УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/17968/19

Провадження №: 1-кс/755/5579/20

"09" грудня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2019 за № 0000143, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, установив:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 звернулися до слідчого судді цього місцевого суду із зазначеним клопотанням відносно підозрюваного, враховуючи наявність у провадженні обставин, передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України.
Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження
досудовим розслідуванням встановлено, що 26.07.2019 року відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 констатовано смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому 02.08.2019 відкрито спадкову справу №64554676 відповідно до якої спадкодавцем виступає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , єдиним спадкоємцем виступає ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В ході досудового розслідування встановлено, що після смерті ОСОБА_7 , але не пізніше 27.07.2019 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів при цьому предметом свого злочинного посягання, обрав автомобіль марки «Toyota Higlender» білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , власником якого у зв`язку із правом спадкування за законом виступає ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В свою чергу, ОСОБА_5 реалізуючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Toyota Higlender» білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , керуючись корисливим мотивом, розробив злочинний план, що полягав у пред`явленні договору комісії №4978/19/000225 від 31.08.2019 року, в ТСЦ 3247 що за адресою: м. Буча, вул. Депутатська, 1-В, для подальшої незаконної перереєстрації транспортного засобу, та незаконного отримання грошових коштів за продаж автомобіля.
В подальшому, а саме: 20.08.2019 року, 15:34:50 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено перебуваючи на території Дніпровського району міста Києва, за адресою: місто Київ, Броварський проспект(театр), (за місцем розташування 10.9.5.66 ІР адреси камери відео нагляду системи «Безпечне місто») ОСОБА_5 сів за кермо автомобіля чим незаконно встановив контроль над транспортним засобом, використовуючи ключ запалення, запустив двигун автомобіля «Toyota Higlender» білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 , 2012 року випуску номер кузова НОМЕР_3 та почав незаконно, без будь-якого законного права користуватися відповідним автомобілем, тим самим незаконно вилучив транспортний засіб.
В подальшому, 31.08.2019, у невстановленому місці ОСОБА_5 отримав договір комісії №4978/19/000225 від 31.08.2019, який наче б то своїм підписом засвідчив ОСОБА_7 , предметом якого є автомобіль марки «Toyota Higlender» білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 .
Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації Міністерства Юстиції України «Національні інформаційні системи» будь-яких довіреностей на представництво інтересів ОСОБА_7 щодо т.з. НОМЕР_2 не видавалося.
В свою чергу, ОСОБА_5 реалізуючи раніше розроблений злочинний план, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, реалізуючи злочинний умисел щодо незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Toyota Higlender» білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 , 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , усвідомлюючи що вищевказаний транспортний засіб йому не належить, 04.09.2019 перебуваючи за кермом автомобіля «Toyota Higlender» білого кольору, д.н.з НОМЕР_2 прибув на територію ТСЦ 3247 що за адресою: м. Буча, вул. Депутатська, 1-В, де здійснив перереєстрацію транспортного засобу, чим незаконно реалізував автомобіль.
Відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №13-3/682 від 18.12.2019, вартість автомобіля марки «Тойота Хайлендр», 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 становить 550310 грн.
В наслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 та неповнолітньому ОСОБА_8 завдано шкоду на загальну суму 550310 грн.
У ході досудового розслідування 30.08.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою потерпілої про вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_9 ; лікарським свідоцтвом про смерть від 26.07.2019; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 ; протоколом впізнання від 02.12.2019; протоколом огляду інформації бази даних «Безпечне місто» від 22.11.2010; аналізом інформацією операторів мобільного зв`язку; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.
07.10.2020 Дніпровським районним судом м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.12.2020 включно.
09.11.2020 року у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України громадянину України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
10.11.2020 керівником Київської місцевої прокуратури № 4 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців (до 15.12.2020).
09.12.2020 Дніпровським районним судом м. Києва строк досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2019 за № 0000143, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, продовжено до п`яти місяців, а саме до 30.01.2021.
Також слідчим в клопотанні зазначено, що на даний час існують ризики, а саме:
- п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі із конфіскацією майна. В свою чергу, про вказаний ризик свідчить той факт, що після повідомлення про підозру ОСОБА_5 переховувався від суду у зв`язку із чим слідчим суддею постановлено ухвалу про затримання ОСОБА_5 ;
- п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, особисто або через третіх осіб, шляхом погроз та залякування буде незаконно впливати на свідка ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в тому числі потерпілу ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх не свідчити проти підозрюваного, а також відмовитися від дачі показів, оскільки обізнаний про місця проживання та роботи останніх, підозрюваний буде здійснювати незаконний вплив. В свою чергу, поза увагою Суду, не може залишитися факт написання заяв від потерпілої та свідка про подальший вплив з боку ОСОБА_5 ;
- п. 4 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій;
-п. 5 ст. 177 КПК України підозрюваний, перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення в тому числі пов`язані із спричиненням шкоди здоров`ю потерпілої та свідків.
Крім того, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 не перешкоджає перебувати йому в умовах СІЗО №13.
Тому, з урахуванням перелічених ризиків, заявник вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у світлі чого просить продовжити в межах строку досудового розслідування, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор у даному кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема, враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.
