Дата документу 30.07.2020 Справа № 554/2182/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 08 червня 2020 року в рамках кримінального провадженні № 0000287 від 22.10.2018 року, -
в с т а н о в и в :
До Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 , в якій вони просять скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 08 червня 2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженню № 0000287, зобов`язати слідчих ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження № 0000287 прийняти усі необхідні заходи для дотримання прав ОСОБА_3 як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.
В скарзі зазначають, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження № 0000287 від 22.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває 21 місяць і протягом цього часу ОСОБА_3 постійно намагається реалізувати свої права особи, якій злочином заподіяно моральну, фізичну та майнову шкоду. Однак слідчі своїми протиправними діями систематично порушують його права, відмовляючи у визнанні його потерпілим. В ході судового розгляду скарги на бездіяльність слідчого 10.04.2020 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави було встановлено, що постановою слідчого СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_6 від 20.11.2018 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000287 від 22.10.2018 р., копію вказаної постанови було отримано 08.05.2020 року. ОСОБА_3 оскаржив дану постанову та вона була скасована ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 28 травня 2020 року. 15.04.2020 року ОСОБА_3 направив заяву про залучення як потерпілого, однак пам`ятка про права та обов`язку вручена йому не була. 04 червня 2020 року після скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим, він повторно направив заяву про залучення його до кримінального провадження як потерпілого. 17 липня 2020 року вони отримали копію постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим, яка вважають необґрунтованою, незаконною та винесену з грубим порушенням вимог КПК України. ОСОБА_3 у скарзі зазначив, що кримінальне провадження № 0000287 було розпочато 22 жовтня 2018 року за заявою ОСОБА_7 , яка є його дружиною. Згідно короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, 04.10.2018 року працівники Котелевського ВП ГУНП в Полтавській області під час затримання ОСОБА_3 спричинили останньому тілесні ушкодження та застосували травматичну зброю. Незаконним діями працівників поліції ОСОБА_3 заподіяні тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта № 78 від 21.06.2019-22.07.2019 року могли утворитись в строк та за обставин 04.10.2018 року і які у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Постанова слідчого не містить обгрунтованих мотивів, за яких він не приймає висновок судово-медичного експерта № 78 від 21.06.2019-22.07.2019, пояснення викладені у заяві ОСОБА_7 , на підставі якої були внесені відомості до ЄРДР за ч.2 ст. 365 КК України, а також клопотання ОСОБА_3 про залучення його як потерпілого.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 вимоги підтримали та прохали їх задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги (а.с.23,30,36), про причини неявки суд не повідомив.
Вислухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0000287 від 22.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.
Як вбачається із постанови слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 08 червня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим від 08 червня 2020 року, на адресу Територіального управління 04.06.2020 року надійшло звернення адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , в якій вона просить визнати останнього потерпілим, так як діями службових осіб правоохоронних органів йому заподіяно шкоду. Вказав, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання такої шкоди ОСОБА_3 діями службових осіб правоохоронних органів, так як не встановлено беззаперечний факт вчинення останнім кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова про відмову у визнанні потерпілим є процесуальним рішення слідчого та повинна відповідати вимогам, визначеним ч. 5 ст. 110 КПК України.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Підстави, з яких слідчим відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 суперечать положенням КПК України, частиною 5 ст. 55 якого визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При винесенні вказаної постанови слідчим не вказано, які саме дії проведено по встановленню факту не заподіяння шкоди завданої кримінальним правопорушенням, ОСОБА_3 , зазначено лише, що в рамках кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання шкоди ОСОБА_3 .
В постанові відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілої подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України. Натомість, слідчим не надана оцінка висновку судово-медичного експерта № 78 від 21.06.2019-22.07.2019 року, згідно якого тілесні ушкодження могли утворитись в строк та за обставин 04.10.2018 року і які у своїй сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає відсутності очевидних і достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, а отже вважає, що постанова слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 20 листопада 2018 року по кримінальному провадженню № 0000287 від 22.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України підлягає скасуванню.
Вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого прийняти усі необхідні заходи для дотримання прав ОСОБА_3 як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого здійснення певних процесуальних дій, зокрема, вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, є дискреційними повноваженнями слідчого та не входить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 задовольнити частково.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 08 червня 2020 року в рамках кримінального провадженні № 0000287 від 22.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України скасувати.
У задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1