Справа № 171/1421/19
Провадження № 1-кп/0182/409/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.11.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2019 за № 0000610 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, не працює, розлучений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
(в режимі ВКЗ з Апостолівським
районним судом)
обвинуваченого ОСОБА_3
(в режимі ВКЗ з Апостолівським
районним судом)
захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 6 липня 2019 року приблизно о 16 годині, перебуваючи поблизу будинку № 8 по вул. Ремзаводська в м. Апостолове Дніпропетровської області, зустрів ОСОБА_5 , з якою виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході сварки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здавив правою рукою нижню щелепу потерпілої ОСОБА_5 . Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 дерев`яною драбиною, яку тримав у руках, наніс 2 удари в правий бік живота потерпілої ОСОБА_5 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 71/87-Е7 від 30.07.2019, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: повний травматичний вивих перших зубів та 2-го зуба ліворуч на нижній щелепі; два синці на правій бічній поверхні черевної стінки у верхній та середній її третинах. Всі виявлені тілесні ушкодження за своїм характером, як у сукупності так і кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав і показав суду, що 06.07.2019, коли він приїхав додому, сусід сказав, що у нього висить інтернет-кабель. Він подивився і побачив, що це дійсно так. Тоді він вирішив підвісити кабель, а потім викликати спеціаліста. Для того, щоб полагодити, взяв дерев`яну драбину довжиною приблизно 10 м та поклав драбину на землю біля кута будинку, де на 2-му поверсі знаходиться квартира потерпілої, після чого відійшов за дротом. Повернувшись, побачив, що потерпіла, яка була в стані алкогольного сп`яніння, відкинула драбину на сміття. Він це бачив. Він забрав драбину та поставив її з боку будинку і почав залазити на неї, але ОСОБА_5 підбігла та почала кричати і штовхати драбину, щоб його скинути на землю. Через те, що остання була в стані алкогольного сп`яніння, вона впала в кущі і вдарилася об невеличкий паркан. Після цього почала кричати, що її вбивають та кликати свого чоловіка. Коли чоловік потерпілої ОСОБА_7 прибіг, то вдарив його ціпком по голові, жбурляв в його бік камінням. Від удару у нього залишився шрам, але до поліції та СМЕ він не звертався. Потім ОСОБА_7 схопив драбину, вони стояли з різних сторін драбини та обидва її тримали. ОСОБА_7 знову хотів його вдарити, він різко відпустив драбину, від цього драбина впала на ОСОБА_7 та вдарила останнього по голові. Після цього вони розійшлись. До цих подій ніяких конфліктів ні з потерпілою, ні з її чоловіком у нього не було, однак у потерпілої були конфлікти з іншими сусідами, т.я. вона зловживає алкоголем. Також зазначив, що протягом усього конфлікту потерпіла ображала та лаялась, тілесних ушкоджень останній не наносив, а перебував у стані самозахисту.
Однак, винуватість обвинуваченого, на думку суду, підтверджується показаннями потерпілої, свідків, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показала, що обвинувачений є її сусідом, конфліктів раніше не було. 06.07.2019 приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3 приніс та поставив з боку будинку, біля її балкону драбину. Дріт дійсно висів, але вже три дні, і, оскільки вона не знала, що то за дріт, то сказала ОСОБА_3 про те, щоб останній викликав фахівців та не ліз сам. Оскільки драбина була приставлена до її балкону, який приватизований, драбину вона відштовхнула на землю, коли обвинувачений відійшов. ОСОБА_3 повернувся, взяв її за щелепу, мабуть, правою рукою, вона точно не пам`ятає, стиснув, від цього в неї пішла кров. Після цього три рази вдарив її кінцем драбини в правий бік. Від ударів драбина впала на землю. Оскільки вона кричала, її чоловік, який сидів неподалік на лавці з ОСОБА_8 , підбіг і ОСОБА_3 почав кидати в чоловіка цеглинами, однією з яких розбив чоловіку голову. Сусіди викликали швидку допомогу та поліцію. Чоловіка забрали до лікарні, а вона залишилась вдома. Примирення між нею та обвинуваченим неможливе, оскільки він навіть не вибачився перед нею.