справа № 588/1220/20
провадження № 1-кп/588/128/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001214 від 03.11.2017 по обвинуваченню,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 21.09.2009 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 317 КК України із застосуванням ст. 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 03.10.2013 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 рік 6 місяців позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців;

- 10.11.2016 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

- 19.01.2017 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.10.2017 з Кременчуцької ВК Полтавської області (№ 69) згідно ст. 3 Закону України «Про амністію в 2016 році»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 , звільнившись з місць позбавлення волі та прибувши 18.10.2017 за місцем мешкання, через чотири дні після прибуття, перебуваючи в м. Охтирка Сумської області маючи прямий корисливий умисел на заволодіння коштами громадян, не маючі у власності автомобільного причепу, за допомогою свого мобільного телефону марки NOKIA розмістив оголошення в мережі Інтернет на сайті «Завод Кремінь», щодо продажу автомобільного причепу «Лев-21», заявленою ціною в 7210 гривень. В оголошенні вказав, що продавцем є вигадана особа на ім`я ОСОБА_5 та з питання придбання автомобільного причепу, з ним можна зв`язатись за номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» - НОМЕР_1 , номер якого він попередньо придбав та встановив у своєму мобільному телефоні.

В подальшому з метою отримання коштів на картковий рахунок ОСОБА_3 перебуваючи в м. Тростянець Тростянецького району Сумської області через свого знайомого ОСОБА_6 отримав собі в користування картку «Приват Банку» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , яку останній взяв в тимчасове користування у своїй співмешканки ОСОБА_7 .

30.10.2017 ОСОБА_8 побачивши вищевказане оголошення в мережі інтернет, зв`язався з ОСОБА_3 за номером телефону НОМЕР_1 . У ході спілкування з приводу купівлі-продажу автомобільного причепу, з метою заволодіння коштами покупця, ОСОБА_3 перебуваючи в м. Тростянець, ввівши останнього в оману та повідомивши ОСОБА_8 про необхідність надання йому копій документів (паспорту), необхідного для оформлення та реєстрації автомобільного причепу на його ім`я, попросив його скинути фотокопію даного документу на додаток Viber, а він в свою чергу, надав йому номер карткового рахунку відкритого в «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , для переказу коштів в сумі 7210 грн.

30.10.2017 ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні відділення «ПриватБанку» розташованого за адресою: вул. Чорновола, 53 у м. Черкаси, у касі за допомогою касира декількома платежами, а саме: з свого карткового рахунку відкритого в «ПриватБанку» № НОМЕР_3 , здійснив перерахування коштів на картковий рахунок «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 в сумі 6710 грн., та готівкою в сумі 500 грн. в касі банку вніс на вказаний картковий рахунок. Таким чином здійснив перерахування 7210 грн. на картковий рахунок «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , які в подальшому ОСОБА_3 30.10.2017 о 14 год. 13 хв. були зняті, в банкоматі №1049 за адресою м. Тростянець вул. Горького №26, одною сумою 7171 грн.

Отримавши можливість розпорядитися вказаними коштами ОСОБА_3 витратив їх на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 7210 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі не мав коштів і в нього не було за що харчуватися, тому розмістив оголошення про продаж причепа на сайті «ОЛХ» за ціною близько 7200 грн. Причепа у нього у власності не було. Фото для розміщення на сайті скачав в інтернеті. Картковий рахунок для перерахування коштів йому надавзнайомий ОСОБА_6 . Коли йому зателефонував покупець причепа, він попросив перерахувати кошти та надіслав картковий рахунок. Перераховані покупцем кошти зняв у банкоматі в м. Тростянець. У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, але надіслав заяву в якій просив суд розглянути кримінальне провадження без його участі. Також він вказав, що претензій матеріально та морального характеру до обвинуваченого не має, а щодо покарання покладається на розсуд суду (а.с.16).

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, не працює, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.50-59).
Як пом`якшуючі вину обставини, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З огляду на викладені вище обставини та дані про особу ОСОБА_3 , який не працює, не має постійного доходу, а також те, що він завдану потерпілому матеріальну шкоду не відшкодував, отже призначення покарання у розмірі передбаченому санкцією ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу становитиме для нього надмірний тягар.
Крім того, суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу буде недостатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки він будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, будучи безпосередньо обізнаним про настання кримінального покарання за вчинені кримінальні правопорушення відбувавши покарання у місцях позбавлення волі, відповідних висновків для себе не зробив, в період, коли судимість не була погашена та не знята у встановленому законом порядку, знову вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та його стійкої позиції на вчинення кримінальних правопорушень.
Для призначення покарання у виді виправних робіт, суд також не вбачає підстав, оскільки ОСОБА_3 не працює.

Враховуючи вищевикладене, а також ураховуючи позицію потерпілого щодо покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі та вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема СD-R-диск на якому мається інформація, що отримана у відповідь на тимчасовий доступ до речей і документів, щодо відомостей по рахунку № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком до 15.09.2020.

Враховуючи те, що мета застосування запобіжного заходу, передбачена абзацом першим частини 1 статті 177 КПК України досягнута, судовий розгляд кримінального провадження завершений, а ризики, передбачені указаною нормою КПК відпали, суд дійшов висновку про необхідність скасування застосованого під час досудового розслідування до ОСОБА_3 запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 128, 129, 368-374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два ) роки.

Скасувати, застосований ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 07.08.2020 до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.
Речові докази: СD-R-диск на якому мається інформація, що отримана у відповідь на тимчасовий доступ до речей і документів, щодо відомостей по рахунку № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1