Справа № 359/6674/17
Провадження № 1-в/359/240/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2020 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації подання Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тулиголово Кролевецького району Сумської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. У відповідності до ст.76 КК України на засудженого судом покладено обов`язки.

28.07.2020 року Бориспільський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

В судове засідання прокурор, представник Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області та засуджений не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома.

До початку розгляду справи, через канцелярію суду представник Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області надав заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти задоволення клопотання.

Неявка прокурора, представника Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області та засудженого не перешкоджає розгляду подання.

Суд, дослідивши подання органу пробації та особову справу засудженого № 45/19, прийшов до висновку про необхідність задоволення подання з наступних підстав.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. У відповідності до ст. 76 КК України на засудженого судом покладено обов`язки.

25.03.2019 вирок був прийнятий до виконання Бориспільським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01 липня 2020 року, частину 2 ст. 309 КК України викладено у наступній редакції: «незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років».

Частину 1 ст. 185 КК України, викладено у наступній редакції: «Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України,закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України, суд дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.

Крім того, ст. 75 КК України не виключає можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням при призначенні їй покарання у вигляді обмеження волі.

Таким чином, оскільки призначене вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2019 року покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, а тому суд вважає за необхідне пом`якшити йому раніше призначене покарання з 3 років позбавлення волі на 5 років обмеження волі та за ч. 2 ст. 309 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, а тому суд вважає за необхідне пом`якшити йому раніше призначене покарання з 4 років позбавлення волі на 3 роки позбавлення волі та привести вказаний вирок у відповідність до чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:
Подання Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області задовольнити.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2019 року привести у відповідність до вимог чинного КК України та вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

В іншій частині призначеного покарання вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.02.2019 року, в застосуванні іспитового строку з покладеними на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язками - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.
Копію ухвали вручити учасникам провадження.
Суддя: ОСОБА_1