Справа № 146/858/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2020 р. мт.Томашпіль

Слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , прокурора Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 внесене в кримінальному провадженні № 0000195 від 14 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в порядку ст. 170 КПК України звернулася до слідчого судді Томашпільського районного суду з клопотанням погодженим з прокурором Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, в якому просить: накласти арешт на автомобіль марки «ГАЗ 5312» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_5 , жителю смт. Томашпіль Вінницької області, а також на наявний на кузові пісок, вилучені в ході огляду місця події від 13.09.2020 року на ділянці дороги сполученням «Вінниця Ямпіль» біля с.Липівка Томашпільського району Вінницької області.

Вилучені автомобіль марки «ГАЗ 5312» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору та наявний на кузові пісок, помістити на зберігання до майданчика для тимчасово затриманих транспортних засобів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області, що розташований за адресою смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області вулиця І.Гаврилюка, 51.

Дане клопотання слідчий мотивував наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.09.2020 року до ЧЧ Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт начальника СРПП №4, майора поліції ОСОБА_6 про те, що ними під час несення служби в складі ГРПП на дорозі сполученням «м.Вінниця м.Ямпіль» біля с. Липівка Томашпільського району було виявлено автомобіль марки «ГАЗ 5312» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив пісок у кількості 4 т. без відповідних документів.

Вказаний факт 13.09.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 за ч. 1 ст. 240 КК України, тобто порушення правил охорони або використання надр.

13.09.2020 року слідчим СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області на ділянці дороги сполученням «м.Вінниця м.Ямпіль» біля с. Липівка Томашпільського району Вінницької області було проведено огляд місця події в ході якого виявлено автомобіль марки «ГАЗ 5312» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_5 , жителю смт. Томашпіль Вінницької області. При огляді вказаного автомобіля на кузові виявлено насипом пісок. Присутній під час огляду власник вказаного автомобіля ОСОБА_5 пояснив, що будь яких документів про придбання, а також документів про дозвіл на отримання та перевезення вказаного піску він не має. Місця де було завантажено пісок він сказати не зміг. Після цього, вказаний автомобіль з наявним на ньому піском було вилучено та поміщено на арешт майданчик Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Враховуючи положення ст.98 КПК України, вилучені речі, а саме автомобіль марки «ГАЗ 5312» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_5 , жителю смт. Томашпіль Вінницької області, а також на наявний на кузові пісок мають відношення до злочину, а саме зберігають на собі сліди злочину та містять інші відомості можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні судовому експерту для проведення судово трасологічної та судово екологічної експертизи. Зазначені об`єкти необхідні для встановлення всіх фактів та обставин злочину, що в подальшому допоможе встановити осіб винних у вчиненні вказаного злочину.

Слідчий Томашпільського ВП ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити за обставин, наведених у клопотанні.

Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити за обставин, наведених у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки даний пісок брав у одного з жителів с.Комаргород та перевозив в смт. Томашпіль, про що в поясненні повідомив слідчого, назвавши прізвище вказаного чоловіка. ні в якому кар`єрі не був і пісок звідти не брав.

Розглянувши підстави внесеного клопотання, вислухавши думку та доводи слідчого, прокурора, власника майна, суд приходить до наступного.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000195 від 14 вересня 2020 року до ЄРДР внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України. 13.09.2020 року до ЧЧ Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт начальника СРПП №4, майора поліції ОСОБА_6 про те, що ними під час несення служби в складі ГРПП на дорозі сполученням «м.Вінниця м.Ямпіль» біля с. Липівка Томашпільського району було виявлено автомобіль марки «ГАЗ 5312» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який перевозив пісок у кількості 4 т. без відповідних документів.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження).

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Органами досудового розслідування не встановлено кому були спричинені збитки, не встановлено належність зазначеного у клопотанні піску, не перевірено покази особи в якої було вичучено майно. Відповідно до витягу з ЄРДР правова кваліфікація вчиненого правопорушення ч.1 ст. 240 КК України, однак у клопотанні про арешт майна правову кваліфікацію вказано як порушення правил охорони або використання надр, що не відповідає фабулі ч.1 ст. 240 КК України, а саме порушення встановлених правил охорони надр, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, таким чином не зазначено конкретну правову кваліфікацію кримінального провадження в рамках якого подане клопотання про арешт майна. Окрім того в клопотанні про арешт майна не зазначено вагу піску на який слідчий просить накласти арешт.

Таким чином слідчим СВ Томашпільського ВП та прокурором в судовому засіданні не доведено підстав та необхідності арешту вказаних речових доказів, а також не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000195, від 14.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, а тому суд вважає, що в задоволенні клопотання про арешт майна необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 100, 131-132, 170- 173 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні-прокурором Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195, від 14.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1