Справа № 167/1291/19
Провадження № 1-кп/0158/19/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці кримінальне провадження № 0000291 від 03.09.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 02 вересня 2018 року близько 21 години перебуваючи поряд із приміщенням магазину «Продукти», що розташований по вул. Садовій, 64 у с. Озденіж Рожищенського району Волинської області, під час шарпанини, яка виникла між ним та ОСОБА_6 , помітив як до них прямує ОСОБА_5 , щоб припинити даний конфлікт, в зв`язку з чим ОСОБА_4 розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, умисно з розвороту наніс один удар правою ногою по лівій нозі ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, суду показав, що він справді випивав з друзями пиво поблизу місцевого магазину, коли за столиком поруч чоловік вдарив жінку, він за неї заступився та вдарив того чоловіка. На нього почав йти битися потерпілий, тому він його відштовхнув, але не вдарив, від чого ОСОБА_5 впав, а на нього попадали жінки, що там були, так як вони були всі у стані алкогольного сп`яніння, впали на ноги, після чого потерпілий почав жалітися на біль у нозі. Цивільний позов не визнає повністю. В подальшому обвинувачений не виключив можливість причетності до спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, позов визнав частково.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджуються зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показав, що 02 вересня 2018 року близько 21 години він з родиною повертались додому автомобілем, зупинились поблизу магазину, дружина вийшла скупитись, оскільки довго не поверталась, він з дитиною вийшли, щоб її забрати та їхати додому. Коли вийшли з автомобіля, то побачили, що дружина знаходиться поблизу столиків біля магазину, йшли до неї, він відчув удар ззаду по нозі, впав. Біля магазину було багато людей, однак після удару позаду себе він побачив ОСОБА_4 . Заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі, при призначенні покарання покластись на погляд суду.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показала, що 02 вересня 2018 року близько 21 години вона з чоловіком та дитиною повертались зі ставка машиною, зупинились біля магазину, вона пішла до магазину, поблизу магазину побачила за столиком маму зі знайомими, підійшла до них, побачила конфліктну ситуацію між обвинувачем ОСОБА_4 та особами, що перебували за столиком, відбулась шарпанина. Через деякий час з машини вийшов її чоловік з дитиною, попрямували до них, в цей час обвинувачений ОСОБА_4 наніс її чоловіку удар ногою по його нозі, від удару чоловік впав. Після чого вона викликали поліцію та швидку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показав, що вона з чоловіком повертались додому, зустріли знайомих поблизу магазину, вирішили разом випити пива та посидіти поблизу місцевого магазину. Приблизно через годину прийшов ОСОБА_4 з іншими особами, між ними виник конфлікт, ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 , який перед тим вдарив її головою об стіл. В подальшому події відбувались саме так як вказували потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повністю підтвердив показання свідка ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду показала, що ОСОБА_4 вдарив ногою по нозі ОСОБА_5 , після чого останній впав, на нього ніхто не падав.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні суду показали, що вони ще разом із ОСОБА_4 розпивали пиво поблизу місцевого магазину, поруч за столиком чоловік вдарив жінку, ОСОБА_4 заступився за цю жінку та вдарив того чоловіка. Після цього з автомобіля прийшов чоловік потерпілий ОСОБА_5 та вдарив ОСОБА_4 , після цього останній рукою зачепив ОСОБА_5 , від чого останній впав, на нього попадали жінки, які були там поруч. Будь-яких ударів ОСОБА_4 ОСОБА_5 не наносив.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, стверджується іншими доказами:

- повідомлення Рожищенської ЦРЛ № 91 від 02.09.2018 року про те, що ОСОБА_5 доставлений у лікарню з травмою, яку наніс йому чоловік з іншого села;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 02.09.2018 року, відповідно до якого невідома особа нанесла ОСОБА_5 один удар ногою по нозі потерпілого;

- висновком експерта № 710 від 17.10.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше 21 доби;

- висновком експерта № 301 від 14.05.2019 року (додатковим до висновка експерта № 710 від 17.10.2018 року), відповідно до якого: наявний у ОСОБА_5 перелом гомілки виник при різкому крученні ноги при фіксованій стопі; дані тілесні ушкодження виникли за обставин, на які вказує потерпілий ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під час проведення за їх участю слідчих експериментів, а саме удар в ділянку лівої гомілки, який в подальшому призвів до різкого кручення ноги при фіксованій стопі під час падіння ОСОБА_5 на земну поверхню; можливість виникнення таких тілесних ушкоджень за обставин, на які вказують ОСОБА_4 та ОСОБА_12 під час проведення за їх участю слідчих експериментів виключається;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2019 року з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого остання детально розказала та показала як саме, в яку частину ноги наніс удар потерпілому обвинувачений ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2019 року з фототаблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якого останній детально розказав та показав як саме, в яку частину ноги наніс йому удар обвинувачений ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2019 року з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого остання детально розказала та показала як саме, в яку частину ноги наніс удар потерпілому обвинувачений ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.02.2019 року з фототаблицею до нього за участю свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого останній детально розказав та показав як саме, в яку частину ноги наніс удар потерпілому обвинувачений ОСОБА_4 .

Судом не приймається до уваги посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на те, що він не наносив жодних ударів потерпілому ОСОБА_5 , що стверджують свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_5 та усіх інших свідків, які були допитані в судовому засіданні, та вказали, що ОСОБА_4 наніс удар ногою по нозі потерпілого ОСОБА_5 , від чого останній впав. Вказані твердження обвинуваченого спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема протоколами проведення слідчих експериментів та висновком експерта № 301 від 14.05.2019 року (додатковим до висновка експерта № 710 від 17.10.2018 року), відповідно до якого: наявний у ОСОБА_5 перелом гомілки виник при різкому крученні ноги при фіксованій стопі; дані тілесні ушкодження виникли за обставин, на які вказує потерпілий ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під час проведення за їх участю слідчих експериментів, а саме удар в ділянку лівої гомілки, який в подальшому призвів до різкого кручення ноги при фіксованій стопі під час падіння ОСОБА_5 на земну поверхню; можливість виникнення таких тілесних ушкоджень за обставин, на які вказують ОСОБА_4 та ОСОБА_12 під час проведення за їх участю слідчих експериментів виключається.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.

З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд також не вбачає жодної.

З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особи підсудного, який вину у вчиненому не визнав, не розкаявся, конкретних обставин справи, зокрема те, що обвинувачений намагався припинити неправомірні дій щодо жінки, зміст досудової доповіді, згідно з якою виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а також той факт, що обвинувачений намагався частково відшкодувати спричинену шкоду, однак через позицію потерпілого не зміг цього зробити, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, та на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Заявлений цивільний позов слід задовільнити частково: стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 11 253, 78 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят три) грн. матеріальної шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) моральної шкоди, в задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди слід відмовити, оскільки позивачем долучено квитанції на купівлю продуктів харчування, благодійних пожертв, пального, туалетного паперу, білизни жіночої, інша частину чеків не збереглося ні суми на чеках, ні виду товару, на купівлю яких їх було видано, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди задовольнити частково: стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 11 253, 78 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят три) грн. матеріальної шкоди та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1