Справа № 158/2561/20
Провадження № 1-кп/0158/291/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000078, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2020, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Ківерцівському районному суді Волинської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000078, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2020, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлене клопотання про повернення прокурору обвинувального акта як такого, що не відповідає вимогам КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що при складанні та погодженні наданого на розгляд суду обвинувального акта у даному кримінальному провадженні не дотримано вимог КПК України. Так, викладені у обвинувальному акті фактичні обставини і формулювання обвинувачення містять посилання на висновок судово-медичної експертизи з визначення ступеня тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, які є в розпорядженні органу досудового розслідування та до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкривають сутність означених доказів обвинувачення, що суперечить вимогам ч. ч. 2, 4 ст. 291 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання захисника підтримав.

Прокурор у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки обвинувальний акт щодо форми та змісту відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та викладення фактичних обставин, що утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, органом досудового розслідування було призначено судово-медичну експертизу, номер якої зазначено у обвинувальному акті з метою правильного обґрунтування обвинувачення, без розкриття висновку експерта. Наведені захисником обставини не є підставами для повернення обвинувального акта, оскільки вони не перешкоджають проведенню підготовчого засіданні і призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпіла та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

З наведеної норми слідує, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність цього акта вимогам КПК України.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, імя, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи помякшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Таким чином, ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

Посилання захисника на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, на думку суду, є безпідставним, оскільки обвинувальний акт містить всі відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення у тому обсязі, який був встановлений у ході досудового розслідування.

Наявність в обвинувальному акті посилання на один з доказів обвинувачення, а саме: висновок судово-медичної експертизи № 662 від 31.08.2020, не вказує на неможливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки сам доказ суду не надавався, а підставами повернення обвинувального акта є відсутність в ньому відомостей, які обов`язково мають бути зазначені, а не наявність відомостей, вказівка на які законом безпосередньо не передбачена. При цьому сторона захисту не позбавлена права доводити перед судом недопустимість будь-якого доказу саме під час судового розгляду.

Окрім того, суд зазначає, що обвинувальний акт не є доказом у кримінальному провадженні, а викладені в обвинувальному акті органом досудового розслідування твердження мають бути доведені в судовому засіданні стороною обвинувачення чи спростовані стороною захисту, реалізовуючи тим самим принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Більше того, наведене не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, що поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за наслідком цього постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Таким чином, підстав для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 314, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000078, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2020, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1