ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року про приведення у відповідність із законодавством України вироку Одінцовського міського суду Московської області Російської Федерації від 31.08.2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 31.08.2017 року вироком Одінцовського міського суду Московської області РФ за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. "г" ч. 4 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму. Відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №10» УФСВП Росії по Івановській області. Кінець строку відбування покарання - 20.11.2026 року.
Встановила:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року було задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Одінцовського міського суду Московської області від 31 серпня 2017 року у відповідність із законодавством України у відношенні громадянки України ОСОБА_7 .
Приведено вирок Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року, за яким ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, п. "г" ч. 4 статті 228-1 Кримінального кодексу РФ та призначено їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму, у відповідність із законодавством України.
Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженою у відповідності із законодавством України за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 8 місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з 21 листопада 2016 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21 листопада 2016 року по 31 серпня 2017 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 за вироком Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року, визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, п. "г" ч. 4 статті 228-1 Кримінального кодексу РФ, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, у великому розмірі. За вказані дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону № 3826-VI від 06.10.2011 року).
Таким чином, з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, згідно якої за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, а строк покарання, призначений за вчинення замаху на незаконний збут наркотичних засобів, у великих розмірах не може перевищувати 6 років 8 місяців позбавлення волі.
Крім того, суд зазначив, що санкцією пункту 4 статті 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації не передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна і засудженій воно не призначалось, а тому суд не застосовує його при визначенні покарання.
Також судом вказано на те, що за вироком Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року визначено відбування покарання ОСОБА_7 у виправній колонії загального режиму, але визначення умов і режиму відбування покарання не належить до кола питань, які вирішуються судом при розгляді такої категорії проваджень.
В апеляційній скарзі:
- засуджена просить змінити вказану ухвалу та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, а термін тримання під вартою в Росії зарахувати з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що призначене їй Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі є занадто м`яким та не відповідає вимогам соціальної справедливості, у зв`язку з чим суд РФ визнав, що в даному випадку угоду між РФ та Україною не досягнуто, а тому передача її для відбування покарання в Україну є неможливою.
Вважає, що її дії повинні бути кваліфіковані судом України за ч. 3 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та збут наркотичного засобу - метадон, в особливо великих розмірах, оскільки, як зазначає засуджена, за законом України маса метадона більше 20 г відноситься до особливо великого розміру, а її дії - незаконне придбання та зберігання при собі наркотичного засобу з метою подальшого збуту за КК України, на відміну від законодавства РФ, слід вважати закінченим злочином.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. "г" ч. 4 с. 228-1 Кримінального кодексу РФ, а саме: замах на незаконний збут наркотичних засобів, у великому розмірі, та призначено їй покарання у виді 10 років позбавлення волі, з відбуванням покарання у виправній колонії загального режиму.
Міністерство юстиції України звернулося до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськаіз клопотанням про приведення зазначеного вироку у відповідність із законодавством України.

При вирішенні по суті клопотання суд першої інстанції керується положеннями ст. 610 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Крім того, суд першої інстанції може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком іноземної держави та розглянути питання виконання вироку в частині цивільного позову.

При цьому суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Як видно із вироку суду іноземної держави ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 30, п. "г" ч. 4 с. 228-1 КК РФ(замах на незаконний збут наркотичних засобів, у великому розмірі).

Суд першої інстанції, приводячи у відповідність до законодавства України правову кваліфікацію дій засудженої, кваліфікував її дії за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місцях позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, та карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Як вбачається з вироку Одінцовського міського суду Московської області від 31.08.2017 року, у ОСОБА_7 було вилучено наркотичний засіб метадон (фенадон, долофін) загальною масою 35,60 г.
Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 рок № 188 Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, наркотичний засіб метадон у кількості 20,0 і більше грамів відноситься до особливо великих розмірів, на що вказує в своїй апеляційній скарзі засуджена і які колегія суддів вважає слушними.
Тобто, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при приведенні зазначеного вироку у відповідність із законодавством України допустив істотні порушення вимог КПК України, з неповним встановленням обставин справи, що перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, з неповним встановленням обставин справи, що перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що відповідно до положень ч. 1 ст. 412, п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 КПК Країни є підставою для скасування ухвали суду.

Тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги засудженої, та скасування ухвали суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду суду необхідно усунути наведені в ухвалі порушення вимог КПК та КК України, повно і всебічно встановити обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення у відповідності до вимог ст. 610 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року про приведення у відповідність із законодавством України вироку Одінцовського міського суду Московської області Російської Федерації від 31.08.2017 року щодо ОСОБА_7 , - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4