазначив, що обвинувачений хоч і визнав свою вину, але щиро не покаявся, оскільки не просив вибачення в нього, і не виявляв ініціативи згладити конфлікт мирним шляхом. Вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт, оскільки останній не працює, і вразі призначення штрафу, фактично ці кошти будуть утримані із заробітної плати працюючої дружини обвинуваченого, а також будуть відірвані від неповнолітньої дитини.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показами обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 , кримінального проступку - умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.

Виходячи з вимог ст. 50,65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Як особа, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, осудний, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, а також особу обвинуваченого, який скоїв кримінальне правопорушення вперше, не працює, і хоч зазначив, що щиро кається, але в потерпілого пробачення після скоєного не просив, так і в судовому засіданні також не вибачався, лише зазначив що вибачався раніше, враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім покарання для виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції статті у вигляді громадських робіт. Менш суворий вид покарання, який передбачений альтернативною санкцією, а саме штраф, так як просив обвинувачений, не може бути застосований до нього, оскільки він ніде не працює, також суд враховує думку потерпілого і прокурора, погоджується, що даний вид покарання буде тягарем для сім`ї обвинуваченого, що в подальшому може призвести до невиконання вироку суду. Пом`якшуючі обставини покарання суд враховує, а тому призначаючи громадські роботи обирає найнижчу межу, яка передбачена санкцією статті.
Судові витрати по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись статтями 349, 366 368,373, 374,381,382 395 КПК України, ч.2 ст. 125 КК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України і призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга учасниками процесу до судової палати в кримінальних справах Черкаського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення, через Кам`янський районний суд Черкаської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1