Справа № 638/43/18
Повадження № 1-кс/638/404/21
УХВАЛА
Іменем України

04 лютого 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 від розгляду клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003442 від 10 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України у відношенні ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
В провадженні слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 знаходиться клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003442 від 10 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України у відношенні ОСОБА_6 .
04 лютого 2021 року захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_7 з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
В обґрунтування даної заяви ОСОБА_5 посилається на те, що у сторони захисту існують підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_7 по справі № 638/43/18, встановлені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у зв`язку з наявністю об`єктивних обставин, які викликають сумнів в упередженості слідчого судді ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003442 від 10 липня 2017 року.
Захисник зазначає, що стороною захисту неодноразово спостерігалось, як прокурор ОСОБА_9 перед початком розгляду клопотань у даному кримінальному провадженні заходить до кабінету слідчого судді ОСОБА_7 , де перебуває по декілька хвилин, що свідчить про реальну можливість обговорення прийнятих в подальшому рішень слідчим суддею.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 підтримав, просив задовольнити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 підтримав. Окрім того вважає, що суддя ОСОБА_7 підлягає відводу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки всі клопотання по даному кримінальному провадженні передаються на розгляд слідчому судді ОСОБА_7 . Також зазначив, що надані прокурором документи мають ознаки підроблення.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву підтримав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви захисника про відвід.
Дослідивши матеріали заяви про відвід, заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені ст. 75 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя не має право брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Як зазначалося вище, підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ч.1 ст.75 КПК України.
З огляду на нормативний зміст пункту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України відвід судді може бути заявлений і з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1 - 3 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.
Як на підставу для відводу слідчого судді, захисник посилається на обставини, наявність яких для відводу судді підлягають доведенню.
Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.
Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:
(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;
(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).
Водночас як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.
Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.
Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.
Одночасно суд підкреслює, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду даного клопотання суд також бере до уваги те, що окрім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу a priori не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.
Крім того, у заяві про відвід не наведено фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_7 поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність при розгляді даного клопотання.
Отже, аргументи, якими захисник ОСОБА_5 мотивує свою заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_7 , не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності слідчого судді, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості слідчого судді ОСОБА_7 як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.
Інших обставин, визначених статтею 75 КПК України, які б свідчили про особисту упередженість слідчого судді ОСОБА_7 або її необ`єктивність під час розгляду клопотання у заяві не вказано, а суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.
Щодо посилань захисника на порушення порядку визначення слідчого судді для розгляду даного клопотання суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 35 КПК України матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. До автоматизованої системи документообігу суду в обов`язковому порядку вносяться: дата надходження матеріалів, скарги, клопотання, заяви або іншого процесуального документа, прізвище особи, стосовно якої подані документи, та їх суть, прізвище (найменування) особи (органу), від якої (якого) надійшли документи, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який здійснював судове провадження, та інші дані, передбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.
Визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до п. 3.11 Протоколу №8 Рішення загальних зборів суддів Дзержинського районного суду м. Харкова встановлено, що подання, заяви, клопотання по конкретному кримінальному провадженню, розгляд яких віднесено до компетенції слідчих суддів, що надійшли вперше, розподіляються в автоматизованому режимі між слідчими суддями, які включені до графіку чергувань на день надходження відповідного подання.
Всі подальші подання по одному й тому ж кримінальному провадженню передаються тому самому слідчому судді, якому було розподілено перше подання, без автоматизованого розподілу, а у разі неможливості участі цього судді в здійсненні правосуддя на будь-який термін, подання розподіляются в автоматизованому режимі між іншими слідчими суддями, які включені до авторозподілу в день надходження подання.
Таким чином, посилання адвоката на п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, як на підставу відводу слідчого судді ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи та відомостями з автоматизованої системи документообігу суду.
За таких обставин доводи захисника є необґрунтованими, а тому не можуть бути підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_7 .
Доводи захисника про підроблення прокурором документів суд відхиляє, оскільки вони не стосуються предмету доказування при розгляді заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_7 .
З урахування викладеного вище, суд відмовляє захиснику підозрюваного ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_5 у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_7 від розгляду даного клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 81, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 від розгляду клопотання старшого слідчого СВ Харківського районного управління № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0003442 від 10 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345 КК України у відношенні ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1