Справа № 727/3/21
Провадження № 1-кп/727/133/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачуваного ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001520 від 28.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбівці Глибоцького району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
04 січня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали кримінального провадження № 727/3/21, зареєстрованого в ЄРДР №0001520 від 28.08.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 28.08.2020 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «volkswagen», модель «jetta» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по Проспекту Незалежності в м. Чернівці, зі сторони вул. Небесної Сотні в напрямку вул. Героїв Майдану, а саме по середній смузі руху, на швидкості більше 50 км/год., що перевищує допустиму швидкість в межах населеного пункту, перебуваючи на регульованому пішохідному переході, які позначені дорожніми знаками 5.351 (2) та горизонтальною розміткою 1.14.2 ПДР, обладнаний світлофором « ІНФОРМАЦІЯ_2 », неподалік ТЦ «Майдан», проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, при цьому не надав переваги в русі велосипедисту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетинав проїзну частину дороги на дозволений сигнал світлофора, з права на ліво відносно напрямку його руху, по велосипедній доріжці, яка обладнана дорожньою розміткою 1.15 ПДР, в результаті чого допустив наїзд на останнього.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_5 , у відповідності до висновку СМЕ № 1038-мд від 05.11.2020року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці обличчя та закритого зламу лівої малогомілкової кістки у верхній третині зі зміщенням відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.3, та 12.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за №1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху, об`їзду перешкоди.
- п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
При цьому порушення ОСОБА_4 п.п.12.3 та п.122.4 «Правил дорожнього руху» з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої відбувся наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 .
Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
До початку судового розгляду обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим у порядку ст. 46 КК України.
Підставами для звільнення від кримінальної відповідальності, згідно поданих клопотань, є те, що вони примирились, завдані злочином збитки відшкодовано. Вчинений злочин є нетяжким.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.
Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти заявленого обвинуваченим клопотання про закриття кримінального провадження. Повідомив суду, що обвинувачений повністю відшкодував йому збитки.
Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Так, за змістом ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України і ч.6 ст.284 КПК України, якщо під час здійснення підготовчого чи судового розгляду провадження будуть виявлені обставини, передбачені ч.2 ст. 284 КПК України, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
За змістом ст.285, ст.286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином, підставою для застосування ст. 46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше, це необережний нетяжкий злочин, винний примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.
Примирення у відповідності до ст. 46 КК України - це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, позитивно характеризується по місцю проживання, у вчиненому щиро кається, вину визнав повністю, примирився із потерпілим та просив у нього вибачення, завдані збитки відшкодував.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що у даному випадку наявні підстави, визначені ст.46 КК України, а тому приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України.
Щодо стягнення процесуальних витрат на залучення експертів, суд зазначає наступне:
Відповідно до ст.188 КПК України до процесуальних витрат, зокрема віднесено витрати, пов`язані з залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
За змістом ст..126 Кодексу суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Таким чином, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат.
Саме до такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові №598/1781/17 від 17.06.2020 року, яка є обов`язковою.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат на залучення експертів.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.100, 284, 285, 286, 372, 376, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження №727/3/2021 відносно нього - закрити.
Речовий доказ: автомобіль марки «volkswagen», модель «jetta» номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 - залишити останньому.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави понесені судові витрати у зв`язку з проведенням експертиз у розмірі 4740 (чотири тисячі сімсот сорок) грн. 05коп.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1