У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.08.2020 Справа №607/12171/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0001613, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без місця реєстрації та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , -

встановив:
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0001613 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, КК України, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, звернувся із клопотанням погодженим прокурором Тернопільскої місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

В обґрунтуванні клопотання зазначено наступне «Слідчим слідчого відділу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001613 від 02.07.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 липня 2020 року, у період часу із 14:00 год по 15:00 год, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , таємно, шляхом відкриття вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , які були не замкнені на ключ, без попередньої на те згоди потерпілого ОСОБА_7 , проник в приміщення квартири, звідки викрав гаманець та грошові кошти. Своїми діями ОСОБА_4 , спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодар Російська Федерація, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, без місця реєстрації та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не депутата, не адвоката, раніше судимого:

01.06.2000 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом за ст.140 ч.3,17, ст.140, ч.3, ст.145 ч.1, ст.42 УК України, до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, додаткова міра покарання конфіскація майна.

10.11.2004 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом за ст.185, ч.1, ст.185, ч.2, ст. 15 ч.2, ст.185, ч.2, КК України, до покарання у вигляді виправних робіт терміном на 1 рік 6 місяців з відрахуванням 20 %;

13.07.2005 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом за ст.185 ч.3, КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки. На підставі ст.71 ч.1 КК України приєднати 2 місяці до вироку Тернопільського міськрайонного суду від 10.11.2004 року. Разом 3 роки 2 місяці.;

04.12.2006 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом за ст.161 ч.1, ст.15 ч.2, 186 ч.3, ст.70 КК України до позбавлення волі терміном на 5 років. Відповідно до ст.71 КК країни приєднати 1 день до постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2005 року у вигляді 8 годин громадських робіт і на згідно ст.72 КК України вважати засудженим на 5 років 1 день.

10.09.2010 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом за ст.185 ч.3, до позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднати невідбуте покарання 6 місяців до вироку Тернопільського міськрайонного суду від 04.12.2006 року. Разом 4 роки.

16.05.2017 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом за ст.185 ч.3, ст.15 ч.3, ст. 185 ч.3, ст.70 ч.1, ст.70 ч.1, ст.71 ч.1 КК України до позбавлення волі терміном на 3 роки 5 місяців.

29.07.2014 року до Тернопільського міськрайонного суду за ст. 162 ч.1 КК України направлено з обвинувальним актом;

07.06.2016 року засуджений Тернопільським міськрайонним судом за ст.185 ч.3, ст.15 ч.3, ст.185 ч.3, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців. На підставі ст.71 ч.1, КК України частково приєднати покарання до вироку Тернопільського міськрайонного суду від 10.09.2010 року. Разом 4 роки виправної колонії. На підставі ст.72 КК України зарахувати в термін попереднє тримання під вартою з 15.11.2014 по 06.03.2015.,з 23.10.2015 по 07.06.2016 року.

29.09.2017 року до Тернопільського міськрайонного суду за ст. 185 ч.3, 162.ч.2 КК України направлено з обвинувальним актом;

10.12.2018 року до Тернопільського міськрайонного суду за ст. 185 ч.3, КК України направлено з обвинувальним актом;

27.06.2019 року до Тернопільського міськрайонного суду за ст. 185 ч.3, КК України направлено з обвинувальним актом.

про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України тобто таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за умисні корисливі злочини проти власності на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний корисливий злочин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , який 01 липня 2020 року у період часу з 14:00 год., по 15:00 год, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаний з проникненням у житло без згоди на це законного власника.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 01 липня 2020 року, у період часу із 14:00 по 15:00 години перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , в супереч волі законного володільця, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи свої суспільно небезпечні наслідки, будучи впевненим, що його дії носять таємний характер, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно та з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення злочинного результату, з метою особистого збагачення, шляхом відкриття вхідних дверей у приміщення квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, зайшовши в приміщення коридору, де знаходились особисті речі потерпілого з яких таємно викрав гаманець із грошовими коштами у сумі 500 гривень.

Із викраденим майном ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 500 (п`ятсот) гривень.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло особи.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

Протокол огляду місця події від 01.07.2020 року.

Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від. 02.07.2020 року.

Протокол допиту свідка ОСОБА_8 , від 02.07.2020 року.

Протокол допиту свідка ОСОБА_9 , від 03.07.2020 року.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.07.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном до шести років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, а також відсутність у нього соціальних зв`язків в суспільстві.

Також необхідно врахувати, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.185, КК України, який відносяться до категорії тяжкого злочину, та усвідомлюючи суворість зазначеного злочину та покарання, передбаченого за його вчинення, підозрюваний ОСОБА_4 , може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

2) незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні(п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , раніше судимий за вчинення корисливих майнових кримінальних правопорушень та маючи знайомства у «кримінальному світі», може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти потерпілого та свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, його протиправна поведінка є систематичною, про що свідчить довідка УІАЗ в Тернопільській області про судимість, офіційно ніде не працює та не має постійного джерела доходів. Від так, не маючи законних джерел отримання доходів , що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення та схильність до протиправної поведінки.

4) перешкоджати кримінальному провадженню може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування (п. 4 ч.1 ст.177 КПК України).

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст.178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, КК України, не стійкі соціальні зв`язки підозрюваного, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, з урахуванням його характеризуючих даних та віку.

Також особливого значення має тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, те що вони відносяться до тяжких злочинів.

Окрім того, інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, що відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 .

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , злочину, наявність перелічених ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання виникненню вищевказаних ризиків».
Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що клопотання підтримує повністю посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що заперечує щодо клопотання сторони обвинувачення, крім того просить долучити письмово викладені заперечення в, яких він посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованості підозри та існування ризиків.

На запитання слідчого судді, чи сторони бажають надати суду додаткові матеріали, отримано негативну відповідь.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи сторін, ознайомившись із клопотанням сторони обвинувачення та письмовими запереченнями сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя, у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим клопотання не в повній мірі відповідає ст. 184 КПК України, оскільки до нього не долучено:

- повідомлення про підозру що в свою чергу унеможливлює встановлення слідчим суддею обґрунтованості підозри, як ключового елементу, який потребує вмотивованої оцінки при обрані запобіжного заходу.
- витягу із ЄРДР по кримінальному провадженні в рамках, якого подається клопотання.
Судом також не здобуто доказів вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у спосіб передбачений законом.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Крім цього згідно з п.2 розділу 1 глави І Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 №1000/5, які є нормативно-правовим актом обов`язковим для виконання всіма установами, копія документа - документ, що містить точне знакове відтворення змісту чи документної інформації іншого документа і в окремих випадках - деяких його зовнішніх ознак. Також, у п.8 розділу 10 глави ІІ цих Правил передбачено, що копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».

В порушення зазначених вимог матеріали долучені до клопотання слідчого жодним чином не завірені, що унеможливлює перевірку їх достовірності аби вважати, їх належними доказами.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши наведене у сукупності, приходжу до переконання, що стороною обвинувачення у даному випадку не доведено існування підстав для застосування будь якого запобіжного заходу, тому у клопотання доцільно відмовити.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 3, 17, 94, 98, 177-184, 308 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:
У клопотанні слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0001613, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без місця реєстрації та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1