Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 491/393/20
Провадження № 1-кп/506/56/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.08.2020смт Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Окни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000067 від 20.03.2020 року за обвинувальним актом, який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянин України, тимчасово непрацюючого, неодруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

-за скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
29 травня 2020 року до Красноокнянського районного суду Одеської області з Одеського апеляційного суду, після визначення підсудності, для розгляду, надійшов обвинувальний акт від 12.05.2020 року з угодою про визнання винуватості від 11.05.2020 року, по кримінальному провадженню №0000067, внесеному до ЄРДР 20.03.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст.309 КК України.
29.05.2020 року справа передана судді ОСОБА_1 .
Ухвалою від 01.06.2020 року прийнято до провадження.
Відповідно до обвинувального акту від 20.03.2020 року, досудовим розслідуванням встановлено, що восени 2019 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, перебуваючи на околиці с. Байтали, Ананьївського району Одеської області на смітнику зірвав кущі рослини коноплі для власних потреб, без мети збуту, для їх подальшого використання у рибальстві. У подальшому частину рослин коноплі переніс до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де їх подрібнив та залишив на горищі житлового будинку сушитись та переніс іншу частину рослин коноплі до горища літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де їх подрібнив та залишив на горищі сушитись. 06.04.2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння, в якому зареєстрований ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на горищі житлового будинку виявлено речовину рослинного походження у крупно та мілко подрібненому стані, сіро-зеленого кольору, зі специфічним запахом, яка є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого у висушеному стані становить 893,9 грамів. Також, 06 квітня 2020 року в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння в якому тимчасово мешкає ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на горищі літньої кухні виявлено речовину рослинного походження у крупно та мілко подрібненому стані, сіро-зеленого кольору, зі специфічним запахом, яка є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого у висушеному стані становить 327 грамів. Таким чином, ОСОБА_3 придбав, шляхом подрібнення виготовив та зберігав без мети збуту речовину рослинного походження у великих розмірах загальною масою 1 кілограм 220,9 грамів, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом.

11 травня 2020 року між прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України, кваліфіковане як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах. ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення, розповів про обставини, з яких здійснив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 в ході досудового розслідування відсутні. За місцем мешкання ОСОБА_3 характеризується позитивно. ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, яке є злочином середньої тяжкості. Окрім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 472 КПК України ОСОБА_3 на виконання обов`язків обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (особами), зобов`язується сприяти правоохоронним органам у викритті осіб, причетних до вчинених злочинів у рамках виділеного кримінального провадження №0000067 від 20.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 309 КК України, яке перебуває у провадженні СВ Ананьївського ВП Подільського ГУНП в Одеській області.
Крім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком 1,5 (півтора) року з покладенням обов`язків відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з того, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, угода не є обов`язковою для суду.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону і відмовляє в затвердженні угоди, якщо наявні підстави, передбачені законом.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, у тому числі, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Окрім того, приписами ст.470 КПК України, критеріями якими визначається можливість і доцільність ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості, є наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викриття більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні більш тяжких кримінальних правопорушень.
Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки спрямована лише винятково на задоволення приватного інтересу в частині призначення пом`якшеного покарання.
Суд не бере до уваги, зазначення в угоді про зобов`язання сприяти правоохоронним органам у викритті осіб, нібито причетних до вчинених злочинів у рамках виділеного кримінального провадження №0000067 від 20.03.2020 року, оскільки у разі виділення матеріалів в окреме провадження, відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, до витягу з Реєстру включається інформація про: номер та дату реєстрації кримінального провадження (виділення матеріалів досудового розслідування), разом з тим вищевказаний номер та дата реєстрації кримінального провадження співпадає з номером та датою кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .
Більш того, як пояснив ОСОБА_3 в ході підготовчого судового засідання ніяких інших осіб підчас вчинення злочину разом з ним не було і він зірвав та зберігав наркотичний засіб самостійно без будь-якої допомоги.
Крім того, прокурором в судовому засіданні необґрунтовано наявність в діях обвинуваченого обставин активного сприяння розкриттю злочину, не наведено фактів надання обвинуваченим будь-якої допомоги в установленні невідомих обставин справи, а відтак у суду відсутні належні правові підстави вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам.
Крім того, зазначення в угоді, що: «Підозрюваний розуміє, що виконання зобов`язань іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним закону і будь-якого положення складеної угоди» викликає певні сумніви, оскільки зі змісту закону не випливає будь-яких зобов`язань іншої сторони (тобто прокурора), які б виконувалися під умовою дотримання обвинуваченим умов укладеної угоди, «неухильно виконувати майбутній вирок». Невиконання такої умови угоди матиме наслідком звернення прокурора до суду з клопотанням про скасування ухваленого на її підставі вироку з призначенням судового розгляду в загальному порядку.

Слід також звернути увагу, що в ході підготовчого судового засідання ОСОБА_3 категорично заявив, що дійсно визнає себе винуватим у зберіганні наркотичного засобу, а що стосується придбання та виготовлення то не погоджується з цими кваліфікуючими ознаками.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 470 КПК беззастережне визнання вини є обов`язковою умовою угоди про визнання винуватості.

Суд не погоджується з твердження прокурора, що обвинувачений фактично все визнає та добровільно погодився на укладання угоди, а лише не зовсім розуміє поняття придбання та виготовлення наркотичних засобів, оскільки це свідчить про невідповідність угоди вимогам КПК, оскільки обвинувачений не повній мірі зрозумів характер обвинувачення.

Крім того, як вбачається з розділу угоди щодо призначеного покарання, в частині терміну іспитового строку воно є неконкретним і викликає подвійне тлумачення, оскільки зазначено 1,5 (півтора) року, однак, півтора року складає 1 рік 6 місяців.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, не вбачає законних підстав для її затвердження.

Оскільки угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 була укладена під час досудового розслідування, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 469, 470, 472, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, яка укладена 11 травня 2020 року між прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 20.03.2020 року відносно ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Роз`яснити сторонам, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 26.08.2020 року о 16.00 годині.

СуддяОСОБА_1