Номер провадження 11-кп/816/383/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/14505/19 за апеляційними скаргами захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року),

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданих апеляційних скаргах:

захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, а клопотання засудженого ОСОБА_6 направити на новий розгляд до Ковпаківського районного суду м. Суми;

засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд його клопотання в суді першої інстанції.

18 вересня 2019 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому у строк відбування покарання часу перебування в установах попереднього ув`язнення за вироками Апеляційного суду Сумської області від 26 червня 2006 року та Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2011 року і зарахувати період з 27 вересня 2005 року по 19 жовтня 2006 року.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 . Своє рішення суд вмотивував тим, що клопотання має розглядатися виключно судом за місцем відбування покарання, або ж судом, який ухвали вирок, а оскільки Ковпаківським районним судом м. Суми вироку відносно ОСОБА_6 не ухвалювалося і ДУ «Сумський слідчий ізолятор» не є установою відбування покарання, тому клопотання засудженого подане з порушенням правил територіальної юрисдикції та не може бути розглянуте даним судом.

Захисник ОСОБА_7 зазначає, що суд безпідставно прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого, оскільки розгляду клопотання по суті не було. Отже, вважає, що судом було не вірно застосовано норми процесуального права.

Засуджений ОСОБА_6 зазначає, що суд відмовляючи у задоволенні його клопотання допустив порушення його права на доступ до суду, оскільки питання територіальної підсудності має вирішуватися під час відкриття провадження, а не під час розгляду клопотання по суті.

Вислухавши доповідь судді, заслухавши адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 , які повністю підтримали подані ними апеляційні скарги, прокурора, яка заперечувала проти поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування в строк відбування покарання період з 27.09.2005 р. по 19.10.2006 р.

Ст. 72 ч. 5 КК України ( в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.) визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_6 покарання призначалося за вироком апеляційного суду Сумської області від 26 червня 2006 року та за вироком Шосткинським міськрайонним судом Сумської області від 31 січня 2018 року за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, тобто за сукупністю вироків, а не за сукупністю злочинів, відсутні підстави для зарахування строку з 27.09.2005 р. по 19.10.2006 р у строк покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р.).

Попереднє ув`язнення в період з 27.09.2005 р. по 19.10.2006 р застосовувалось до ОСОБА_6 в межах іншого кримінального провадження, а в подальшому злочини вчинялися в період після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання.

Оскільки зазначеними Законами не визначено, який суд має право розглядати такі клопотання, при вирішенні зазначеного питання слід виходити із вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, до яких належать, зокрема, верховенство права, законність, доступ до правосуддя.

Враховуючи зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК України, під час виконання вироку питання застосування ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув?язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Засуджений ОСОБА_6 утримується в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про перерахунок строку відбування покарання, зазначив, що дане клопотання повинно розглядатися за місцем відбування покарання засудженим або ж судом, який ухвалив вирок та, що подане клопотання не підсуне Ковпаківському районному суду м. Суми.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1, 4 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, а також до суду, який ухвалив вирок.

Посилання захисника на те, що засуджений на даний час відбуває покарання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», тому слід вважати, що саме дана установа є місцем відбування ним покарання, є хибними і не заслуговують на увагу.

Слідчі ізолятори (СІЗО) це вид установ, в яких утримуються особи, щодо яких було обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, особи, щодо яких було застосовано екстрадиційний або тимчасовий арешт, особи, які чекають на звернення вироку до виконання або подали апеляцію за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу, особи, засуджені до позбавлення волі, відносно яких відкрито іншу кримінальну справу, яка розглядається в суді.

Крім того, ст. 89 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що особи, вперше засуджені до позбавлення волі за злочини невеликої або середньої тяжкості чи тяжкі злочини, можуть за їхньою згодою залишитися у слідчому ізоляторі для здійснення господарських робіт.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_6 засуджений за тяжкий злочин, не має підстав вважати, що в слідчому ізоляторі він відбуває покарання.

Крім того, матеріали кримінального провадження вказують на те, що засуджений перебуває в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» тимчасово, у зв`язку із його участю в судових засіданнях при перегляді судових рішень за його скаргами, клопотаннями.

З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційних скарг захисника та засудженого про скасування ухвали суду першої інстанції з наведених в апеляційній скарзі підстав, є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу України при розгляді справи судом першої інстанції судом апеляційної інстанції не встановлено, ухвала суду є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням, підстави для її скасування, відсутні.

Керуючись ст. ст. 404,405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року, якою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) - залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4