Справа № 204/5818/20
Провадження № 1-в/204/1097/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу за поданням Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровська, громадянину України, маючого загальну середню освіту, працюючого КДП «ДДЦПМСД № 10» охоронцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , представника установи ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Чечелівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог закону щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_6 .
В обґрунтування подання зазначено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням на один рік. 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року. Вказаним законом було внесено зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, яким встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. Враховуючи, що призначене покарання ОСОБА_6 перевищує санкцію нового закону, на підставі ч.ч. 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України та п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить суд привести вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року у відповідність до вимог Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
Представник установи просила задовольнити подання.
Прокурор не заперечував проти задоволення подання.
ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік. Згідно з розпорядженням зазначений вирок набрав законної сили 31липня 2020 року.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
01 липня 2020 року набрав чинності «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року.
До набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачала покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Після набрання чинності Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, тобто з 01 липня 2020 року, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 було засуджено Кіровським районним судом м. Дніпропетровська до 01 липня 2020 року та призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді одного року позбавлення волі, в редакції, яка діяла до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»№ 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, викладену в новій редакції, тому суд вважає необхідним подання органу пробації задовольнити, визначивши ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. При визначенні терміну покарання нового виду суд виходить з того, що у відповідності до ч. 1 ст. 72 КК Україну одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, призначення покарання більшого ніж 2 роки обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принципи дії кримінального закону у часі, закріплені у ст.ст. 4 та 5 КК України, з огляду на що, приводячи вирок у відповідність, слід вважати ОСОБА_6 засудженого вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Керуючись ст. ст. 371, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України - задовольнити.
Привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617 VIII, вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільненим від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1