печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 12 червня 2020 року про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000997 від 13.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 12 червня 2020 року про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000997 від 13.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

Скарга мотивна тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 заподіяно шкоди, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого із заявою про залучення його потерпілим. Проте слідчий виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим, у зв`язку з тим що в ході досудового розслідування не встановлено достатньо даних, які свідчать про завдання кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 будь-якої шкоди.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися.

Представник заявника ОСОБА_6 надав слідчому судді заяву про розгляд скарги за його відсутності. Доводи скарги підтримує в повному обсязі.

Слідчий до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин. Тому слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянув вказану скаргу без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000997 від 13.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України.

05.06.2020 представник заявника ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні 0000997 від 13.05.2020.

12.06.2020 постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000997 відмовлено.

В оскаржуваній постанові слідчого від 12.06.2020 не наведено жодних очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику у кримінальному провадженню не заподіяно будь-якої шкоди.

Статтею 374 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення права на захист, тобто недопущення чи ненадання своєчасно захисника, а також інше грубе порушення права підозрюваного, обвинуваченого на захист, вчинене слідчим, дізнавачем, прокурором або суддею та карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Отже, внаслідок порушення права на захист, було завдано шкоди заявнику ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги та скасування постанови слідчого від 12.06.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000997 та зобов`язання слідчого вчинити процесуальні дії, передбачені ч. 2 ст. 55 КПК України щодо заявника ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 303, 305-307, 309, 55 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу представника заявника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 12 червня 2020 року про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000997 від 13.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 374 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 12 червня 2020 року про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000997.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 виконати вимоги ч. 2 ст. 55 КПК України у кримінальному провадженні № 0000997 та вручити заявнику ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1