ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.08.2020 Справа №607/259/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002075 від 22.07.2018р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кадіївка Луганської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої. Не працюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-- 08 травня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн.;

-- 17 січня 2020 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 1 ст. 70 КК України на строк 2 (два) роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 06.03.2019р. та визначено остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі та повністю зараховано фактично відбуте покарання за вироком Хмельницького районного суду від 06.03.2019р.,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2018 року близько 15 год. 20 хв. у ОСОБА_3 , яка перебувала на третьому поверсі наркологічному відділенні КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер», що знаходиться по вул. Тролейбусна,14, в м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою. Реалізовуючи свій злочинний намір 22 липня 2018 року близько 15 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на третьому поверсі наркологічного відділення КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» в м. Тернополі по вул. Тролейбусній,14, будучи раніше судимою за вчинення умисних злочинів з корисливих мотивів на шлях виправлення не стала та вчинила новий злочин. Так, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні палати №2 наркологічного відділення та маючи довірливі стосунки з громадянкою ОСОБА_6 , попросила в останньої її мобільний телефон марки «Xiaomi Red Note 5A 2/16 Gb IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 для здійснення телефонного дзвінка наче б то матері. ОСОБА_7 нічого не підозріваючи, передача ОСОБА_3 належний їй мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Red Note 5A 2/16 Gb IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2416,67 грн., в якому була наявна сім-картка мобільного оператора зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , яка для потерпілої матеріальної шкоди не становить, на рахунку якої грошових коштів не було, а також флеш-накопичувач формату micro-SD об`ємом 16Gb вартістю 270 грн., при цьому телефон знаходився у силіконовому чохлі сріблястого кольору вартістю 65 грн. Передаючи ОСОБА_3 вказаний телефон, ОСОБА_6 вважала, що ОСОБА_3 після завершення телефонної розмови поверне їй назад належне їй майно. Проте, ОСОБА_3 , отримавши мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 , вийшла на загальний коридор, своїми діями показуючи потерпілій, що наче б то комусь телефонує. Після чого кілька хвилин проходячись по коридору вказаного приміщення. Розмовляючи з кимось по телефону потерпілої ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволіклася і не спостерігає за її діями, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 з місця події зникла, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2751,67 грн.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнала повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаялася та вказала, що на даний час про вчинене вона щиро шкодує, просить суд її суворо не карати, мала намір відшкодувати заподіяну шкоду, внаслідок чого було укладено угоду про примирення з потерпілою, проте була взята під варту і перебувала в слідчому ізоляторі, внаслідок чого в неї були відсутні можливості працювати та отримати дохід для покриття заподіяної шкоди.

Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватої, яка є раніше судима, позицію потерпілої, яка просить суворо не карати обвинувачену, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченої і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень їй доцільно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (роки) і 6 (шість) місяців.

Разом з тим судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2020 року №686/17871/19 (провадження №1-кп/686/317/20), який набрав законної сили, затверджено угоду про визнання винуватості від 16.01.2020р., укладену між ОСОБА_3 та прокурором Хмельницької місцевої прокуратури, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених частинами 1, 3 та 4 статті 358 КК України. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 06.03.2019р. та визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили та повністю зараховано фактично відбуте покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 06.03.2019р. станом на день набрання законної сили даним вироком.

Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2020р., остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, зарахувавши у термін відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2020р.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме компакт-диск «Kaktuz» CD-R, 700 МВ, на якому міститься відеозапис події, що мала місце в приміщенні ломбарду «Єврофінанс» по вул. Гетьмана Мазепи,28, в м. Тернополі залишити при матеріалах кримінального провадження.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6-635/18 від 27.08.2018р. в сумі 572 грн., які суд вважає слід стягнути з обвинуваченої в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років та 6 (шести місяців) позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2020р., остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, зарахувавши у термін відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.01.2020р.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази компакт-диск «Kaktuz» CD-R, 700 МВ, на якому міститься відеозапис події, що мала місце в приміщенні ломбарду «Єврофінанс» по вул. Гетьмана Мазепи,28, в м. Тернополі залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №6-635/18 від 27.08.2018р. в сумі 572 грн.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1