Справа № 461/1865/18
Провадження № 1-кп/461/70/20
УХВАЛА

08.07.2020 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого про повернення застави, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000370 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України.

31 березня 2020 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про повернення внесеної застави. Свої вимоги адвокат мотивує тим, що на виконання ухвали слідчого судді від 04 січня 2018 року нам за обвинуваченого ОСОБА_4 була внесена застава в сумі 75000,00 грн. Вважає, що строк дії запобіжного заходу у виді застави сплив, обвинувачений покладених на нього обов`язків не порушував. Тому, просить суд повернути суму застави.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання та повернути його захисникові ОСОБА_5 внесену ним заставу.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що запобіжний захід у виді застави не має встановленого строку дії, а на даний момент закінчили діяти лише покладені на ОСОБА_4 додаткові обовязки відповідно до ст. 194 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 04 січня 2018 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою; на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 - у розмірі 75000,00 гривень.

Цією ж ухвалою слідчого судді у разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави покладено на нього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_7 , фізичними особами підприємцями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та працівниками відділу адміністрування та контролю за відшкодуванням ПДВ камеральних перевірок податкової звітності платників території обслуговування Залізничної ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області з обставин цього кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до квитанції від 04 січня 2018 року застава у сумі 75000,00 грн була внесена на рахунок ДСА України адвокатом ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

У частині 11 ст. 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Заставодавець вважає, що суттю застави є забезпечення виконання підозрюваним виключно обов`язків, покладених слідчим суддею, проте суд не погоджується з таким твердженням з огляду на таке.

Застава забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків (частина 1 статті 182 КПК).

Обов`язки підозрюваного визначені в частині 7 статті 42 КПК, зокрема, це прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Ці обов`язки покладаються на підозрюваного, виходячи з його процесуального статусу статусу підозрюваного. Строк дії цих обов`язків співпадає з часом перебування особи у статусі підозрюваного та їх виконання не залежить від застосування до підозрюваного запобіжного заходу (крім обов`язків, передбачених пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК). Разом з тим, саме з метою забезпечення виконання у тому числі і цих обов`язків для забезпечення дієвості кримінального провадження за наявності, зокрема, відповідних ризиків до підозрюваного можуть застосовуватися запобіжні заходи, зокрема, застава.

Пунктом 2 частини 7 статті 42 КПК окремо визначено обов`язок підозрюваного виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ці обов`язки визначені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК та покладаються на підозрюваного слідчим суддею при застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, за умови доведення прокурором наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, з метою необхідності запобігання цим ризикам (частина 5 статті 194 КПК). Такі обов`язки покладаються на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (частина 7 статті 194 КПК).

Суд окремо звертає увагу на правову конструкцію норми частини 5 статті 194 КПК, яка містить імперативний припис щодо зазначення слідчим суддею про обов`язок підозрюваного (без визначення строку цього обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього слідчий суддя зобов`язує підозрюваного виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК (на строк не більше двох місяців).

Обов`язки підозрюваного, визначені статтю 42 КПК, в тому числі прибувати за викликом уповноваженої особи, та ті, що передбачені статтею 194 цього Кодексу, не є взаємовиключними чи альтернативними.

Згідно до частини 8 статті 182 КПК неявка належним чином повідомленого підозрюваного за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин або порушення інших покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків є окремими підставами для звернення застави в дохід держави.

Отже, застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на підозрюваного як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК.

Суд вважає помилковою думку заставодавця, що припинення дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, є припиненням запобіжного заходу у вигляді застави.

Правові наслідки припинення дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею при застосування запобіжного заходу у вигляді застави, визначені частиною 7 статті 194 КПК.

Так, після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. Тобто в такому разі скасовуються лише обов`язки підозрюваного, передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, а не запобіжний захід у вигляду застави в цілому.

У даному випадку з 04 березня 2018 року, тобто з моменту припинення строку дії покладених слідчим суддею обов`язків, застава забезпечує виконання обов`язків, покладених на підозрюваного КПК.

Застави, яка не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу (частина 11 статті 182 КПК).

Як зазначалось вище, процесуальний закон не обумовлює строк дії запобіжного заходу припиненням строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного слідчим суддею, припинення дії ухвали.

З цього слідує, що обов`язки, покладені слідчим суддею, є строковими, а застава, яка забезпечую виконання процесуальних обов`язків, не є обмеженою конкретним строком. Такий висновок підтверджується, зокрема, змістом частини 6 статті 181, частини 7 статті 194, частини 4 статті 196, статтями 197 та 211 КПК. Цими нормами визначається строковість затримання, запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, а також обов`язків, покладених слідчим суддею відповідно до статті 194 КПК.

Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що застава не повертається у разі припинення строку дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного при застосування запобіжного заходу у вигляді застави. У зв`язку з цим, у задоволенні клопотання заставодавця слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення застави відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 08 липня 2020 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 10 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1