печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
23.12.2020 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000653 від 18.12.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до протоколу № 03/17КОРП від 16.03.2017 та наказу № 24-к від 17.03.2017 ОСОБА_5 призначений Генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «УПК-Європлюс» (код за ) (далі ТОВ «УПК-Європлюс»), що зареєстровано за адресою: 07501, Київська область, Баришівський район, селище міського типу Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 28.

Статутом ТОВ «УПК-Європлюс» (нова редакція), затвердженим загальними зборами учасників Товариства (протокол № 11/17КОРП від 23.11.2017) (далі - Статут) Генеральний директор наділений наступними повноваженнями.

Згідно з п. 6.10.1 Статуту Генеральний директор вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції Зборів учасників. Збори учасників можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції Генерального директора. Генеральний директор несе безпосередню відповідальність за виробничу, господарську, фінансову діяльність Товариства.

За п. 6.10.4 Статуту Генеральний директор Товариства виконує такі функції, зокрема:

- без довіреності представляє Товариство в усіх державних, громадських, приватних та інших організаціях і установах як на території України, так і за її межами;

- здійснює оперативне управління Товариством в межах повноважень, визначених цим Статутом, рішенням Зборів учасників та законодавством України;

- укладає будь-які господарські та інші договори відповідно до Статуту товариства та законодавства України, за виключенням тих правочинів, рішення про укладення яких, віднесено до виключеної компетенції Загальних зборів учасників Товариства;

- видає доручення (довіреності); в межах своєї компетенції видає накази, інструкції, розпорядження та інші внутрішні документи, обов`язкові до виконання всіма підрозділами і працівниками Товариства;

Таким чином, Генеральний директор ТОВ «УПК-Європлюс» ОСОБА_5 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

01.04.2017 між ТОВ «СОКАР Ел Пі Джи» (код за ) (далі ТОВ «Сокар Ел Пі Джи») в особі директора ОСОБА_7 та ТОВ «УПК - Європлюс» в особі генерального директора ОСОБА_5 укладено Договір № 1703-0108/ГХ-УПК про надання послуг (далі - Договір) за умовами якого ТОВ «УПК-Європлюс» (Виконавець) зобов`язувався на умовах погоджених Сторонами надати ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» (Замовник) за його дорученням послуги:

1.1.1 послуги з забезпечення документального оформлення приймання скрапленого вуглеводного газу (далі - СВГ) Замовника, при транспортуванні такого СВГ залізничним транспортом, маневрових роботах, на станції призначення, у тому числі щодо оплати, за рахунок Замовника, всіх витрат, зборів, платежів, пов`язаних з таким оформленням приймання і транспортування СВГ, відповідно до діючих тарифів/прейскурантів, у випадку використання коду відправника/отримувача Виконавця;

1.1.2 послуги зі зберігання СВГ Замовника у тому числі послуги з приймання вагонів-цистерн та переміщення їх від станції «Буян» до місця зберігання СВГ з подальшим поверненням пустих вагонів-цистерн на станцію «Буян» та, у випадку необхідності, інші маневрові роботи і послуги зі зливу СВГ Замовника з вагонів-цистерн або автотранспорту в газове сховище у місці зберігання, відпуск (відвантаження, наливання) СВГ Замовника, а Замовник зобов`язаний прийняти надання таких послуг та оплатити на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору Виконавець не набуває права власності на СВГ, переданий йому Замовником на зберігання, та не має права використовувати СВГ без дозволу Замовника для власних потреб.

Згідно з п. 1.3. Договору місцем зберігання СВГ є Макарівська ГНС, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, смт. Городок, вул. Заводська, 2.

За п. 1.4. Договору послуги зі зберігання СВГ, зливу СВГ Замовника з вагонів-цистерн або автотранспорту в резервуари у місці зберігання, відпуск СВГ Замовника (відвантаження, наливання) надаються на Макарівській ГНС.

