Справа № 939/1852/20
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

29 вересня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000580 від 15 липня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луб`янка Бородянського району Київської області, громадянина України, непрацюючого, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

24 вересня 2020 року з Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

За ухвалою судді від 25 вересня 2020 року підготовче судове засідання було призначено на 29 вересня 2020 року на 15 годину 15 хвилин.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 14 липня 2020 року, близько, 15-ї години, в с. Луб`янка Бородянського району Київської області він перебував в автомобілі "Audi", чорного кольору, який знаходився у його постійному користуванні, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та нанесенням тілесних ушкоджень предметом, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень.Реалізуючи вказаний умисел, 14 липня 2020 року, близько, 15-ї години, ОСОБА_4 приїхав на автомобілі "Audi" чорного кольору, який перебував у його постійному користуванні, до магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " по вул. Шевченка, 51-б в с. Луб`янка Бородянського району Київської області, який належить ОСОБА_7 , та розуміючи, що знаходиться в громадському місці, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок інших осіб, протиставляючи себе суспільству, державі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, безпричинно, не виходячи з автомобіля, застосував заздалегідь підготовлений ним спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень предмет - вибуховий піротехнічний виріб, а саме запалив та кинув вказаний виріб у бік, де знаходилися місцеві жителі, у тому числі, співмешканка власника магазину ОСОБА_6 , при цьому вчинення вказаних дій ОСОБА_4 супроводжував нецензурною лайкою в бік останніх. За декілька секунд вищевказаний піротехнічний виріб вибухнув та внаслідок вибуху потерпіла ОСОБА_6 отримала пошкодження ноги, що в свою чергу завдало їй фізичного болю, а також вказаними діями ОСОБА_4 тимчасово припинено нормальну роботу магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".Після вчинення хуліганських дій ОСОБА_4 на автомобілі "Audi" чорного кольору з місця вчинення правопорушення поїхав у невідомому напрямку.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта і викликати в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_6 .

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, оскільки обвинувальний акт містить суперечності і є незрозумілим, крім того, в реєстрі не зазначено, що захисник був ознайомлений з матеріалами досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з позицією свого захисника адвоката ОСОБА_5 щодо неможливості призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_6 погодилася з думкою прокурора про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 , вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Зазначені захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 недоліки обвинувального акта не є такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні правопорушення, яке є тяжким; крім того на даний час на розгляді в районному суді знаходиться кримінальне провадження про його обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, а тому, не будучи ізольованим від суспільства, з метою уникнення кримінальної відповідальності він може переховуватися від суду; також, перебуваючи на волі, він матиме змогу впливати шляхом погроз, підкупу та залякування на свідків, експерта та потерпілу, з метою змінити надані ними показання або давати неправдиві показання, або іншим чином незаконно на них впливати, і крім того, ОСОБА_4 є раніше судимим, офіційно не працює, інших джерел для існування не має, є наявність обґрунтованих обвинувальних актів за ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджує, що він може продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Вислухавши думку захисника адвоката ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив суд відмовити в його задоволенні, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який погодився з позицією свого захисника адвоката ОСОБА_5 , але просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка вважала за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 31 липня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 вересня 2020 року (включно).

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 22 вересня 2020 року строк тримання під вартою ОСОБА_4 було продовжено до 30 вересня 2020 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів".
Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи репутацію та дані про особу обвинуваченого, який не має постійної роботи, має непогашену судимість, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчиняти інші правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визнавати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Бородянського районного суду Київської області на 08 жовтня 2020 року на 15 годину 30 хвилин.

Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 28 листопада 2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали лише в частині обрання запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_8