ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/129/21 Справа № 185/4644/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_10 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степ, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ у військовому званні «прапорщик», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000130 від 24.04.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, що кваліфікується за ч.1 ст. 307 КК України, та у незаконному придбанні, зберіганні, наркотичних засобів, без мети збуту, що кваліфікується за ч.1 ст. 309 КК України. Відповідно до санкції ч.1 ст. 309 КК України, покарання за вказане кримінальне правопорушення передбачено у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.
Судом було встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 надійшов до суду 13.07.2020 року, та на час набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а саме на 01.07.2020 року, не призначений до судового розгляду, та містить в собі кримінальне правопорушення, що визначене КК України (зі змінами станом на 01.07.2020 року), як кримінальний проступок, а вирішення питання про об`єднання в одне кримінальне провадження проступків та злочинів, відповідно до п.3 ,4 розділу Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», входить виключно до компетенції органів досудового розслідування, а тому суд вважає, що даний обвинувальний акт має бути повернутий прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу Павлоградського міськрайонного суду міста Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кількох пов`язаних між собою кримінальних правопорушень, а отже окреме проведення кримінального провадження по ним може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. За таких обставин підстав для повернення обвинувального акту прокурору не було.

На дану апеляційну скаргу захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 були подані заперечення, в яких останній виражає незгоду з поданою прокурором апеляцією, просить залишити її без задоволення, а ухвалу Павлоградського міськрайонного суду міста Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року без змін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає переконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Апеляційним переглядом встановлено, що 13 липня 2020 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000130 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України.
Повертаючи даний обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції послався на вимоги п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, з огляду на що слід зазначити наступне.
Відповідно до п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII, який вступив в силу 01 липня 2020 року (далі Закон 2617-УІІІ), обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене.
З системного аналізу положень КПК України слідує, що з 01 липня 2020 року судам необхідно повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні проступків, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
Як правильно було встановлено судом першої інстанції, діяння, інкриміноване ОСОБА_9 за ч.1 ст. 307 КК України, є злочином, а діяння за ч. 1 ст. 309 КК України кримінальним проступком. Разом з тим, ані положеннями п.п. 5 п. 4 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, ані іншими нормативно-правовими актами не зобов`язано суди повертати обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за обвинуваченням особи у вчиненні і злочину, і проступку.
Крім того, рішення про об`єднання кримінальних проваджень за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, було прийнято прокурором в ході досудового розслідування 02 червня 2020 року, тобто до вступу у законну силу змін до ч. 2 ст. 217 КПК України, внесених Законом 2617-VIII, на підставі діючого на момент прийняття рішення кримінального процесуального закону, а тому посилання суду першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору на положення ч. 2 ст. 217 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) є безпідставними.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України (в редакції Закону 2617-VIII) матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
У зв`язку з цим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що оскаржуване рішення суду є незаконним, оскільки при його постановлені були порушені вимоги кримінального процесуального закону.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне та обгрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК є підставою для скасування ухвали і повернення провадження на новий розгляд у суд першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_10 - задовольнити.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4