П. 2.1. Договору визначає, що Виконавець надає послуги, передбачені цим Договором, якісно, відповідно до умов Договору та приписів чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.2. Договору СВГ, який передається на зберігання Виконавцю, повинен відповідати вимогам ДСТУ 4047-2001, що в кожному окремому випадку, підтверджується паспортами якості заводів-виробників.

Згідно з п. 2.6 Договору приймання, зберігання та відпуск (відвантаження, наливання) газу проводиться згідно з Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводних скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 № 332.

За п. 2.7 Договору приймання-передача СВГ в кожному окремому випадку відбувається з обов`язковим складанням відповідного Акту приймання-передачі СВГ.

П. 2.10 Договору визначено, що Виконавець зобов`язаний повернути СВГ після отримання попередньої заявки Замовника, яку останній зобов`язаний надати Виконавцю не менше, ніж за 1 (одну) добу до запланованого відпуску (відвантаження, наливання) СВГ.

Згідно з п. 3.3. Договору приймання СВГ на зберігання здійснюється на підставі відповідних товарно-транспортних документів, про що Виконавцем не пізніше 5-го числа календарного місяця, наступного за тим в якому СВГ надійшов на зберігання, складається Акт приймання-передачі СВГ на зберігання та передається Замовнику у 2-х примірниках.

Відповідно до п. 3.4. Договору при поверненні СВГ зі зберігання (відпуск, відвантаження, наливання) Замовник зобов`язаний, не пізніше, ніж за 1 робочий день до запланованої дати повернення СВГ, письмово попередити Виконавця про таке повернення. Повідомлення має містити державний номер автомобільного тягача і причепа-цистерни, номер товарно-транспортного документу (CMR, ТТН), вагу СВГ, дату відвантаження СВГ, ПІБ водія, найменування вантажоодержувача. Допускається передача повідомлення за допомогою факсимільного зв`язку або електронною поштою на адресу, вказану у реквізитах Виконавця, з обов`язковою наступною передачею оригіналу Виконавцю.

Згідно з п. 5.2. Договору виконавець несе матеріальну відповідальність за збереження СВГ Замовника з моменту прийняття його на зберігання згідно акту приймання-передачі, включаючи відповідальність за понаднормові втрати, нестачі.

Відповідно до п. 9.5. Договору жодна зі сторін не має права передавати свої обов`язки та права за цим Договором третій стороні без письмової згоди другої Сторони.

Згідно п. 1 додаткової угоди № С00005.1 від 01.02.2018 до Договору № 1703-0108/ГХ-УПК про надання послуг від 01.04.2017 (далі Додаткова угода № С00005.1) Сторони погодили, що вартість послуг зі зберігання СВГ Замовника (у тому числі послуг з приймання вагонів-цистерн та переміщення їх від залізничної станції «Буян» до місця зберігання СВГ з подальшим поверненням пустих вагонів-цистерн на станцію «Буян» та, у випадку необхідності, інші маневрові роботи і послуги зі зливу СВГ Замовника з вагонів-цистерн або автотранспорту в газове сховище у місці зберігання, відпуск (відвантаження, наливання) СВГ замовника), в період з 01.02.2018-20.06.2018, сплачується одноразово, незалежно від фактичного терміну зберігання.

За п. 3 Додаткової угоди № С00005.1 вартість зберігання у період з 20.07.2018-30.09.2018, сплачується одноразово за поточний місяць вибірки газу в розмірі 450 грн/т, не залежно від кількості днів або місяців зберігання за вказаний період.

Так, на виконання Договору № 1703-0108/ГХ-УПК від 01.04.2017 ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» у період часу з 01.04.2017 по 20.09.2018 здійснено передачу ТОВ «УПК-Європлюс» для зберігання на Макарівській ГНС скрапленого вуглеводневого газу (СВГ) у кількості 12 180 151 кг.

Також, відповідно до Договору від 01.04.2017 ТОВ «УПК-Європлюс» у період часу з 01.04.2017 по 08.11.2018 повернуто ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» скрапленого вуглеводневого газу (СВГ) у кількості 11 074 699 кг.

