1 із 3 Провадження №1-кп/303/315/21
Справа №303/187/21
Номер рядка статистичного звіту-25
ВИРОК
Іменем України
25 січня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево кримінальне провадження №0001025 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, громадянина України,
- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 128 КК України;
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 22 листопада 2020 року близько 18 години 00 хвилин у кухонному приміщенні будинку по АДРЕСА_1 вступив у сварку із своєю дружиною ОСОБА_5 , яка на той момент тримала на руках малолітню дитину ОСОБА_6 .
Під час сварки ОСОБА_3 наніс декілька ударів кулаками своїй дружині ОСОБА_5 в область голови, обличчя та у ділянку лівої лопатки, правого передпліччя, при цьому не передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_6 , хоча повинен був і міг це передбачити.
Від отриманих ударів ОСОБА_5 втратила рівновагу та випустила з рук малолітню доньку ОСОБА_6 , яка впала на підлогу та отримала тілесні ушкодження у вигляді лінійного перелому потиличної кістки та забій головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за статтею 128 КК України, як необережне спричинення тяжкого тілесного ушкодження.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив що викладені вище факти та обставини вчинення злочину, відповідають дійсності. Пояснив, що дійсно 22 листопада 2020 року повернулися з дружиною з дня народження. Близько 18 години між ними виникла сварка в ході якої він наніс декілька ударів дружині. На той час вона тримала їх дочку Злату на руках і несподівано дитина впала на підлогу, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження.

2 із 3
Також, суд враховує позицію потерпілої, яка не зверталася до суду з цивільним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, міру покарання, яку необхідно обрати обвинуваченому, за вчинений злочин, залишила на розсуд суду, просила суворо не карати.
Слід зазначити, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
На підставі частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до частини 2 статті 22 КПК України сторони мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. В судовому засіданні обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, при яких спричинено необережне тяжке тілесне ушкодження.
Факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у вигляді лінійного перелому потиличної кістки та забій головного мозку підтверджується висновком експерта від 03 грудня 2020 року за №501/2020.
Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, визначено що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом.
Таким чином, суд вважає що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, його вина доведена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого - статтею 128 КК України, а саме необережне спричинення тяжкого тілесного ушкодження.
Наданими суду доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, що останній раніше не притягався до кримінальної відповідальності відповідно до статт1 89 КК України на обліку у психіатра, фтизіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Позиції учасників судового розгляду.
Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пропонував суду призначити йому покарання за статтею 128 КК України у виді обмеження волі із застосуванням статей 75,76 КК України.
Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, не заперечуючи проти запропонованої прокурором міри покарання, просив суд його суворо не карати.
Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд керується статтями 65-67 КК України.
Також судом беруться до уваги, роз`яснення, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із змінами, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, тощо).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному та активне сприяння в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України, суд не знаходить.

3 із 3
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення з урахуванням статті 12 КК України.
У відповідності до п. 4,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілою, суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання скоєнню нових злочинів призначити йому покарання в межах санкції статті.
При викладеному, з урахування всіх обставин справи та мотиву вчинення кримінального правопорушення , за який обвинуваченому слід обрати покарання пов`язане з обмеженням волі, але враховуючи, наведене вище, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробування в порядку статей 75,76 КК України.
Вирішення цивільного позову та мотиви інших рішень.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373-376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: медичну документацію стосовно потерпілої ОСОБА_6 , яка знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження повернути до Закарпатської ОДЛ.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до частини 6 статті 376 КПК України копрію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуюча ОСОБА_1