У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001782 від 18.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотаннямпро арешт майна у кримінальному провадженні № 0001782 від 18.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому просив накласти арешт на майно (позбавити права на відчуження, розпорядження та користування майном), що належить ОСОБА_4 , виявлене та вилучене у період часу з 19:55 год. по 24:02 год. 18.11.2020 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: зразки лакофарбового покриття із передньої правої стійки автомобіля ВАЗ 21099; автомобіль ВАЗ 21099 із д.н.з. НОМЕР_1 із пошкодженнями, характерними для ДТП.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001782 від 18.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 18.11.2020 року, близько о 15:10 год., у с. Кам`яні Потоки, Кременчуцького району, по вул. Центральна, рухався автомобіль ВАЗ 21099 із д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував поліцейський БПП м. Кременчука ОСОБА_5 . Рухаючись по вказаній вулиці у напрямку до м. Кременчук, останній допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка поза межами пішохідного переходу переходила проїжджу частину з ліва на право по напрямку руху автомобіля. У результаті даного наїзду ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та доставлена до КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» із попереднім діагнозом закритий перелом, вивих лівої гомілки, закритий перелом лівого стегна, закритий перелом лівого плеча.
Під час розслідування 18.11.2020 року із 19:55 год. по 24:02 год. проведено огляд місця ДТП. У результаті даної слідчої дії із місця вилучено наступні предмети та речовини: зразки лакофарбового покриття із передньої правої стійки автомобіля ВАЗ 21099; автомобіль ВАЗ 21099 із д.н.з. НОМЕР_1 із пошкодженнями, характерними для ДТП.

По завершенню огляду автомобіль ВАЗ 21099 із д.н.з. НОМЕР_1 транспортовано до майданчику Кременчуцького РВП КВП ГУНП в Полтавській області.

Зазначені вище речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, таким чином зазначені речі є речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, тому 18.11.2020 року слідчим винесено постанову про їх визнання речовими доказами.
У подальшому щодо вказаного майна планується проведення додаткових оглядів, призначення та проведення судових експертиз, використання їх під час допиту осіб, тощо.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 із д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .
Сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність накладення арешту на вилучене необхідністю запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та їх збереження у первісному вигляді.
На даний час наявні підстави вважати, що вилучені речі можуть належати, як ОСОБА_6 , яка отримала тілесні ушкодження в результаті ДТП, так і ОСОБА_5 , який керував відповідним транспортним засобом.
На підставі, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001782 від 18.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Слідчим доведено, що зразки лакофарбового покриття із передньої правої стійки автомобіля ВАЗ 21099 та автомобіль ВАЗ 21099 із д.н.з. НОМЕР_1 , вилучені під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.11.2020 року, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.11.2020 року, зразки лакофарбового покриття із передньої правої стійки автомобіля ВАЗ 21099 та автомобіль ВАЗ 21099 із д.н.з. НОМЕР_1 , підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Постановою слідчого від 19.11.2020 року, вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001782 від 18.11.2020 року.
Як убачається з клопотання слідчого, накладення арешту на вилучене майно він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереженням речового доказу, з необхідністю проведення додаткових оглядів, призначення та проведення судових експертиз, використання їх під час допиту осіб, тощо.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом, який зберіг на собі сліди злочину у кримінальному провадженні переконливими.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001782 від 18.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- задовольнити.
Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , виявлене та вилучене у період часу з 19:55 год. по 24:02 год. 18.11.2020 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: зразки лакофарбового покриття із передньої правої стійки автомобіля ВАЗ 21099; автомобіль ВАЗ 21099 із д.н.з. НОМЕР_1 із пошкодженнями, характерними для ДТП, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1