Станом на 08.11.2018, тобто дату останнього відвантаження ТОВ «УПК-Європлюс» СВГ на адресу ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» на зберіганні ТОВ «УПК-Європлюс» на Макарівській ГНС залишилося 1 105 452 кг СВГ на суму 25 489 128,79 грн., що належав ТОВ «Сокар Ел Пі Джи».

У невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не раніше 01.04.2017 у Генерального директора ТОВ «УПК-Європлюс» ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме СВГ який передавався ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» згідно з умовами укладеного договору від 01.04.2017 ТОВ «УПК-Європлюс» для зберігання на Макарівській ГНС за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, смт. Городок, вул. Заводська, 2.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, усвідомлюючи, що матеріально відповідальну особу на підприємстві він як Генеральний директор не визначив, розуміючи, що особисто відповідає за діяльність товариства, ОСОБА_5 вирішив використати своє службове становище для вчинення злочину. Генеральний директор ТОВ «УПК-Європлюс» ОСОБА_5 усвідомлював, що його товариство здійснює систематичне завезення СВГ, що належить ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» на територію Макарівської ГНС для зберігання, при цьому, обсяги СВГ, що відвантажується із Макарівської ГНС на адресу ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» є меншими за ті, що завозяться, що надало йому можливість, використовуючи свої службове становище здійснити обернення СВГ отриманого на зберігання від ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» на користь третіх осіб.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з 01.04.2017 до 08.11.2018, для досягнення свої злочинної мети ОСОБА_5 , діючи умисно, використовуючи своє службове становище, систематично надавав вказівку підлеглим йому працівникам ТОВ «УПК-Європлюс», які не були обізнані у злочинних планах останнього, направляти заявки до Макарівської ГНС про відвантаження СВГ, що зберігався на вказаній ГНС та належить ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» на користь третіх осіб, внаслідок чого, у вказаний період часу, з Макарівської ГНС за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, смт. Городок, вул. Заводська, 2 відвантажено СВГ на користь невстановлених осіб, чим вчинено заволодіння СВГ, що належить ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» у кількості 1 105 452 кг на суму 25 489 128,79 грн., що є особливо великим розміром.

12.11.2018 ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» на адресу ТОВ «УПК-Європлюс» направлено 9 заявок про відвантаження СВГ, що зберігався на Макарівській ГНС згідно з укладеним Договором.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що СВГ, що належить ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» та перебуває на зберіганні у ТОВ «УПК-Європлюс» фактично відсутній, з метою приховування вчиненого злочину, достовірно усвідомлюючи необхідність відвантаження СВГ на адресу ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» згідно отриманих заявок, діючи умисно, в порушення вимог п.п. 1.2, 2.10 Договору, використовуючи своє службове становище, наказав невстановленим підлеглим йому працівникам ТОВ «УПК-Європлюс» не виконувати отримані від ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» заявки та не направляти до Макарівської ГНС заявки про відвантаження СВГ автомобілям, що були зазначені у заявках останнього товариства.

Як наслідок, заявки ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» про відвантаження СВГ з Макарівської ГНС виконані не були, СВГ згідно вказаних заявок не був відвантажений на адресу ТОВ «Сокар Ел Пі Джи».

Унаслідок зазначених умисних дій Генеральний директор ТОВ «УПК-Європлюс» ОСОБА_5 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем заволодів СВГ у кількості 1 105 452 кг, що належав ТОВ «Сокар Ел Пі Джи», чим заподіяв збитків останньому на суму 25 489 128,79 грн., що є особливо великим розміром.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Прогрес, Козелецького району, Чернігівської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

18.12.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- заявою ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» про факт привласнення ТОВ «УПК-Європлюс» СВГ, що перебував на зберіганні в останнього;

