Справа № 204/7162/20
Провадження № 1-в/204/1344/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши в залі судового засідання Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
27 жовтня 2020 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, а саме з 19 грудня 2017 року по 21 квітня 2020 року, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 - VIII від 26 листопада 2015 року.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 своє клопотання підтримав та просив його задовільнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання та зазначив, що згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року, за злочин який вчинив в вересні 2017 року. В даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , 19 грудня 2017 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 27 квітня 2020 року вироком Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який він вчинив в червні 2015 року, однак по вказаному кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався. Таким чином, коли відносно ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід вже діяв Закон України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, а за цією нормою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Заслухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки вісім місяців; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання один місяць позбавлення волі за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки один місяць. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання 19 грудня 2017 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року апеляційну скаргу прокурора було задоволено частково. Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2019 року відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України був змінений в частині призначеного покарання. ОСОБА_3 було засуджено до покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років восьми місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді одного року позбавлення волі; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2018 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць. В решті вирок суду залишено без змін.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області набрав законної сили 19 грудня 2019 року.
Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком і попереднім вироком від 05 вересня 2019 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки два місяці.
Вирок набрав законної сили 28 травня 2020 року.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, які ним були вчинені 28 вересня 2017 року.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні, яке перебувало на розгляді Козелецького районного суду Чернігівської області не обирався.
Згідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, а саме до 21 червня 2017 року.
Згідно п. 2 розділу ІІ Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року - цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
26 листопада 2015 року було прийнято Закон України № 838-VIII, яким змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21 червня 2017 року набрав чинності Закону України № 2046-VIII, яким змінено ч. 5 ст. 72 КК України. За цією нормою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Згідно п. п. 106, 107 постанови Великої Палати Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Крім того, суд зазначає, що дане питання вже було предметом розгляду в Новозаводському районному суді міста Чернігова, а саме ухвалою від 25 вересня 2020 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зарахування йому строку відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк відбутого покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 27 квітня 2020 року, строк попереднього ув`язнення з 19 грудня 2017 року по 21 квітня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ч. 5 ст. 72 КК України, Законом України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ст. ст. 21, 537, 539 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення в Дніпровський апеляційний суд через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1