Справа № 554/9455/20
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 03.12.2020

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, призваного на військову службу по мобілізації 17.02.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив військову службу у військовій частині п/п НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на посаді номер обслуги 1-ї протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

17.02.2015 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_3 за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 20.03.2015 року, ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги другої обслуги першого протитанкового артилерійського взводу першої протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону у військовому званні «солдат».

27.10.2015 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, без поважних причин, самовільно залишив військову частину п/п НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та лише 08.10.2020 року добровільно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю та пояснив, що 27.10.2015 року, проходячи військову службу самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . 08.10.2020 року добровільно з`явився до ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України вважає повністю доведеною.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до тяжкого.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується, на обліках нарколога та психіатра не перебуває.
Ризик його небезпеки для суспільства та вчинення повторних кримінальних правопорушень уповноваженим органом з питань пробації оцінюється як середній.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому суд рахує за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення - протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1