Справа № 991/5574/20
Провадження1-кс/991/5895/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві заяву про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 09.03.2017,
В С Т А Н О В И В:
10 липня 2020 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , заявив відвід слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 в рамках розгляду клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000166 від 09.03.2017, яке передано слідчому судді ОСОБА_4 внаслідок автоматизованого розподілу справ (справа № 991/5574/20, провадження № 1кс/991/5734/20).
В заяві про відвід адвокат ОСОБА_3 просить відвести слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Заява про відвід обґрунтована тим, що слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 вже розглядала аналогічне клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України та за результатами розгляду задовольнила клопотання шляхом постановлення ухвали Вищого антикорупційного суду від 05.02.2020 р. обрала запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000166 від 09.03.2017, при цьому встановивши наявність у ОСОБА_6 статусу підозрюваної особи, обґрунтованість складеної підозри та існування відповідних ризиків. Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19.02.2020 р. скасовано ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від 05.02.2020 р., зокрема, в ході перегляду ухвали колегія суддів встановила, що слідча суддя ОСОБА_4 при розгляді клопотання дійшла помилкового висновку, що ОСОБА_8 набув статусу підозрюваної особи. Оскільки, клопотання детектива та додані до нього матеріали в рамках справи № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20) повністю ідентичні тим, які вже розглядалися слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 у лютому 2020 року та останньою за результатами розгляду ухвалювалося відповідне рішення, яке в подальшому було визнано незаконним вищестоящою судовою інстанцією, тобто, слідчим суддею вже надавалася оцінка всім доданим до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 доказам, заявник вважає, що під час розгляду відповідного клопотання вже в рамках справи № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20) слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 під час встановлення існування/відсутності обставин, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та надання оцінки наявним у справі доказами буде упередженою.
Заявник - адвокат ОСОБА_3 , заяву про відвід підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України особа, якій заявлено відвід, - слідча суддя ОСОБА_4 , а також уповноважена особа Національного антикорупційного бюро України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, були повідомлені належним чином щодо заявленого відводу адвокатом ОСОБА_3 , однак в судове засідання не з`явилися.
13 липня 2020 року від слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд заяви про відвід без її участі, в якій зазначила, що не бажає надавати пояснення.
Враховуючи положення статті 81 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду заяви про відвід, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, суддя дійшов висновку, що відсутність особи, якій заявлено відвід, а також уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України та Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора не перешкоджає розгляду заяви про відвід, та вважає можливим провести розгляд заяви про відвід за відсутності зазначених осіб.
Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Що стосується доводів адвоката ОСОБА_3 , які стали підставою для заявлення відводу слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 .
Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Отже, положеннями статей 75, 76 КПК України передбачено перелік підстав, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, у випадку наявності яких згідно з ч.2 ст.80 КПК України слідчому судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Натомість, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, а вказана заява фактично містить власні припущення особи, яка подала заяву, щодо упередженості слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 .
Як вбачається із заяви про відвід, заявник обґрунтовує заяву про відвід та доводи щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду клопотання детектива НАБУ про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в рамках справи № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20) виключно тим, що слідча суддя ОСОБА_4 вже розглядала аналогічне клопотання та додані до нього матеріали, за результатами розгляду якого дійшла висновку про обгрунтованість підозри і вже приймала рішення, яке в подальшому було скасовано за результатами перегляду судом апеляційної інстанції, а тому, наразі, під час розгляду відповідного клопотання вже в рамках справи № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20) слідча суддя буде упередженою, зокрема, під час встановлення обставин кримінального провадження відносно ОСОБА_6 та надання оцінки наявним у справі доказами.
При цьому, заявником не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про упередженість слідчої судді ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 85 КПК України, згідно якої належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Так, згідно п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Судові рішення, які постановлені слідчим суддею на досудовому провадженні, викладаються у формі ухвали (ст. 369 КПК України).
Статтею 370 КПК України встановлені вимоги до судового рішення, статтею 372 КПК України встановлені вимоги до змісту ухвали.
У випадку незгоди із судовим рішенням, положеннями КПК України передбачена можливість оскарження такого рішення в апеляційному порядку (Глава 31, Розділ V), зокрема, частиною 3 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Зокрема, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 409 КПК України).
В свою чергу, саме лише припущення заявника щодо можливого в майбутньому порушення суддею норм процесуального права під час встановлення існування/відсутності обставин, які можуть свідчить про обгрунтованість підозри ОСОБА_6 , та під час надання оцінки наявних в матеріалах клопотання доказам на підтвердження існування/відсутності відповідних обставин в ході розгляду клопотання детектива НАБУ про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в рамках № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20), не може свідчить про упередженість слідчого судді та бути підставою для відводу, оскільки відповідні порушення у разі їх наявності усуваються за наслідками перегляду судового рішення в апеляційному та касаційному порядку. При цьому, у випадку порушення суддею вимог чинного законодавства України під час розгляду справи особа має право звернутися з відповідною скаргою до Вищої ради правосуддя, що наділена повноваженнями здійснювати дисциплінарне провадження щодо судді у порядку, визначеному законом.
Згідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Натомість, заявником належним чином не обґрунтовано, в чому полягає упередженість слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду клопотання детектива НАБУ про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в рамках справи № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20), а обставини, якими заявник обґрунтовує підстави для відводу слідчого судді, не пов`язані із виявом упередженості слідчого судді та не викликають сумнівів у його безсторонності при розгляді зазначеної справи.
В свою чергу, частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.
Відповідно до положень ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Так, надані у судовому засіданні пояснення заявника щодо наявності доказів констатованої упередженості слідчого судді ОСОБА_4 зводяться до незгоди з раніше постановленою слідчим суддею ухвалою від 05.02.2020 р. в рамках кримінального провадження № 0000166 від 09.03.2017 та до оцінки заявником майбутніх дій/рішень, які будуть вчинятися/прийматися слідчою суддею в рамках справи № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20), висновків, які в подальшому будуть зроблені слідчою суддею за результатами розгляду даної справи, та будь-якими належними, допустимими та об`єктивними доказами не підтверджені, що фактично є втручанням в здійснення суддею її професійних обов`язків щодо відправлення правосуддя під час розгляду клопотання детектива НАБУ про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .
Отже, сумніви заявника щодо наявності у слідчого судді ОСОБА_4 можливості неупереджено проводити розгляд клопотання детектива НАБУ про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в рамках справи № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20) мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються.
Доводи заявника про те, що зміст клопотання про обрання запобіжного заходу, який передано на розгляд слідчому судді, тотожній тому, що розглядався раніше і за яким слідчою суддею вже приймалось рішення, не приймається до уваги, оскільки вказана обставина не відповідає дійсності, а тексти зазначених клопотань не є ідентичними.
Те, що заявник внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості слідчого судді, не свідчить про його упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду кримінального провадження.
З огляду на зазначене, суддя зазначає, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , та які б, в свою чергу, унеможливлювали б винесення слідчим суддею об`єктивного судового рішення за результатами розгляду клопотання детектива НАБУ про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 в рамках справи № 991/5574/20 (провадження № 1кс/991/5734/20), а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.
Питання про наявність обгрунтованої підозри слідчий суддя вирішує кожного разу при застосування (обранні) запобіжного заходу, згідно вимог ст.194 КПК України, і вирішення цього питання при розгляді одного клопотання, ще не свідчить про упередженість судді щодо наявності обгрунтованої підозри при розгляді іншого клопотання.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу судді, вивчивши матеріали заяви, суддя вважає, що доводи адвоката ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10