У Х В А Л А
Іменем України

17 грудня 2020 року cлідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0005545 від 15.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого на посаді експедитора в ТОВ «Інформаційне агенство Формат», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не має судимості,

ВСТАНОВИВ:
17 грудня 2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 .

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів, Слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0005545 від 15.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням особи придбав пістолет «ТТ», калібру 7,62*25 мм, який належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї та 5 пістолетних патронів калібру 7,62*25 мм «ТТ», що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї.

Після чого, у невстановлений досудовим слідством спосіб, переніс вищевказані предмети до власного помешкання, тим самим незаконно здійснював носіння вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 15 грудня 2020 року, в період часу з 07:45 по 18:40 в ході проведення працівниками поліції санкціонованого обшуку, в рамках кримінального провадження № 0004581 від 02.09.2020, в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в якій ОСОБА_5 зареєстрований та проживає, було виявлено та вилучено пістолет «ТТ», калібру 7,62*25 мм, який належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї та 5 пістолетних патронів калібру 7,62*25 мм «ТТ», що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї.

16 грудня 2020 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий, останній раз засуджений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області 17.08.2015 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, знищити, сховати будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, під час обшуку за місцем проживання підозрюваного було вилучено велику кількість предметів, які схожі на набої, пістолети, револьвер та ін.., є вірогідність того, що підозрюваний займається збутом вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Розгляд клопотання розпочато за минуванням трьох годин з моменту вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, з підстав його необгрунтованості, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Вислухавши думки прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

При цьому слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема те, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Крім цього, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, обставини вчиненого кримінального правопорушення, та вважає, що наявні ризики того, що він може продовжити кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
При розгляді клопотання прокурором доведено обставини, передбачені п.п.1,2 ч. 1 ст. 193 КПК України, однак не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України не має судимостей, має визначене місце проживання, офіційно працевлаштований, його соціальні зв`язки, перебуває у цивільному шлюбі, стан здоров`я, те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, до підозрюваного застосовується більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких, встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам продовжити кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 202, 309, 369-372 КПК України,
У Х В А Л И В:
Відмовити в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.
Заборонити ОСОБА_5 до 17 лютого 2021 року цілодобово відлучатись з квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки протягом часу до 17 лютого 2021 року:
прибувати за кожною вимогою до слідчого, якому доручене проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді, суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

не спілкуватись зі свідками в даному кримінальному провадженні, за винятком участі в процесуальних діях в присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

здати на зберігання слідчому, якому доручене проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії ухвали до 17 лютого 2021 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Ухвалу слідчого судді передати через слідчого до органів Національної поліції для виконання за місцем проживання підозрюваного.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя -