Провадження № 1-кп/127/718/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000643, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забужжя Немирівського району Вінницької області громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого зварювальником КП «Вінницька транспортна компанія», одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне придбання бойових припасів та вибухових речовин, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, діючи умисно, придбав бойові припаси та вибухову речовину у невстановлених малознайомих йому осіб, та в подальшому, маючи злочинний умисел на незаконне зберігання бойових припасів та вибухових речовин, знаходячись за місцем свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , незаконно зберігав бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї та вибухову речовину, а саме нітроцелюлозний (бездимний) порох, без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, в період часу з 12.33 год. до 13.37 год. 20.03.2020 на підставі добровільної згоди ОСОБА_4 , працівниками Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області був проведений огляд приміщення квартири АДРЕСА_2 , в ході якого в сейфі, який належить ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено звідти дві полімерні коробки, в середині яких знаходився нітроцелюлозний (бездимний) порох, який ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам визначених «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї вибухових матеріалів» затвердженою наказом Міністерством внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему» затверджену постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.2012.
Згідно висновку вибухово-технічної експертизи № 77 від 13.04.2020 року надані проби сипучих речовин є вибуховими - нітроцелюлозним (бездимним) порохом.
Також, в ході проведення подальшого огляду квартири АДРЕСА_2 , в одній із шухляд письмового столу, який належить ОСОБА_4 було виявлено та вилучено звідти полімерну коробку з патронами калібру 5,6 мм. в кількості 33 одиниці, які ОСОБА_4 зберігав без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам визначених «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використані вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняної виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами смертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року та «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою Кабінетом Міністрів України №576 від 12.10.2012.
Згідно висновку судової експертизи зброї № 86 від 24.03.2020 року, 33 (тридцять три) патрони, які були виявлені та вилучені під час огляду місця події 20.03.2020, являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї. 33 (тридцять три) патрони є малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, калібру 5x6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок та карабінів моделей «ТОЗ-8», «ТОЗ-8М», «ТОЗ-11», «ТОЗ-99», «ТОЗ-17», «ТОЗ-78» та інших калібру 5x6 мм. Дані патрони придатні для стрільби. Виготовлені промисловим способом на заводі в м. Клімовськ.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Пояснив суду, що вилучений за його адресою проживання бездимний порох він придбав у малознайомого йому чоловіка та зберігав з наміром для виготовлення грузів, бльосна та мармишки для зимової рибалки. Крім того зазначив, що вилучені в нього патрони та порох він зберігав без відповідного дозволу. Обвинувачений просив суд суворо його не карати, оскільки висновки для себе зробив та щиро кається у вчиненому.
Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерепія» № 993 від 26.03.2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/3672 від 01.04.2020 року ОСОБА_4 за даними архіву лікарні, картотеки диспансерного відділення та статистичного відділу станом на 29.03.2020 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.
Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході судового провадження не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції відповідної статті КК України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Враховуючи особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, на даний час офіційно працевлаштований зварювальником КП «Вінницька транспортна компанія», має сім`ю: дружину та неповнолітнього сина, тому суд переконаний, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а відтак до останнього слід застосувати положення статті 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням та відповідним іспитовим строком.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 2262 (дві тисячі двісті шістдесят дві) гривні 54 коп., оскільки їх проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 263 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертизв сумі 2262 (дві тисячі двісті шістдесят дві) гривні 54 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.03.2020 на майно, яке було вилучено при проведенні огляду приміщення кімнати, яка знаходиться у квартирі АДРЕСА_2 , яке перебуває у володінні ОСОБА_4 , а саме: дві полімерні ємкості з порошкоподібною речовиною темно-сірого кольору, полімерну коробку з металевими предметами зовні схожими на набої в кількості 33 штук.
Речові докази по кримінальному провадженню №0000643, а саме:
- дві полімерні ємкості з порошкоподібною речовиною темно-сірого кольору, полімерну коробку з металевими предметами зовні схожими на набої в кількості 33 штук знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: