Справа № 606/2167/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000286, внесеного 06.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гумниська, Теребовлянського району, Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого 12.10.2020 Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 22 березня 2020 року по 29 травня 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання на грунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне насильство над співмешканкою ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Так, 22 березня 2020 року о 12 год 30 хв., 23 березня 2020 року о 20 год 00 хв., 28 березня 2020 року о 18 год 10 хв., 31 березня 2020 року о 14 год 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , з якою він раніше перебував у сімейних та близьких відносинах за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, які проявились у тому, що він виражався нецензурними словами, ображав її, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого останній було спричинено психологічні страждання, чим порушив ч.2 ст.173-2 КУпАП. За вищевказаними фактами постановою Теребовлянського районного суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Окрім цього, 10 квітня 2020 року о 19 год 50 хв. ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає шкоду психологічному здоров`ю, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме: вчинив психологічний та моральний тиск, висловлювався нецензурними словами, чим порушив ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вищевказаними фактами постановою Теребовлянського районного суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Також, 28 травня 2020 року о 20 год 30 хв., 29 травня 2020 року о 13 год 00 хв., 29 травня 2020 року о 13 год 30 хв., 29 травня 2020 року о 15 год 15 хв. ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи, що завдає шкоду психологічному здоров`ю, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , а саме: вчиняв сварки, принижував та погрожував вчинити самогубство, обзивав, кричав, чим порушив ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

За вищевказаними фактами постановою Теребовлянського районного суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді арешту.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв своїй співмешканці ОСОБА_5 систематичних психологічних страждань, що завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи ОСОБА_5 , з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань або погіршення якості життя потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 винен у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи ОСОБА_5 , з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань або погіршення якості життя потерпілої, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

Обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий неодноразово піддавася стягненням за вчинення насильства в сім`ї, раніше судимий, зокрема 12.10.2020 засуджений Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, негативно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим злочинам, з врахування позиції прокурора, потерпілої, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді арешту на строк наближений до мінімального.

Беручи до уваги вказане, суд визначає покарання у розмірі, передбаченому санкцією ст. 126-1 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд враховує те, що ОСОБА_3 , згідно вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2020 року засуджений за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, які він не відбув.

Зважаючи на те, що злочин за цим вироком вчинений ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням за даним вироком, менш суворого, призначеного за попереднім вироком, за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12 жовтня 2020 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1