ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/580/21 Справа № 192/155/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурор ОСОБА_6

потерпіла ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007, №0000048, №0000148 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриківське, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який до затримання був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», має середню освіту, не працює, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

27 травня 2004 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

05 жовтня 2004 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

02 лютого 2005 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 05 жовтня 2006 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 8 днів;

31 січня 2007 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

19 лютого 2010 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі;

09 грудня 2010 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

04 листопада 2015 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

23 вересня 2015 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі;

29 червня 2018 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 390, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Сононянського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді п`ятьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 20 травня 2020 року, зараховано таким чином ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення починаючи з 20 травня 2020 року за правилом передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі.

Дію запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше ніж шістдесят днів.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Як встановлено судом, ОСОБА_9 , 29 грудня 2019 року приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_10 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого злочинного умислу, шляхом вільного доступу через дверний отвір проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно повторно викрав десять дерев`яних дошок довжиною по 4 м кожна, вартістю 160 грн. за одну дошку, на загальну суму 1600 грн., що належать ОСОБА_11 , після чого з викраденим з місця злочину зник, утримуючи при собі викрадене майно, чим завдав потерпілому шкоду на суму 1600 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , 31 грудня 2019 року приблизно о 17 год. 00 хв., маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане з проникненням в житло, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого злочинного умислу, шляхом вільного доступу, через дверний отвір проник до будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно повторно викрав два дерев`яних бруса довжиною по 4,5 м кожен, вартістю 157 грн. 50 коп. за одну дошку, на загальну суму 315 грн., що належать ОСОБА_11 , після чого з викраденим з місця злочину зник, утримуючи при собі викрадене майно, чим завдав потерпілому шкоду на суму 315 грн.

16 січня 2020 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_9 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в житло із корисливих мотивів з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу через незамкнені двері зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав велосипед марки «Україна», вартістю 720 грн., що належить ОСОБА_12 , який знаходився в коридорі зазначеного домоволодіння, після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 720 грн.

10 лютого 2020 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_9 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого злочинного умислу шляхом вільного доступу, через незамкнені двері зайшов до господарської побудови домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно повторно шляхом демонтажу викрав двигун з пральної машини «Таврія 2», вартістю 300 грн., що належить ОСОБА_13 , після чого з викраденим з місця злочину зник, утримуючи при собі викрадене майно, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на суму 300 грн.

14 лютого 2020 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_9 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане із проникненням в інше приміщення із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, через незамкнені двері проник до господарської побудови домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно повторно викрав: скляний бутль ємкістю 20 л з вмістимим домашнім вином об`ємом 20 л вартістю 1256 грн. 67 коп., 2 банки ємністю по 3 л кожна з консервованими помідорами сорту «сливки» вартістю 65 грн. за одну банку на загальну суму 130 грн., 2 банки ємністю по 3 л кожна з консервованими огірками сорту «фенікс» вартістю 50 грн. за одну банку на загальну суму 100 грн., 5 банок ємністю по 1 л кожна з консервованими лечо з «болгарського перцю» сорту «фенікс» вартістю 47 грн. 50 коп. за одну банку на загальну суму 237 грн. 50 коп., 80 кг пшениці вартістю 4 грн. 50 коп. за один кілограм на загальну суму 360 грн., що належать ОСОБА_14 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 2084 грн. 17 коп.

19 лютого 2020 року приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_9 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане із проникненням в інше приміщення із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел шляхом вільного доступу, через незамкнені двері проник до приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав болгарку «Stern 125 D» вартістю 164 грн., пневматичний пістолет «М 84.177 саl. 4,5 mm Е1008К00604» вартістю 582 грн. та набір головок торцевих з тріскачкою в кількості 12 од., до 32 дюймів вартістю 449 грн., що належать ОСОБА_15 , після чого з викраденим з місця злочину зник, утримуючи при собі викрадене майно, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 1195 грн.

01 квітня 2020 року приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_9 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане із проникненням в інше приміщення із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого злочинного умислу, шляхом пошкодження віконного скла проник до приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки з коридору таємно повторно викрав металевий лист з печі з кільцями розміром 40х70 см вартістю 500 грн., металевий лист розміром 80х15 см вартістю 61 грн. 23 коп., металевий лист розміром 50х40 см вартістю 350 грн., металевий лист розміром 60х20 см вартістю 61 грн. 23 коп., металеву трубу довжиною 80 см вартістю 44 грн. 72 коп., металеву ручну м`ясорубку вартістю 150 грн., металевий рожковий ключ вартістю 45 грн., що належать ОСОБА_7 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 1212 грн. 18 коп.

23 квітня 2020 року приблизно о 07 год. 00 хв., ОСОБА_9 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане із проникненням в інше приміщення із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел шляхом пошкодження замикаючих пристроїв на вхідних дверях проник до господарської побудови домоволодіння АДРЕСА_4 , звідки з коридору таємно повторно викрав тример «Husqvarna» 128 R вартістю 4969 грн. 92 коп., що належить ОСОБА_16 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на суму 4969 грн. 92 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року в частині призначеного ОСОБА_9 за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України покарання змінити та призначити більш м`яке покарання, аніж призначено судом першої інстанції, а саме, у виді позбавлення волі строком на 1 рік, мотивуючи свої вимоги тим, що, на його думку, саме таке покарання буде достатнім, відповідатиме обставинам кримінального провадження, матеріалам справи, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого. Додаткового, обвинувачений просить врахувати те, що він хворіє на ВІЛ СНІД, перебуваю на обліку у лікарня нарколога та знаходиться в програмі лікування, вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнає повністю, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник обвинуваченого апеляційну скаргу свого підзахисного підтримав та просив її задовольнити, призначити ОСОБА_9 більш м`яке покарання, аніж призначено судом першої інстанції.
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Потерпіла в судовому засіданні вирішення апеляційної скарги обвинуваченого залишила на розсуд суду.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_9 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень статті 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_9 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, характер кримінальних правопорушень, яке пов`язано із злочинами проти власності, яке виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) поєднане із проникненням до чужого житла, іншого приміщення чи сховища та правильно врахував суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_9 , який раніше 9 раз судимий, в тому числі за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності, новий корисливий злочин вчинив через пів року після звільнення з місць позбавлення волі, не працює, що свідчить про відсутність в обвинуваченого бажання ставати на шлях виправлення та забезпечувати себе, шляхом отримання заробітної плати, утримує себе шляхом вчинення крадіжок, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений та не має дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.
Врахував кількість вчинених обвинуваченим епізодів 8, думку потерпілої, не визнав обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, оскільки обвинувачений хоча і визнав свою вину, однак в ході судового провадження у вчинених злочинах не розкаявся, відсутність цивільного позову та призначив ОСОБА_9 покарання за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів обвинуваченого про те, що судом першої було призначене невідповідне обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого покарання. Більш того, посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що він перебуває на обліку у лікарня нарколога та у програмі по лікуванню ВІЛ СНІДу не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, предметом дослідження в суді першої інстанції не були, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржувані судові рішення в межах апеляційної скарги та в межах досліджених судом першої інстанції доказів. Посилання ОСОБА_9 в апеляційній скарзі про те, що майно потерпілої ОСОБА_12 він не крав, колегія суддів розцінює як намагання уникнути обвинуваченим від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, так як його вина по даному епізоду доведена наявними в матеріалах кримінального провадження та належним ціном оціненими судом першої інстанції доказами.
Тож, враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та ОСОБА_9 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, з урахуванням відсутності обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_9 покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року відносно ОСОБА_9 , за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим в той самій строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4