1Справа № 335/4705/20 1-кп/335/702/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001085 від 21.04.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

16.04.2020 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи біля входу до супермаркету «Варус» ТОВ «Омега», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Яценка, буд. 2, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав металевий візок для продуктів, інвентарний номер «ОМ-ТО-», вартістю 816 грн. 62 коп., який належить ТОВ «Омега».

Після викрадення зазначеного майна, ОСОБА_4 розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Омега» матеріальний збиток на вищевказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, форму вини за кримінальним правопорушенням, визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, розкаявся у скоєному, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.

Так, як пояснив ОСОБА_4 йому для домашнього користування, на дачу, потрібна був візок, і він, у день та час зазначені в обвинувальному акті, взяв біля супермаркету «Варус», який знаходиться у м. Запоріжжя, по вул. Яценко, 2, візок та пішов із ним, проходячи повз мостів його зупинили співробітники поліції, які разом з ним повернулись до супермаркету, вилучили візок та повезли до відділення поліції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також те, що матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована шляхом повернення майна.

Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, де зареєстрований у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, з 17.04.2020 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю», офіційно не працевлаштований, є учасником бойових дій, не одружений, дітей на утриманні не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає визнання вини, чим обвинувачений сприяв розкриттю злочину та швидкому судовому розгляду кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування у обвинувальному акті не зазначено, а відтак суд не може погіршувати становище обвинуваченого, встановлюючи такі обставини вироком суду.

З 01.07.2020, тобто після вчинення кримінального правопорушення, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно до якого кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, віднесено до кримінальних проступків.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує положення ч. 2 ст. 5 КК України відповідно до якої закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тобто призначаючи покарання ОСОБА_4 суд керується законом, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

З урахуванням фактичних обставин справи, відомостей щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий, є учасником бойових дій, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, до скоєного ставиться негативно та критично оцінює свої дії, шкода завдана злочином відшкодована під час досудового розслідування шляхом повернення майна, за наявності обставини, що пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу, оскільки обвинувачений офіційно не працює, а відтак, призначення такого виду покарання може призвести до невиконання засудженим вироку суду та недосягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Речові докази:

-металевий візок для продуктів, переданий на відповідальне зберігання потерпілій стороні ТОВ «Омега» - залишити за належністю;

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченому, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1