УХВАЛА
20 серпня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001415 від 18.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0001415 від 18.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме: на транспортний засіб марки «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску із номерним знаком НОМЕР_1 .

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0001415 від 18.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2020 року о 22:18 год. до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102, про те, що 17.08.2020 об 22:17год. за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, буд. 5/2 ТЦ «Гагарін Плаза» було чутно 5 пострілів, триває перестрілка.

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що на перехресті вулиці Генуезької та вулиці Посмітного в місті Одесі між водієм автомобіля «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску із номерним знаком НОМЕР_1 та 4 особами на автомобілі «Audi A4» у кузові сірого кольору, із номерним знаком НОМЕР_2 відбувся конфлікт в ході якого усі зазначені особи чинили хуліганські дії із використанням вогнепальної зброї.

Внаслідок конфлікту до клініки «Інтосана» за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 2 самостійно звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із вогнепальним пораненням в області руки та живота (гумові кулі).

Проведеними першочерговими заходами встановлено, що ОСОБА_5 керував автомобілем «Audi A4» у кузові сірого кольору, із номерним знаком НОМЕР_2 , на якому скрився з місця події разом із невстановленими особами.

Подальшими проведеними заходами, встановлено, що автомобілем «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску із номерним знаком НОМЕР_1 керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, власником транспортний засіб марки «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску із номерним знаком НОМЕР_1 було направлено на адміністративну територію Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101/В, де слідчим було проведено його огляд.

Під час огляду місця події транспортний засіб марки «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску із номерним знаком НОМЕР_1 , на якому маються два отвори в склі задніх правих дверцят, та один отвір в лобовому склі, утворені під час стрільби, було вилучено.

18.08.2020 транспортний засіб марки «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску із номерним знаком НОМЕР_1 було долучено до кримінального провадження в якості речового доказу.

На даний час у органу досудового розслідування існує необхідність у проведенні обшуку вказаного транспортного засобу з метою виявлення та вилучення речових доказів, зброї, інших речей, які несуть в собі доказову інформацію по справжньому кримінальному провадженні, тому слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився, від представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, у якій проти накладення арешту заперечував.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів даного клопотання, досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001415 від 18.08.2020 року здійснюється на теперішній час за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Як вбачається з диспозиції ч. 4 ст. 296 КК України, відповідальність за вказаною частиною статті передбачена за хуліганство, вчинене із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Відтак, з огляду на положення диспозиції зазначеної статті, предметом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України може бути вогнепальна або холодна зброя чи інший предмет, спеціально пристосований або заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, але аж ніяк не транспортний засіб, що свідчить про не відповідність доводів сторони обвинувачення у поданому клопотанні фактичним обставинам такого кримінального провадження.
Що стосується здійснення досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України, слідчий суддя також приходить до переконання, що за обставин, як вони викладені у поданому клопотанні, кримінальне провадження за вказаними частиною статті здійснюється відносно можливих хуліганських дій із застосуванням вогнепальної або холодної зброї, що також спростовує доводи сторони обвинувачення відносно того, що транспортний засіб, на який сторона обвинувачення просить накласти арешт є предметом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Слідчий суддя зазначає, що на теперішній час власником транспортного засобу марки «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску, із номерним знаком НОМЕР_1 являється добросовісний набувач ОСОБА_7 , яка будь-якого відношення до розслідуваного стороною обвинувачення кримінального провадження не має.
За таких обставин та враховуючи викладене, стороною обвинувачення перед слідчим суддею не було доведено відповідності автомобіля марки «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску, із номерним знаком НОМЕР_1 критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, а також необхідності у дії в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Окремо слідчий суддя зазначає, що зазначена слідчим мета арешту вищевказаного транспортного засобу як проведення у ньому обшуку з метою виявлення та вилучення речових доказів, зброї, інших речей, спростовується матеріалами кримінального провадження, згідно з якими 18.08.2020 року слідчим вже було проведено огляд зазначеного автомобіля марки «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску, із номерним знаком НОМЕР_1 , під час якого було виявлено та вилучено наступне майно: стріляна гільза з маркуванням GGG 223 Rem, одна одиниця; набої калібру 7.62х39 у кількості 10 одиниць з магазином до них; гумовий предмет неправильної округлої форми, чорного кольору невеликого розміру в діаметрі 3-5 мм; посвідчення водія Республіки Польща на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтво про реєстрацію т/з «Mercedes Benz» G300 д/н/з НОМЕР_3 (сер. та номер НОМЕР_4 ) на ім`я ОСОБА_10 , на яке ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.2020 року накладено арешт.
Також, до клопотання не долучено постанови про призначення відповідної експертизи щодо вилученого майна, що свідчить про необґрунтованість твердження сторони обвинувачення щодо необхідності арешту зазначеного майна.
Крім того, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що подане стороною обвинувачення клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001415 від 18.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відмовити.
Зобов`язати слідчих, які здійснюють досудове слідство та процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0001415 від 18.08.2020 року, негайно повернути вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки «Mercedes Benz G63 AMG» у кузові чорного кольору, 2011 року випуску, із номерним знаком НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_7 чи її представнику.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1