Справа № 302/553/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2020смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі - суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання справу кримінального провадження № ЄРДР 0000216 від 02.06.2020 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця Російської Федерації Красноярський край, м.Норильськ, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , з середньою професійно-технічною освітою, одруженого, постійного місця праці не має, утримує одну малолітню дитину, раніше не судимого, засіб мобільного зв`язку НОМЕР_1 , - обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

26.05.2020 по 30.05.2020 ОСОБА_4 відвідуючи магазин "Рукавичка", що розташований за адресою смт.Міжгір`я вул.Шевченка 67 "а" Міжгірського району Закарпатської області, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з приміщення магазину викрадав по одній пляшці алкогольного напою за одне відвідування та в загальній кількості 12 пляшок, а саме: 7 пляшок горілки "Медовуха" ємкістю по 0,250 літра, вартістю 277,13 грн ; 2 пляшки горілки "Хлібний дар" ємкістю по 0,180 літра, вартістю 76,68 грн; 2 пляшки горілки "Medoff" ємкістю по 0,200 літра, вартістю - 81,68 грн та 1 пляшку коньяку "Коктибель 3 зірки" ємкістю 0,250 літра, вартістю- 77,49 грн, власником яких є ТзОВ ТВК "Львівхолод". Вартість вищевказаних товарно-матеріальних цінностей встановлено відповідно до довідки про перелік товарно-матеріальних цінностей від 01.06.2020. Викрадені пляшки алкогольних напоїв ОСОБА_4 відносив до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 .Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ТзОВ ТВК "Львівхолод", матеріальну шкоду на загальну суму 512 грн 98 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 встановлені обставини, які повністю відповідають змісту формулювання обвинувачення за обвинувальним актом, визнав повністю, а також повністю визнав вину в учиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.1 КК України щиро розкаявся, запевнив, що не допустить подібного в майбутньому.

Згідно з положеннями статті 349 ч.3 КПК України, роз`яснивши сторонам наслідки застосування цієї процесуальної норми, суд постановив за згодою сторін судового провадження визнати недоцільним дослідження доказів щодо вище встановлених обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого за його згодою та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений в своїх показах повністю підтвердив обставини обвинувачення, свої дії пояснив тим, що не працював і «зірвався» від нервових переживань , просить узяти до уваги, що він на досудовому розслідуванні повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду. Обвинувачений також просить суворо його не карати, запевнив, що відшукає можливість сплатити визначений судом штраф, бо проходить стажування та іспит на постійне місце праці.

Представник потерпілої юридичної особи на розгляд справи не з`явилась, будучи належно повідомленою про таке і подала в суд заяву про розгляд справи без її участі та повідомила, що претензій до обвинуваченого не має, бо ним повністю відшкодовано завдану шкоду.

Оцінивши встановлені обставини, позиції сторін кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 статті 185 КК України, яке мало місце за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання до обвинуваченого, виходячи з альтернативної санкції статті 185 ч.1 КК України, суд зважає на таке.

Згідно із положеннями закону № 2617-УІІІ від 22.11.2018 санкція статті 185 ч.1 КК України змінена в частині призначення покарання у виді штрафу в більшому розмірі, починаючи з 01.07.2020.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за встановленими обставинами до 01.07.2020 , то він має нести кримінальну відповідальність за статтею 185 ч.1 КК України, яка діяла станом на час вчинення кримінального правопорушення, тобто за санкцією цієї норми кримінального закону, яка була чинною до 01.07.2020. Це передбачено статтею 5 КК України, за якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Суд констатує , що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно з положеннями статті 12 КК України, починаючи з 01.07.2020 віднесено кримінальним законом до кримінальних проступків. Це діяння характеризується умисною формою вини. Натомість злочинні наслідки за розміром злочинного посягання не є значущими: шкода, яка завдана кримінальним правопорушенням відшкодована повністю.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, не має.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди ще на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення, раніше не судився і не вчиняв адміністративних правопорушень, характеризується з місця проживання Міжгірською селищною радою тільки позитивно. Обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, бо одружений і проживає з сім`єю, має на утриманні малолітню дитину.

Суд вважає, що наявність у справі двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивність особи обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, відомості про його особу, обставини кримінального правопорушення та його наслідки дають підстави визнати, що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, до якої необхідно застосовувати ізоляцію від суспільства. Суд дійшов переконання, що з урахуванням вищевикладеного найбільш доцільним покарання, що сприятиме виправленню обвинуваченого є покарання у виді штрафу. Розмір цього покарання суд визначає за санкцією статті 185 ч.1 КК України в редакції закону, яка була чинною станом на час вчинення діяння, тобто станом на травень 2020, що відповідає 100 неоподаткованим мінімумам доходів громадян.

Судових витрат у справі не має. Запобіжний захід на досудовому розслідуванні і під час судового провадження не обирався. Клопотання про застосування такого до набрання вироком законної сили не заявлялось. Цивільного позову не заявлено.

Речові докази у виді оптичного диску з камери спостереження магазину «Рукавчика» доцільно залишити в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування.

Керуючись статями 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу за редакцією санкції цієї статті за законами 2001, 2008, 2009 років у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 1700 гривень.

Речовий доказ - оптичний диск з відеозаписом події з камер спостереження магазину «Рукавчика» - залишити в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ч.3 статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1