Провадження №1-в/127/353/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника Вінницької виправної колонії (№86) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки, Вінницької області, громадянина України, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 12 грудня 2008 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого з 21 липня 2011 року умовно-достроково з невідбутим терміном 7 місяців 13 днів.

По даній справі засуджений 11.11.2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 297 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 працевлаштований на промисловій зоні, має ряд заохочень, дисциплінарні стягнення погашені у встановленому законом порядку, у зв`язку чим, засуджений просить суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку просив суд задовольнити його клопотання.

В судовому засіданні представник установи ОСОБА_5 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особову справу на засудженого ОСОБА_4 , дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання у ДУ «Вінницькій виправній колонії (№86)» за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2016 року за ч. 3 ст. 297 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 18.01.2017 року по 18.01.2021 року, таким чином станом на 18.09.2019 року ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Разом з тим, із матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 раніше, п`ять разів, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, як середньої тяжкості так і тяжких (в ред. ст. 12 КК України до 01.07.2020 року). Після останнього звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, натомість продовжив вести антисоціальний спосіб життя, та в 2015 році знову вчинив новий умисний злочин, пов`язаний проти громадського порядку та моральності, передбачений ч. 3 ст. 297 КК України, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджено вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2016 року до покарння у виді 4 років позбавлення волі.

Вищезазначеним вироком суду, ОСОБА_4 призначалось покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України.

Згідно характеристики Вінницької виправної колонії (№86) від 02.10.2019 року засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно. Працевлаштований на виробництві установи автослюсарем, заохочувався 8 раз. До дисциплінарної відповідальності притягувався 4 рази, проте вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, не зважаючи на наявні заохочення, суд, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 злочину в період не знятої та непогашеної судимості, а також з урахуванням того, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.11.2016 року ОСОБА_4 призначало покарання у виді позбавлення волі на певний строк, як виключної міри призначеного покарання, задля досягнення мети визначеної ст. 50 КК України, проте, на даний час, засудженим означеної мети не досягнуто, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим, у зв`язку з чим, суд, не вбачає ознак виправлення ОСОБА_4 та відповідно і підстав для задоволення його клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :