ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5711/20 Номер провадження 11-сс/814/643/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10 липня 2020 року
за участі
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділення поліції № 2 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 год.00 хв. 5 вересня 2020 року без визначення застави.
Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України. Слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність. Крім того, слідчий суддя взяв до уваги особу підозрюваного, який раніше судимий, не має джерела офіційного доходу, відсутні міцні соціальні зв`язки.

З огляду на вище викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 10 липня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту в нічний час з 21.00 до 07.00 години за адресою: АДРЕСА_3 .
Апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник вказує, що ОСОБА_7 має тяжкі захворювання, інвалід третьої групи, знаходиться на замісній терапії, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, на виклики слідчого з`являвся.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Мотиви суду
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою встановлено, що рішення слідчого судді в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам.
Перевіркою матеріалів за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 встановлено наявність вагомих доказів, які дають достатні підстави вважати, що останній міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України за обставин викладених у повідомленні про підозру.

Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування немає чогось необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів під час апеляційного перегляду ухвали .

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України, врахував тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, який раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, це ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, твердження підозрюваного та його захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Безпідставними є також доводи щодо можливості застосування відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя тим самим виключив можливість того, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вище викладене, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Водночас, колегія суддів встановила, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою не вирішив питання щодо визначення застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи наведені ризики та особу підозрюваного, колегія суддів вважає за необхідне визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168160 грн.
Тому враховуючи, що слідчий суддя взагалі не визначив заставу, оскаржена ухвала підлягає уточненню в порядку ст. 404 КПК України з визначенням застави.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418,422 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

В порядку ст.404 КПК України визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168160 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою особою на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (код отримувача: 42262431, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, IBAN: UA0086573).
У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 :

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі державної установи „Полтавська установа виконання покарань №23.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого відділення поліції № 2 ГУГП в Полтавській області ОСОБА_9 .
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава повертається в дохід держави.
В іншій частині ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.07.2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4