Справа № 466/9289/19
У Х В А Л А

01 лютого 2021року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000267 від 15.05.2019 та №0002001 від 07.08.2020 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саджавка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, українця, громадянина України, без постійного місця проживання, раніше згідно ст.89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.121 КК України, -

встановив:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходяться обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000267 від 15.05.2019 та №0002001 від 07.08.2020 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.121 КК України.

На досудовому слідстві ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 30.11.2020 продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою до 03.02.2021 включно.

У зв`язку з такими обставинами прокурором подано на адресу суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки розглянути справу у передбачені законом строки не представляється за можливе, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінились.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, на адресу суду скерували заяви про проведення судового засідання у їх відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не мають.

Прокурор підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, у зв`язку з поганим станом здоров`я обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з утриманням у Львівській установі виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

У судовому засіданні 30.11.2020 ОСОБА_5 , ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого завершується 03.02.2021 включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду кримінального провадження в суді не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, а саме, доказів погіршення стану здоров"я обвинуваченого, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.1 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувальних актів, йому інкриміновано вчинення злочинів, за які передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

У відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд вправі при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у видгляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки, обвинуваченому інкримінується вчинення злочинів із застосуванням насильства, суд вважає за недоцільне визначати обвинуваченому заставу.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 331, 336, 372 КПК України, суд, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з 04 лютого 2021 року по 04 квітня 2021 року, включно.

Вручити копію ухвали учасникам процесу.

Скерувати копію ухвали на виконання до Львівської установи відбування покарань (№19) УДПтСУ у Львівській області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду в семиденний строк з дня оголошення ухвали, обвинуваченим з часу отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 02.02.2021.

Суддя ОСОБА_1