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що потерпіла ОСОБА_5 є його дружиною. З обвинуваченим стосунки до події були нормальні, він є його сусідом. В той день влітку 2019 р. він сидів на лавці із знайомим ОСОБА_8 , він чув, як дружина говорила обвинуваченому, щоб він не ставив драбину біля їх балкона та не ліз туди. Він у конфлікт не втручався. Потім він почув крик своєї дружини. Краєм зору він побачив, що ОСОБА_3 схопив дружину за щелепу, після того, як вона відкинула драбину. Він підбіг до неї, побачив, що у дружини тече кров із рота. Він став робити ОСОБА_3 зауваження, але ОСОБА_3 почав кидати в нього цеглини, чим розбив йому голову та мобільний телефон, а також вдарив його драбиною. Він був весь в крові та попросив сусідку викликати швидку допомогу і поліцію. Швидка допомога забрала його до лікарні, де він провів кілька днів. За щелепу ОСОБА_3 схопив дружину після того як вона відкинула драбину, що стояла з боку будинку. Драбина в той момент лежала на землі, потім ОСОБА_3 її підняв та нею вдарив дружину, від чого вона впала. Він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не спричиняв, коли ОСОБА_3 кидав у нього цеглини, дружина ще лежала на земля, а ОСОБА_8 стояв у стороні.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого та потерпілу знає, оскільки вони є його сусідами. Відносини були нормальні, сварок раніше не було. 06.07.2019 року він з ОСОБА_7 сидів на лавці біля під`їзду, де мешкають Павлючики, в першій половині дня, але час точно не пам`ятає. Між двома домами провис дріт мережі Інтернет, а обвинувачений хотів його поправити. Останній приніс дерев`яну драбину та поставив її, обіпершись на балкон Павлючиків. ОСОБА_5 це не сподобалось, вона підійшла та почала кричати на ОСОБА_3 щоб той не ліз на її балкон. ОСОБА_3 схопив ОСОБА_5 за щелепу та штовхнув, схопив або вдарив її так, що в неї випали зуби. Що саме робив ОСОБА_3 точно сказати не може, бо все сталося швидко. Чи бив ОСОБА_3 її драбиною, не бачив. Але вона потім впала. Чоловік ОСОБА_5 ОСОБА_7 , почувши крики дружини, пішов до неї, при цьому він спирався на милицю, тому йшов повільно. Підійшовши до дружини, він почав робити зауваження ОСОБА_3 , але обвинувачений його вдарив драбиною по голові, від чого ОСОБА_7 впав на землю, щоб хтось кидався цеглинами, він не бачив. Викликали швидку допомогу, ОСОБА_7 повезли до лікарні, він також поїхав до лікарні в машині швидкої допомоги разом із ОСОБА_7 , де останньому наложили шви.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим свої вини, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, винуватість ОСОБА_3 в кримінальному правопорушенні (проступку), вчиненому при викладених вище обставинах, доведена, окрім показань потерпілої та свідків, зібраними в ході досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0000610 :
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10.07.2019 потерпілої ОСОБА_5 , у якому вона просить прийняті заходи до її сусіда ОСОБА_3 , який 06.07.2019 о 16.00 біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 наніс їй тілесні ушкодження (а.п.6);
-висновком судово-медичного експерта №71/87-Е7 від 30.07.2019, згідно якого, при судово-медичному обстеженні у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: повний травматичний вивих перших зубів та 2-го зуба ліворуч на нижній щелепі; два синці на правій бічній поверхні черевної стінки у верхній та середній її третинах, які виникли від дії тупого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі). Всі виявлені тілесні ушкодження за своїм характером, як у сукупності так і кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів. Враховуючи характер, особливості, анатомічну локалізацію, ступінь загоєння тілесних ушкоджень (синці багрово-фіолетового кольору з відносно чіткими контурами; лунки відсутніх зубів зяють, в товщі ясен, в проекції відсутніх зубів, темно-червоні та червоні крововиливи), дані викладені в медичній довідці, давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті, вказаній ОСОБА_5 , тобто 06.07.2019 року (а.п.31-32);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.07.2019, згідно якого у присутності понятих проведено експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей (показів) потерпілої ОСОБА_5 . Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_5 показала і розповіла обставини скоєного кримінального правопорушення та механізм нанесення тілесних ушкоджень. А саме продемонструвала, як ОСОБА_3 взяв її за щелепу правою рукою, як її штовхнув, куди вона впала, а також показала, як і куди саме наносив їй удари драбиною. До протоколу додано фото таблицю (а.п.33-39);
-висновком судово-медичного експерта №87/91 додатковий від 30.07.2019, згідно якого експерт прийшов до висновку, що при порівнянні даних отриманих при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 , 1955 року народження, з даними, викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілою, не виключена вірогідність заподіяння тілесних ушкоджень при механізмі та способі, які були продемонстровані нею в ході проведення слідчого експерименту (а.п.42-44);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.07.2019, згідно якого свідок ОСОБА_8 у присутності понятих показав та розповів обставини скоєного правопорушення по відношенню до ОСОБА_5 . А саме куди ОСОБА_3 наніс удар правою рукою в щелепу потерпілої, як штовхнув її, куди саме впала потерпіла. До протоколу додано фото таблицю (а.п.45-49);