- показаннями представника потерпілого ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» ОСОБА_8 , який підтвердив факт передачі на зберігання СВГ до Макарівської ГНС та його подальше привласнення ТОВ «УПК-Європлюс»;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який дав показання про те, що СВГ, що належить ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» від ОСОБА_5 (попереднього директора) не отримував, СВГ вказаної компанії на даний час у ТОВ «УПК-Європлюс» відсутній;

- договором про надання послуг між ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» та ТОВ «УПК-Європлюс» від 01.04.2017, згідно з яким:

п. 1.2. Договору Виконавець не набуває права власності на СВГ, переданий йому Замовником на зберігання, та не має права використовувати СВГ без дозволу Замовника для власних потреб.

Згідно з п. 1.3. Договору місцем зберігання СВГ є Макарівська ГНС, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, смт. Городок, вул. Заводська, 2.

П. 2.10 Договору визначено, що Виконавець зобов`язаний повернути СВГ після отримання попередньої заявки Замовника, яку останній зобов`язаний надати Виконавцю не менше, ніж за 1 (одну) добу до запланованого відпуску (відвантаження, наливання) СВГ.

Згідно з п. 5.2. Договору виконавець несе матеріальну відповідальність за збереження СВГ Замовника з моменту прийняття його на зберігання згідно акту приймання-передачі, включаючи відповідальність за понаднормові втрати, нестачі.

Відповідно до п. 9.5. Договору жодна зі сторін не має права передавати свої обов`язки та права за цим Договором третій стороні без письмової згоди другої Сторони.

- документами ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» стосовно передачі СВГ на адресу ТОВ «УПК-Європлюс» (акти приймання-передачі, місячні звіти про рух СВГ);

- договором про надання послуг від 01.01.2017 між ТОВ «УПК-Європлюс» та ТОВ «Авантаж 7» згідно з яким ТОВ «УПК-Європлюс» мало право використовувати лише 50% об`єму ГНС;

- матеріалами обшуку на Макарівській ГНС, згідно з яким станом на дату обшуку (01.08.2019) СВГ, що належить ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» на території ГНС не виявлено; остання дата відвантаження СВГ на адресу ТОВ «УПК-Європлюс» з ГНС 14.03.2018;

- показаннями ОСОБА_10 , директора Макарівської ГНС, який підтвердив, що останній СВГ групи компаній УПК вивезений із Макарівської ГНС у квітні 2019 року;

- офіційною відповіддю ТОВ «Авантаж 7» про відсутність СВГ ТОВ «УПК-Європлюс» та звітами про рух СВГ, отриманими на запит в порядку ст. 93 КПК;

- Актом від 25.11.2019 про проведення внутрішньої перевірки ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» щодо взаємовідносин з ТОВ «УПК-Європлюс» за договором від 01.04.2017;

- висновком судово-економічної експертизи від 24.12.2019, згідно з висновком якої за наявними матеріалами документально підтверджуються висновки Акта про проведення внутрішньої перевірки ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» щодо взаємовідносин з ТОВ «УПК-Європлюс» за договором від 01.04.2017 №1703-0108/ГХ-УПК від 25.11.2019 щодо нанесення матеріальної шкоди (збитків) компанії ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» підприємством ТОВ «УПК-Європлюс» на загальну суму 25 489 128,79 грн., внаслідок необґрунтованого невиконання ТОВ «УПК-Європлюс» зобов`язань по договору №1703-0108/ГХ-УПК від 01.04.2017 та договору №1608-0101/ГХ-УПК від 01.08.2016, в саме неповернення із зберігання (привласнення) скрапленого вуглеводного газу у кількості 1 105,452 тон станом на 01.06.2019.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком на два місяці, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000687.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковник поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги, строком до 20 лютого 2021 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 20 лютого 2021 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленої періодичністю, чи за їхнім викликом;

- не відлучатися з місця фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги, окрім як за викликом слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000653 від 18.12.2018 чи суд, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 20 лютого 2021 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 16 год. 35 хв. 28 грудня 2020 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1