Справа №487/3671/20
Провадження №1-кс/487/4201/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого Слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0005956 від 23.12.2014 року,-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просила поновити строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 07.06.2016р., скасувати постанову слідчого від 07.06.2016 про закриття кримінального провадження №0005956 за ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувану постанову слідчого представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 було отримано 19.06.2020 особисто в Заводському ВП ГУНП в Миколаївській області, що підтверджується супровідним листом Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 12.06.2020 та адвокатським запитом, направленим 05.06.2020, отриманий 09.06.2020 згідно з відомостями з сайту Укрпошти. Оскільки постанова про закриття кримінального провадження не була надіслана одразу ОСОБА_5 , таку постанову вона не отримувала вчасно, тому одразу і не могла її оскаржити.

Оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою. Так, слідчий не призначив у справі судово-медичну експертизу, незважаючи на те, що ОСОБА_5 надала слідчому медичну довідку про наявність тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 не отримувала жодних повісток про виклик до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області, тому і не могла дізнатися про виклик для участі у слідчих діях.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є немотивованою, має в наявності лише один абзац. За півтора року досудового розслідування все, що зробив слідчий, згідно з оскаржуваною постановою, це чекав, поки прийде ОСОБА_5 для участі у слідчих діях.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_3 не були присутніми, остання надала заяву про розгляд скарги без їх участі.

Слідчий Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 не був присутнім в судовому засіданні, неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0005956 від 23.12.2014 за ч. 1 ст. 125 КК України, слідчий суддя дійшов наступного.

У скарзі порушено питання про поновлення строку для подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, визначеного ст. 304 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК України).
Слідчий суддя вважає, що заявником строк на подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження не пропущений, оскільки оскаржуване рішення вона отримала 19.06.2020р. (іншого матеріалами скарги і кримінального провадження не доведено) і у строк, визначений законом, звернулась до слідчого судді зі скрагою, а отже строк, визначений ст. 304 КПК, не пропущений та підстав для його поновлення відповідно до ст. 117 КПК України немає.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно зі ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.
У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провдження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що 23.12.2014 було зареєстроване кримінальне провадження №0005956 за ч. 1 ст. 125 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.12.2014р., ОСОБА_5 просила вжити заходів до ОСОБА_6 , 1971 р.н., який 23.12.2014 близько 19:00 год. заподіяв тілесні ушкодження за адресою: АДРЕСА_1 .
В матеріалах кримінального провадження міститься також пояснення ОСОБА_5 від 23.12.2014, пояснення ОСОБА_7 , відібрані у останніх дільничим інспектором.
07.06.2016р. слідчий закрив кримінальне провадження №0005956 від 23.12.2014 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, пославшись на те, що під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 умисних тілесних ушкоджень, які б спричинили розлад її здоров`ю, не отримувала. Заявник неодноразово була запрошена у встановленому законом порядку на проведення слідчих дій, проте не з`явилася, судово-медичну експертизу не пройшла.
При цьому, посилаючись у оскаржуваній постанові на вищенаведені підстави для закриття, слідчий не допитав ОСОБА_5 з приводу обставин, викладених в заяві про злочин, не допитав ОСОБА_6 , на якого ОСОБА_5 вказує як на особу, яка завдала їй тілесних ушкоджень, н встановив свідків події, зазначеної в заяві про злочин, не витребував медичну документацію, не призначив судово-медичну експертизу в разі наявності підстав для цього, тобто слідчий належним чином не дослідив всі обставини кримінального провадження та не зібрав докази, відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
В матеріалах кримінального провадження взагалі відсутні дані, які б вказували на те, що слідчий вживав заходів для виклику ОСОБА_5 за правилами ст. 135 КПК України, хоча слідчий і послався в постанові про закриття кримінального провадження на те, що неодноразово викликав ОСОБА_5 .
Слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження без додержання вимог КПК України, а отже воно не може вважатися законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0005956 від 23.12.2014 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про закриття кримінального провадження №0005956 від 23.12.2014 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 24.09.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1