Сторона захисту просив суд відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку утримання під вартою враховуючи те, що слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст 177 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам, та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася
Слідча суддя, заслухавши доводи сторін провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотань відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення порушених питань, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1 - п. 12 частини 1 вказаної статті.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Також, відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, навівши відповідні мотиви на підтвердження своїх доводів.
Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст 177 КПК України.
За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено 04.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування провадження, у ході якого 30.08.2020 у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 289 КК України, а саме незаконному заволодінні транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди, за обставин викладених у підозрі.
Ухвалою слідчого судді цього місцевого суду від 07.10.2020 до підозрюваного застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04.12.2020, включно.
Відповідно до постанови керівника Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_13 від 10.11.2020 у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 15.12.2020, оскільки у двомісячний строк завершити досудове розслідування не виявилось можливим внаслідок його складності (великий обсяг слідчих дій, необхідність тривалого проведення значної кількості судових експертиз), зокрема необхідно отримати почеркознавчу експертизу та проводяться інші процесуальні дії.
Слідчим суддею цього місцевого суду 01.12.2020 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжено у межах строку досудового розслідування, а саме до 15.12.2020 року, включно.
Слідча суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.
Щодо доводів сторони захисту про визнання необґрунтованою підозри оголошеної ОСОБА_14 слідчим суддею встановлено наступне.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують їх з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Крім того, сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження, до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, оскільки як встановлено в судовому засіданні - підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті яка йому інкримінується, переховувався від органів досудового розслідування та суду, що підтверджено в судовому засіданні постановою старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 21.09.2020 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук, що свідчить про наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд, також погоджується з висновком про наявність ризику впливу на свідків, потерпілих.
Крім того, що матеріали клопотання містять заяву потерпілої ОСОБА_15 з приводу побоювання, що на неї може бути здійснено тиск з метою відмовитися від раніше наданих показів, що свідчить про наявність ризику визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи наявність цього ризику у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
З цих же передумов (орієнтирів) що і ризик втечі реальними (дійсними) є ризики визначені п.п. 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З моменту обрання слідчим суддею даного місцевого суду 07.10.2020 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням його під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду, впливати на свідків, потерпілу, перешкоджати провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення).
Підозрюваний, на час вирішення даного питання, за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має міцні соціальні зв`язки.
Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України, свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а лише встановлює наскільки, а їх сукупність є достатньою вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень.
Твердження сторони захисту щодо обрання альтернативного запобіжного заходу є такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та не виключають можливість вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.
Щодо доводів сторони захисту стосовно перебування ОСОБА_16 в групі ризику тяжкого протікання захворювання COVID-19 через надмірну вагу, слідчий суддя сприймає критично.
Також, наведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою по кримінальному провадженню, та доведено, що вказані у сукупності обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Указане в своїй сукупності свідчить про те, що у провадженні є дійсними обставини регламентовані п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, ризики визначені ч. 1 ст. 177 КК України, заявлені прокурором, на даний час не зменшились, а тому клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.
Також, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, яка регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, у провадженні слід визначити відповідну заставу.
При визначенні її (застави) розміру слідчий суддя виходить з наступного.
Згідно ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається у таких межах … 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
У контексті обставин цього кримінального правопорушення, слідчий суддя визначився з тим, що застава визначена ухвалою слідчого судді даного місцевого суду від 01.12.2020 в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є вірною та здатна буде забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігти встановленим ризикам, та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Така сума (застави) оцінена враховуючи дані про особу та його поведінку його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави обумовлюється судом тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 197, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, Суд постановив:
клопотання задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, а саме до 30.01.2021 року, включно.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.
У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:
? прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;
? не відлучатися із населеного пункту місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
? повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
? здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення, однак не більше строку досудового розслідування.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного зроблені під час розгляду клопотання, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 14:20 год. 11.12.2020.

Слідча суддя Оксана БІРСА