Справа № 304/1585/19 Провадження № 1-кп/304/91/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000038 від 24 січня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2017 року до покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке за ухвалою цього ж суду від 16 квітня 2018 року було замінене на 60 годин громадських робіт, знаючи про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування вказаного покарання, з 26 листопада 2018 року умисно, без поважних причин не з`являвся до КП «Комунальник» для відбування громадських робіт, чим ухилився від їх відбування, внаслідок чого не відбув сорок годин громадських робіт.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 389 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що не відбув покарання у вигляді громадських робіт через сімейні обставини, які склалися у родині після смерті його батька. Просив суворо його не карати, оскільки жалкує про вчинене.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1996-I).

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до проступку.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проживає у будинку батьків разом з матір`ю, братами та сестрами (а. с. 106, 107, 109).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням його особи, ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом зазначеного закону покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інформацію, викладену у досудовій доповіді, згідно якої орган пробації, беручи до уваги те, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, а відтак виконання покарання у громаді неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, враховуючи позицію прокурора, винному ОСОБА_3 необхідно для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді одного місяця арешту.

Призначаючи ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків згідно ст. 71 КК України, суд вважає за доцільне до покарання, призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2017 року, та заміненого ухвалою Перечинського районного суду від 16 квітня 2018 року на 60 годин громадських робіт, у вигляді 40 годин громадських робіт, що на підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає п`яти дням арешту.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2017 року, заміненого ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року, у вигляді 40 годин громадських робіт, що за правилами складання покарань відповідає 5 (п`яти) дням арешту, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця 5 (п`яти) днів арешту.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1