У Х В А Л А
Іменем України
02 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що СВ СУ ГУНП у Вінницькій області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 28.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідувань встановлено, що 27.11.2020 біля 20:00 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки: «ВАЗ 2114», державний номерний знак: НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням м. Немирів м. Могилів-Подільський, у напрямку м. Могилів-Подільський, неподалік перехрестя із другорядною автодорогою на с. Стрільники, Шаргородського району, Вінницької області, з врахуванням дорожніх умов, а саме заокруглення дороги ліворуч, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини дороги де стався наїзд на дерево.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень.

Після огляду місця пригоди вилучено автомобіль марки: «ВАЗ 2114», державний номерний знак: НОМЕР_1 , який поміщено на спец-майданчик Шаргородського ВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Г. Майдану, 220.

Вилучений транспортний засіб визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ.

Вилучений транспортний засіб містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди і являється джерелом доказів при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз а саме: авто-технічної, транспортно-трасологічної, технічного стану транспортного засобу.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 02.12.2020 звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, однак як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_3 , водій транспортного засобу загинув на місці дорожно транспортної події, власник не встановлений у зв`язку з відсутністю документів на даний транспортний засіб.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що СВ СУ ГУНП у Вінницькій області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 28.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідувань встановлено, що 27.11.2020 біля 20:00 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки: «ВАЗ 2114», державний номерний знак: НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням м. Немирів м. Могилів-Подільський, у напрямку м. Могилів-Подільський, неподалік перехрестя із другорядною автодорогою на с. Стрільники, Шаргородського району, Вінницької області, з врахуванням дорожніх умов, а саме заокруглення дороги ліворуч, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини дороги де стався наїзд на дерево.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень.

Після огляду місця пригоди вилучено автомобіль марки: «ВАЗ 2114», державний номерний знак: НОМЕР_1 , який поміщено на спец-майданчик Шаргородського ВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Г. Майдану, 220.

Вилучений транспортний засіб визнано та приєднано до кримінального провадження як речовий доказ.

Вказані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000409 від 28.11.2020, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події та постановою слідчого від 30.11.2020 про визнання вказаного транспортного засобу речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказаний автомобіль, який було вилучено під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 372, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час проведення огляду місця події 27.11.2020, а саме: автомобіль марки: «ВАЗ 2114», державний номерний знак: НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_5 , який загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та який поміщено на спец-майданчик Шаргородського ВП ГУНП у Вінницькій області за адресою: Вінницька область, м. Шаргород, вул. Г.Майдану, 220.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя