Дата документу 18.11.2020 Справа № 554/5881/20
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтування поданої заяви адвокат ОСОБА_3 зазначає, що у провадженні слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_5 перебуває справа за скаргою ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000538 від 22.02.2020 року за ч.1 ст.358 КК України. Скарга надійшла до суду 01.07.2020 року, однак до теперішнього часу не розглянута. Перше судове засідання було призначено на 27.07.2020 року о 15.30 год., однак не відбулося з причини ненадання слідчим матеріалів кримінального провадження. Адвокат ОСОБА_3 не з`явилася у судове засідання 27.07.2020 року з поважної причини - так як була зайнята у іншій судовій справі, дата слухання якої була визначена значно раніше, ніж дата слухання у справі №554/5881/20. Навіть при явці адвоката судове засідання було б відкладено, так як для вирішення скарги необхідно дослідити матеріали кримінального провадження.

В подальшому протягом тривалого часу адвоката ОСОБА_3 не було повідомлено про день та час розгляду справи, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися зі скаргою до голови суду. Як вбачається з відповіді в.о. голови суду від 17.08.2020 року, суддя ОСОБА_5 перебуває у відпустці, інформація по справі відсутня. Тобто після 27.07.2020 року суддя пішла у відпустку і щонайменше протягом 21 дня дата засідання не була визначена. Не дочекавшись визначення дати судового засідання, адвокат подала клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції від 20.08.2020 року. 04.09.2020 року вона отримала повістку з суду про виклик на 09.09.2020 року. При цьому ухвала суду про відеоконференцію не надійшла до Московського районного суду м.Харкова. Тому 08.09.2020 року адвокат звернулася із запитом на ім`я голови суду про результати розгляду її клопотання. Як вбачається з відповіді керівника апарату суду від 08.09.2020 року розгляд справи призначено на 09.09.2020 року, однак слухання справи не відбудеться, так як суддя ОСОБА_5 перебуває у відпустці. Після цього до 15.10.2020 року, тобто протягом більше, ніж місяця, жодні відомості від суду не надходили.

15.10.2020 року адвокату надійшла ухвала суду про призначення справи до розгляду на 20.10.2020 року в режимі відеоконференції з вимогою слідчому надати матеріали кримінального провадження. 20.10.2020 року в день засідання, секретар або помічник судді в телефонному режимі повідомила мені, що матеріали кримінального провадження не надані і слухання скарги не відбудеться. Станом на 11.11.2020 року, тобто протягом 20 днів після останнього судового засідання, дата слухання не визначена.

Таким чином, скарга ОСОБА_4 протягом 4 місяців і 10 днів не розглянута, хоча згідно з ч.2 ст.306 КПК України, такі скарги мають розглядатися протягом 72 годин.
З таких обставин адвокат вбачає упередженість слідчого судді ОСОБА_5 при розгляді скарги ОСОБА_4 , яка не вжила заходів до своєчасного розгляду скарги, та своєчасного витребування матеріалів кримінального провадження, для притягнення до відповідальності посадових осіб Полтавського ВП, які не виконали ухвали суду про витребування матеріалів кримінального провадження.
Про розгляд заяви учасники процесу повідомлені належним чином.

Заявник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у заяві.
Слідчий суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Суд, заслухавши адвоката, дослідивши подану заяву, приходить до висновку про недоведенність підстав для задоволення заяви про відвід, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Частиною 2 ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906-ІV "Про міжнародні договори України" передбачено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Як вбачається з заявленого відводу, адвокат ОСОБА_3 фактично не згодна з процесуальною діяльністю судді, на розгляді якої знаходиться скарга ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000538 від 22.02.2020 року за ч.1 ст.358 КК України.

Суд вважає необґрунтованими доводи заявника про сумніви у неупередженості і об`єктивності судді ОСОБА_5 , оскільки не вбачається будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді.

Враховуючи вимоги кримінально-процесуального законодавства, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що заявником не наведено ґрунтовних та достатніх обставин, що викликають сумнів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_5 .
Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_5 , з заявлених нею підстав, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України,суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заявиадвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1