Справа № 385/1296/20
03.11.2020 року слідчий суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
З метою вилучення предмету злочину, а також недопущення його знищення, чи настанні інших наслідків, які б могли перешкоди кримінальному провадженні, виникла необхідність у проведенні невідкладної слідчої (розшукової) дії огляду місця події, а саме території ПСП «Перемога», що розташована за адресою: вул. Центральна, 1, с. Соломія, Гайворонського району, Кіровоградської області.
Вказане майно вилучено та долучено до кримінального провадження в якості речового доказу, оскільки існують підстави вважати, що вищевказане зерно є предметом даного кримінального правопорушення, зберігає на собі його сліди.
Слідчий, як на підставу накладення арешту на вказане в клопотанні майно вказав на мету збереження його, як речового доказу, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, майно може мати сліди злочину, які можуть бути використані, як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних експертиз.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на майно, при цьому останній пояснив, що зерно кукурудзи ним було передано на відповідальне зберігання ПСП «Перемога» на підставі договору про надання складських послуг.
Заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, та дослідивши матеріали клопотання , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За нормами частини 2 та 3 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Рапортом старшого інспектора-чергового СРПП Гайворонського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 зафіксований той факт, що 31.10.2020 року, близько 14 год., невідомий чоловік, перебуваючи на території ПСП «Перемога», спільно із невідомими чоловіком шляхом обману заволоділи грошовими коштами в сумі 10 110 доларів США за купівлю зерна кукурудзи у директора ФГ «Прометей» ОСОБА_4 , чим спричинили йому значну матеріальну шкоду на зазначену суму.
Під час проведення слідчим огляду місця події 31.10.2020 року території ПСП «Перемога», що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 1 в с. Соломія Гайворонського району Кіровоградської області, було виявлено та вилучено:
Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду (ч.2 ст. 168 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зазначене зерно кукурудзи постановою слідчого від 01.11.2020 року визнано речовим доказом. Зберігається на території ПСП «Перемога», що за адресою: вул. Центральна, 1, с. Соломія, Гайворонського району, Кіровоградської області, на підставі договору про надання складських послуг № 26/10/20-01 від 26.10.2020 року, укладеного між ПСП «Перемога» та потерпілим ОСОБА_4 .
Аналізуючи надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене вище зерно кукурудзи відповідає критеріям ст. 98 КПК України, як речовий доказ, та наявні ризики, передбачені ст. 170 КПК України збереження речових доказів, тому з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, для чого необхідне збереження відповідного майна, клопотання слідчого про накладення арешту на зерно кукурудзи підлягає задоволенню, так як ненакладення арешту на дані матеріальні об`єкти може призвести до його приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, що може перешкодити проведенню слідчих дій у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171,172, 173КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно:
Визначити місце зберігання майна:
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата документу 03.11.2020