Справа № 507/678/20
Провадження № 1-кп/507/82/2020
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
18.09.2020 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
українця, громадянина України, уродженця м. Котовськ Одеської
області, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого по
АДРЕСА_1 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України,
в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,
Так, 07.05.2020 приблизно о 03 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом та корисливим мотивом направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, прибув до приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власниці чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, обвинувачений ОСОБА_4 , пошкодивши віконне скло в приміщенні бару, проник в середину, де з приміщення кухні таємно викрав належні ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 , чавунний казан ємкістю 15 літрів вартістю 413 гривень 89 копійок та два чавунні казани ємкістю по 10 літрів кожен вартістю 216 гривень 67 копійок кожен, спричинивши тим самим матеріальні збитки потерпілій на загальну суму 847 гривень 23 копійки. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, за яке передбачена відповідальність ч.3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні винним себе визнав повністю, пояснив, що дійсно 07 травня 2020 року в нічний час, будучи в стані алкогольного сп`яніння, він прийшов до бару «Камелот». Впевнившись, що нікого із сторонніх осіб не має, пошкодивши віконне скло він проник всередину бару, звідки викрав три чавунні казани, які хотів здати на металолом. Крадіжку вчинив, так як був в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, він відшкодував збитки потерпілій в повному обсязі. В скоєному щиро кається, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Претензій до обвинуваченого не має, збитки їй відшкодовано в повному обсязі, просила призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до закону не пов`язане з позбавленням волі.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як обвинувачений повністю згодний з доказами, зібраними під час досудового розслідування, просив їх не досліджувати, так як їх повністю визнає і не заперечує проти них.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше сховище.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченого, пом`якшуючих та обтяжуючої вину обставин, суд вважає, що обвинуваченому можливо призначити покарання у виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкцією інкримінуємої статті КК України, застосувавши іспитовий строк.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
З обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 653 грн. 80 коп. на користь держави.
Речові докази по справі після вступу вироку в законну силу чавунний казан ємкістю 15 літрів, два чавунні казани ємкістю по 10 літрів кожний, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_5 залишити їй за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 .
Суддя Любашівського
районного суду
Одеської області: ОСОБА_1