-висновком судово-медичного експерта №87/92 додатковий від 30.07.2019, згідно якого судовим експертом при порівнянні даних отриманих при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 , 1955 року народження з даними, викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , виявлено наступне: - у потерпілої в ході проведення експертного дослідження виявлено повний травматичний вивих перших зубів та 2-ого зуба ліворуч на нижній щелепі; будь-яких інших тілесних ушкоджень (синців, саден, крововиливів на слизовій оболонці губ) в місці проекції нижньої щелепи не виявлено. Підсумовуючи вищевикладене, експерт вважає, що вірогідніше всього тілесні ушкодженні у вигляді травматичних вивихів зубів виникли не від ударної дії тупого твердого предмета, яким могла бути стиснута в кулак рука, як вказує свідок в ході проведенні слідчого експерименту, а від здавлюючої дії тупого твердого предмета (предметів), якими могли бути пальці кисті; - анатомічна локалізація тілесних ушкоджень у вигляді синців на правій бічній поверхні тулуба не відповідає вказаному свідком способу їх спричинення (будь-яких тілесних ушкоджень в області правого плеча) в ході проведення експертного дослідженні виявлено. Спричинення тілесних ушкоджень у вигляді синців на тулубі при падінні в траву малоймовірні (а.п.52-54).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Хоча обвинувачений ОСОБА_3 себе винним не визнає, стверджує, що він перебував у стані самозахисту, однак його твердження нічим не доведені.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Тобто, для настання стану оборони, необхідно наявність посягання. Однак, опитані у судовому засіданні потерпіла та свідки стверджують, що потерпіла ОСОБА_5 не нападала на обвинуваченого, вона лише відкинула драбину, яку він поставив біля її балкону. Навіть сам обвинувачений не заявляв, що потерпіла напала на нього, наносила йому будь-які удари. Однак, згідно висновків судово-медичної експертизи, у потерпілої виявлені тілесні ушкодження, момент заподіяння яких бачили й свідки, при чому висновками судово-медичних експертиз підтверджена можливість заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень при механізмі та способі, які нею були продемонстровані. У обвинуваченого ж, хоча він і зазначав, що у нього також були тілесні ушкодження від ударів чоловіка потерпілої ОСОБА_7 , висновків СМЕ немає.
Свідок ОСОБА_7 підтвердив, що бачив, як обвинувачений схопив потерпілу за щелепу і наніс їй удари драбиною. Свідок ОСОБА_8 , який є незацікавленою особою, також підтвердив, що бачив, як ОСОБА_3 чи схопив за щелепу, чи вдарив в область щелепи, потерпілу. Покази потерпілої та свідків і в ході досудового розслідування, і в ході слідства є послідовними та узгоджуються з іншими доказами. Підстав сумніватися у показах потерпілої, свідків у суду немає, оскільки вони у судовому засіданні підтвердили, що раніше будь-яких конфліктів з обвинуваченим у них не було. Обвинувачений також підтвердив, що відносини у них були сусідськими.
Що стосується «заяви» свідка ОСОБА_8 , яка надійшла на електронну адресу суду, відповідно до якої він відмовляється від показів, які надавав суду, суд не може взяти до уваги цю «заяву», оскільки: по-перше, невідомо хто саме писав цю «заяву», чи дійсно підписував «заяву» свідок ОСОБА_8 . По-друге, свідок був безпосередньо допитаний в суді, де надав покази, що підтверджують винуватість ОСОБА_3 . А згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також суд враховує обставини справи; особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.п. 71), за місцем реєстрації та фактичного місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 72). Також суд враховує, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1986 року із діагнозом: «Розумова відсталість в легкому ступені дебільності» (а.п. 73), на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.п. 75).
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку (п.6 ч.1 ст.67 КК України).
Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції статі, за якою кваліфіковані його дії, у виді штрафу.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази по справі відсутні.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази по справі відсутні.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1