Справа № 183/547/20
№ 1-кп/183/521/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000083 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:
- 25.10.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України до громадських робіт строком 150 годин,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

23 грудня 2019 року приблизно о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 знаходився за місцем мешкання знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив у ОСОБА_5 мобільний телефон, марки «Хіaomi Redmi 6а 2/16gb black».
В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння мобільним телефоном, який належить ОСОБА_5 , шляхом обману.
Реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння майном, ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати за адресою; АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_5 , та, в ході розмови, під виглядом необхідності зателефонувати, попрохав у останнього мобільний телефон, марки «Хіaomi Redmi 6а 2/16gb black», не маючи намір в подальшому його повернути.
ОСОБА_5 , будучи впевненим у добросовісних намірах ОСОБА_4 , передав останньому свій мобільний телефон, торгової марки «Хіaomi Redmi 6а 2/16gb black».
Тобто, 23 грудня 2019 року, приблизно о 06 годині 33 хвилини, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, зловживаючи довірою ОСОБА_5 , продовжуючи перебувати в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, разом з мобільним телефоном, торгової марки «Хіaomi Redmi 6а 2/16gb black», пішов у невідомому напрямку, тим самим заволодів вказаним мобільним телефоном, належним ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 2 069,10 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює, та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Від дачі показань відмовився, зазначивши, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, доповнити йому нічого. У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше судимий.
Однак, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є тяжким.
Разом з тим, суд бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також суд приймає до уваги думку потерпілого, який в своїй заяві зазначив, що не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, а також у виді позбавлення волі, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію особи, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді обмеження волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 314,00 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 251-20 від 15.01.2020 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.

Речовий доказ:

-договір про надання фінансового кредиту під заставу № 94.88790/0 від 24.12.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 314 гривень 00 копійок.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1