Дата документу 24.09.2020 Справа № 554/8733/20
У Х В А Л А
24 вересня 2020 року м. Полтава
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 29.08.2020 року, близько 22.00 год., ОСОБА_5 перебуваючи поблизу магазину «Оселедчик», що розташований за адресою: м. Полтава, бульв. Юрія Побєдоносцева, 8 помітив ОСОБА_6 , який проходив неподалік.
В подальшому, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого збив ОСОБА_6 з ніг та наніс йому кілька ударів в ділянку голови та тулубу, після чого шляхом ривка відкрито заволодів його сумкою «PUMA» вартістю 500 грн. (зі слів потерпілого) в якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі зеленого кольору вартістю 7500 грн. (зі слів потерпілого) в силіконовому чохлі чорного кольору вартістю 300 грн. (зі слів потерпілого), грошові кошти в сумі 2000 гривень, чоловічий гаманець вартістю 300 грн. (зі слів потерпілого).
Після цього, ОСОБА_5 з місця злочину зник, утримуючи викрадене при собі та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 10 600 грн.
21.09.2020 року в службовому каб. № 129 Полтавського ВП за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2-б, було проведено огляд добровільно наданого свідком ОСОБА_7 мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 8» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі зеленого кольору в силіконовому чохлі чорного кольору, в ході якого даний телефон було вилучено з добровільної згоди ОСОБА_7
21.09.2020 року в службовому каб. № 129 Полтавського ВП адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2-б, було проведено огляд добровільно наданого ОСОБА_5 чоловічого гаманця чорного кольору, в ході якого даний гаманець було вилучено з добровільної згоди ОСОБА_5 .
Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилучені речі мають значення речового доказу, та є предметом вчинення кримінального правопорушення, тобто є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи, щовилучені речі мають значення речового доказу, та є предметом вчинення кримінального правопорушення, тобто є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту та обставин, його згідно до протоколу огляду було вилучено.
На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що вилучені речі мають значення речового доказу, та є предметом вчинення кримінального правопорушення, тобто є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту та обставин а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
Володілець майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій проти накладення арешту не заперечувала.
Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що майно, вилучене під час проведення огляду від 21.09.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколів огляду від 21.09.2020 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю абочастково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на вилучені 21.09.2020 року під час огляду за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2-б, речі, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 8» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі зеленого кольору в силіконовому чохлі чорного кольору, чоловічий гаманець чорного кольору, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1