У Х В А Л А
Іменем України

06.10.2020 року м. Львів
Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення прокурора ОСОБА_3 , що підстав для скасування постанови слідчого поліції ОСОБА_4 про закриття провадження, внесеного в ЄРДР за № 80000023 від 06 березня 2019 року, не встановлено, скасування його та вирішення питання про скерування кримінального провадження № 80000023 від 06 березня 2019 року іншому органу Територіальному управлінню ДБР у Львові,-

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить:
- розглянути цю скаргу з наданням йому всіх прав, відповідно до ст. 18 ЗУ «Про звернення громадян»;
- визнати протиправним рішення прокурора ОСОБА_3 , що підстав для скасування постанови слідчого поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 80000023 від 06.03.2019, не встановлено, та скасувати його;
- приймаючи до уваги, що два правоохоронних органи (поліція і прокуратура) при розгляді вищезгаданого кримінального провадження від 06.03.2019 допустили порушення чинного законодавства і його охоронюваних Законом прав громадянина України, просить суд вирішити питання про скерування кримінального провадження № 80000023 від 06.03.2019 іншому правоохоронному органу - Теруправлінню ДБР у Львові.
Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Частиною першою ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Частиною другою ст. 307 КПК України передбачено що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, скасування повідомлення про підозру, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Вказаний перелік дій чи бездіяльності слідчого. або прокурора під час досудового розслідування є вичерпний, а відтак, суд не може виходити за межі наданих йому повноважень, визначених КПК України.
За частиною 2 статті 19 Конституції України, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів.
Згідно з ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Зі змісту скарги, поданої ОСОБА_2 , він просить визнати протиправним рішення прокурора ОСОБА_3 що підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження невстановлено, скасувати його та скерувати кримінальне провадження №80000023 від 06 березня 2019 року іншому правоохоронному органу Територіальному управлінню ДБР у Львові.
Що стосується скарги ОСОБА_2 про відмову прокурора в скасуванні постанови слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 80000023 від 06 березня 2019 року, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Однак, відповідно до матеріалів скарги за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 постанова прокурором не приймалася. Заявником не вказано дії, що входять до вичерпного переліку, який наведений у статті 303 Кримінального процесуального кодексу України.

У своїй скарзі заявник просить визнати протиправним та скасувати рішення прокурора, яким йому відмовлено у скасуванні постанови слідчого Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 80000023 від 06 березня 2019 року, однак він не оскаржує рішення слідчого про закриття кримінального провадження до слідчого судді.
Щодо скерування кримінального провадження на стадії досудового розслідування іншому органу досудового розслідування за підслідністю, то таке вирішується в поряду, передбаченого ст. ч. 1 ст. 218 КПК України, відповідно до якого якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи викладене, доходжу до висновку, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправними рішення прокурора ОСОБА_3 , що підстав для скасуванняа рішення про відмову у скасуванні постанови слідчого поліції ОСОБА_4 про закриття провадження, внесеного в ЄРДР за № 80000023 від 06 березня 2019 року та скерування кримінального провадження № 80000023 від 06 березня 2019 року іншому органу Територіальному управлінню ДБР у Львові, що слід відмовити, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення прокурора ОСОБА_3 , що підписав для скасування постанови слідчого поліції ОСОБА_4 про закриття провадження, внесеного в ЄРДР за № 80000023 від 06 березня 2019 року не встановлено, та скасувати його та вирішення питання про скерування кримінального провадження № 80000023 від 06 березня 2019 року іншому органу Територіальному управлінню ДБР у Львові відмовити.
Скаргу ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення прокурора ОСОБА_3 , що підписав для скасування постанови слідчого поліції ОСОБА_4 про закриття провадження, внесеного в ЄРДР за № 80000023 від 06 березня 2019 року не встановлено, та скасувати його та вирішення питання про скерування кримінального провадження № 80000023 від 06 березня 2019 року іншому органу Територіальному управлінню ДБР у Львові повернути заявникові.
Роз`яснити заявнику, що він відповідно до підпункту третього ч. 1 ст. 303 КПК України має право звернутися зі скаргою до слідчого судді на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1