09.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/5757/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 1-кп/205/1103/20

09 вересня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000079 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір Краснодарський Край, Російської Федерації, громадянин України, який має середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 07.03.2020 року о 17 год. 10 хв., маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, взявши два порожніх мішки білого кольору, прибув на залізничну станцію Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Українська залізниця», що розташована за адресою: м. Дніпро, Новокодацький район, вул. Весняна, буд. 99-А, з метою набрати вугілля з вагону.

Знаходячись у зазначеному місці, ОСОБА_3 побачив, що на 10 залізничній колії стоїть вагон №56863517 за відправкою №46319000 станції Діївка - станція Маріуполь - Сортувальний Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Українська залізниця» з вантажем вугілля кокс, не поіменований в алфавіті, що належить ПрАТ «Дніпровський металургійний завод».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 07.03.2020 року близько 17 год. 15 хв., діючи умисно з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вказаного вагону № 56863517, по сходах заліз на нього та наповнив вугіллям кокс, не поіменований в алфавіті, що належить ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» два принесені із собою порожні мішки, після чого скинув їх з вагону на землю, зліз з вагону, взяв один мішок з вугіллям у руки та переніс до бетонної стежки на відстань 40 метрів від вказаного вагону. Після цього ОСОБА_3 повернувся до вагону № 56863517, взяв другий мішок у руки, та намагався покинути місце вчиненого кримінального правопорушення, однак не зміг довести свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений співробітниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення з вагону №56863517 за відправкою №46319000 станції Діївка - станція Маріуполь-Сортувальний Регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Українська залізниця» 49 кг вугілля кокс, не поіменований в алфавіті, що належить ПрАТ «Дніпровський металургійний завод», вартість якого становить 318 гривень 50 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, заявив про розкаяння та осуд своїх дій, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та просив суд, при судовому розгляді застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи зібрані у кримінальному провадженні докази, на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, обмежуючись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , суду пояснив, що він 07 березня 2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, вирішив піти на залізничну станцію Діївка, з метою набрати вугілля для продажу. Прийшовши на станцію Діївка він побачив вагони з вугіллям та підійшов до них. Обійшовши зазначені вагони він впевнився, що поруч нікого не має, заліз на один із вагонів та почав руками наповнювати мішок вугіллям. Наповнивши мішок, він зліз з вагону та відійшовши приблизно на сорок метрів від нього, де поклав його біля бетонної огорожі. Повернувшись за другим мішком він був затриманий працівниками охорони залізниці, якими в подальшому було викликано працівників поліції

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального проступку, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відносяться до категорії кримінальних проступків, данні про особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, не одружений, дітей не має.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк, передбачений ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов к кримінальному провадженні не заявлявся.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу №19/104-10/1/210 від 23.03.2020 року, витрати на яку складають 628,04 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази, два мішки вугілля, а саме 49 кг. коксу доменного (вугілля, не поіменований в алфавіті)», відповідно до вимог ст. 100 КПК України, підлягають поверненню власнику ПрАТ «ДМЗ».

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цим законом один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійок витрат на проведення судової товарознавчої експертизи №19/104-10/1/210 від 23.03.2020 року.

Речові докази, якими було визнано два мішки вугілля, а саме 49 кг. коксу доменного (вугілля, не поіменований в алфавіті)», який було передано під схорону розписку працівнику ПрАТ «ДМЗ» - вважати повернутим потерпілому ПрАТ «ДМЗ» за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1