У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2020 року.

Учасники судового провадження.

прокурор ОСОБА_6

заявник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Заявник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, внести відомості до ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення. Зобов`язати ТУ ДБР, розташоване у місті Миколаєві, внести до ЄРДР інформацію та відомості, викладені в його заяві від 20.08.2020 р. про злочини за ч. 3 ст. 364, ч.3 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційні скарги.

Вважає, що у поданій до ТУ ДБР заяві від 20.08.2020 р. в діях окремих працівників Служби безпеки України в Кіровоградській області містяться ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 364, ч. 3 ст. 365 та ч. 2 ст.372 КК України.

На переконання апелянта, Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві, проігноровані норми закону в частині обов`язкового внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання відповідної заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Також зазначає, що уповноваженими посадовими (службовими) особами Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, його не визнано потерпілим.

Вказує, що при подачі заяви до правоохоронних органів він повідомляв, що дана заява про вчинення кримінального правопорушення не є зверненням громадян (заявою, скаргою), що подаються в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 р. і не підлягає розгляду відповідно цього закону.

На переконання апелянта, його заява від 20.08.2020 р. є повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення.

На думку апелянта, слідчим суддею порушений строк розгляду його заяви відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України.

Встановлені слідчим суддею обставини.

15 вересня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 , в якій заявник просить визнати бездіяльність посадових (службових) осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви від 20.08.2020 р. про вчинені кримінальні правопорушення, незаконною; зобов`язати посадових (чи службових) осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, внести до ЄРДР інформацію та відомості, викладені в заяві від 20.08.2020 р. відповідно до попередньої правової кваліфікації за ч.3 ст. 364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.372 КК України, а також провести повний і всебічний розгляд його заяви у відповідності до діючого КПК України.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що фактично ОСОБА_5 оскаржує належність та допустимість окремих доказів у кримінальному провадженні №0000059 від 01.05.2018, оцінка яких буде надана компетентним судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення у зазначеному кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів скарги, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000059 від 01.05.2018 на час розгляду скарги перебуває в провадженні суду, до повноважень якого належить, зокрема, оцінка доказів, зібраних в ході досудового розслідування.

З наведених підстав, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи заявника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, суд встановив наступне.

Слідчим суддею встановлено, що 20.08.2020 р. ОСОБА_5 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, з заявою про вчинення окремими працівниками УСБУ в Кіровоградській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України, що виразилось у штучному створенні цими працівниками доказів у кримінальному провадженні №0000059.

Листом в.о. начальника Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, Шведчикова від 27.08.2020 р. №05.3/2153-П3 відмовлено у внесені відомостей до ЄРДР, оскільки заява ОСОБА_5 не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення працівниками УСБУ в Кіровоградській області кримінальних правопорушень під час розслідування кримінального провадження № 0000059.

У скарзі ОСОБА_5 вважає, що ТУ ДБР безпідставно зазначені відомості про злочин не внесено до ЄРДР.

15.09.2020 р. ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив визнати незаконною бездіяльність посадових (службових) осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви від 20.08.2020 р. про вчинені кримінальні правопорушення; зобов`язати посадових (чи службових) осіб ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, внести до ЄРДР інформацію та відомості, викладені в заяві від 20.08.2020 р. відповідно до попередньої правової кваліфікації, вказаній у цій заяві, зокрема, за ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України, а також провести повний і всебічний розгляд його заяви у відповідності до діючого КПК України.

Однак, доводи апелянта про те, що подана ним 20.08.2020 р. заява містить відомості про вчинення злочину окремими працівниками Служби безпеки України в Кіровоградській області, не є слушними, з огляду на наступне.

Як передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Отже, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Внесенню до ЄРДР підлягають відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не відомості про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує зі змісту скарги, поданої до слідчого суді, а також з апеляційної скарги, наразі у Ленінському суді м. Кіровограда у відношенні ОСОБА_5 проводиться розгляд кримінального провадження №0000059.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 369-2, ч.2 ст. 342 КК України.

Зі змісту заяви від 20.08.2020 р., доданої до скарги, поданої слідчому судді, вбачається, що ОСОБА_5 фактично оскаржує належність та допустимість окремих доказів у кримінальному провадженні №0000059, яке перебуває у провадженні суду, і рішення у даному кримінальному провадженні не прийнято.

За такого, як вірно зазначив слідчий суддя, оцінка доказам, які оспорює заявник, буде надана компетентним судом під час ухвалення рішення у кримінальному провадженні №0000059.

Подана ОСОБА_5 заява від 20.08.2020 р. ОСОБА_5 не містить достатніх даних, що свідчать про вчинення працівниками Служби безпеки України в Кіровоградській області кримінальних правопорушень, зазначених в заяві апелянта.

Тому, посадові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, дотримались вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення окремими працівниками Служби безпеки України в Кіровоградській області кримінальних правопорушень, зазначених заявником.

За такого, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки заява ОСОБА_5 не містить відомості про кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції вірним та прийнятим без істотних порушень вимог КПК України.

Посилання апелянта на те, що будь-яка заява підлягає внесенню до ЄРДР, є безпідставними, оскільки підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Однак, у поданій ОСОБА_5 заяві до ТУ ДБР відсутні об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 372 КК України у діях працівників УСБУ в Кіровоградській області під час досудового розслідування кримінального провадження №0000059.
Наведені апелянтом доводи про порушення слідчим суддею строку розгляду його заяви не відповідають дійсності, оскільки, з урахуванням вихідних днів, з моменту надходження скарги до суду, скарга розглянута у строк, передбачений ч. 2 ст. 306 КПК України.

З огляду на наведене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 ч. 3, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3