Справа № 503/1348/20
Провадження №1-кс/503/273/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Кодима

Слідчий суддя Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000042 від 04 вересня 2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

встановив:
Начальник СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна із забороною користування та розпорядженням ним.
Клопотання мотивоване тим, що 04.09.2020 року до Кодимського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 проте, що група осіб з числа АДРЕСА_2 та приватного підприємця ОСОБА_6 підробили та використовують правовстановлюючі документи на належне йому гаражне приміщення.
На підставі вказаного звернення 04.09.2020 року відомості внесено до ЄРДР за№ 0000042 за фактом підроблення документів, тобто вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.
Будучи допитаним з даного приводу ОСОБА_5 надав покази того, що за адресою: АДРЕСА_3 проживає його матір ОСОБА_7 , до 10.10.2018 року за вказаною адресою проживав його покійний батько ОСОБА_8 .
В 1986 році ОСОБА_9 , котрий проживав за вказаною адресою в квартирі АДРЕСА_4 до кінця 1980 років, побудував гаражне приміщення в дворі вказаного будинку.
12.06.1989 року ОСОБА_8 придбав вказане гаражне приміщення в ОСОБА_9 про, що в нього є розписка. Після чого ОСОБА_8 оформив право власності на зазначене гаражне приміщення та прибудоване до нього господарче приміщення (технічний паспорт та реєстраційне повідомлення Кодимського БТІ від 25.05.1994 року). У вказаний гараж проведено світло та встановлено лічильник, користувачем якого являвся його батько. З того часу й до настання смерті батько використовував гаражне приміщення за належністю, автомобіль ГАЗ 2410 котрим він володів та користувався зберігається там й на даний час.
В минулому році він з метою оформлення права власності на вказане гаражне та підсобне приміщення звернувся до КП «Кодимське РБТІ» для інвентаризації та виготовлення технічної документації на вказані споруди (технічний паспорт від 03.06.2019 року), після чого в Центрі надання адміністративних послуг Кодимської РДА реєстратором 01.06.2020 року зареєстровано право власності на вказані споруди розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , на його ім`я та видано Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
31.08.2020 року в обідній час ОСОБА_10 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_11 прибули до його матері, де на той час перебував і він та стали в грубій формі вимагати, звільнити вказане гаражне приміщення на яке, з їх слів в них є документи права власності, та яке як вони вважають вони займають законно. На його переконання про те, що гаражне приміщення належить йому на праві власності вказані громадяни не зважали, при цьому ОСОБА_12 сказав, що в разі добровільного не звільнення ним гаражного приміщення він сам зріже запірний пристрій на воротах, викотить автомобіль та повикидає на вулицю наявне там його майно. Після чого не досягши ніяких домовленостей, вказані громадяни пішли від них.
02.09.2020 року на воротах вказаного гаражного приміщення він побачив приклеєний лист аркушу паперу білого кольору, на якому маркером чорного кольору написано наступне: « ОСОБА_13 !!! Просимо Вас звільнити незаконно захоплене приміщення гаражу, яке Вам не належить. Прохання: звільнити його до 4.09.2020 р. Бо будемо приймати міри. 02.09.2020 р.».
08.09.2020 року до нього звернулась його матір та повідомила, що вказані громадяни захопили гаражне приміщення повісивши на двері навісний замок. Зважаючи на дані обставини він зателефонував на службову лінію 102 та повідомив про них. Після чого на місце події прибула СОГ Кодимського ВП та працівники поліції зафіксували даний факт, в той час ОСОБА_10 зняла самовільно встановлений замок та забрала його з собою.
Того ж дня на сайті Кодимської міської ради він побачив рішення сесії №1902-VІІ від 11.06.2020 року про виділення ОСОБА_10 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 .
Далі йому стало відомо про те, що ОСОБА_10 замовила в приватного техніка з інвентаризаційних робіт ОСОБА_14 виготовлення технічного паспорту на вказане гаражне приміщення (технічний паспорт від 24.06.2020 року), після чого рішенням виконавчого комітету Кодимської міської ради присвоєно поштову адресу гаражу, який знаходиться на прибудинковій території багатоповерхового житлового будинку від 30.07.2020 року. Після чого державний реєстратор ОСОБА_15 17.08.2020 року вніс відомості про державну реєстрацію на право власності за ОСОБА_10 на гаражне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_6 .
При цьому ОСОБА_5 зауважив, що фактично поштову адресу присвоєно неіснуючому гаражному приміщенню, оскільки правовстановлюючі документи на гараж у ОСОБА_10 виготовлені на неіснуючий гараж та зареєстровані на неіснуючу адресу в м. Кодима.
Окрім того, будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_16 надав покази того, що на даний час він являється депутатом Кодимської міської ради та Головою постійної комісії з питань законності, правопорядку та захисту прав громадян Кодимської міської ради.
В серпні 2020 року до нього як до голови вказаної комісії звернувся ОСОБА_5 зі скаргою на рішення сесії Кодимської міської ради про виділення ОСОБА_10 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 .
В ході розгляду вказаної скарги, при спілкуванні з ОСОБА_10 йому стало відомо про те, що в неї наявні правовстановлюючі документи на вказане гаражне приміщення, які вона оформила після отримання вказаного рішення Кодимської міської ради на підставі поданої заяви з даного приводу. Після чого ОСОБА_10 надала йому для ознайомлення технічний паспорт виготовлений техніком з інвентаризаційних робіт ОСОБА_14 та Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: гаражне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_6 . В той час при спілкуванні з юрисконсультом Кодимської міської ради ОСОБА_17 йому стало відомо про те, що підставою для прийняття рішення про виділення ОСОБА_10 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 на сесії Кодимської міської ради стала лише її заява, про існування інших документів, які б мали стати підставою для розгляду даного питання та прийняття вказаного рішення, йому нічого не відомо.
06.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 від 29.09.2020 року проведено тимчасовий доступ та вилучено в ПП «Гіль Н.М.», за адресою: АДРЕСА_7 архівну справу на гараж № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_6 .
Начальник СД вказує, що вилучена архівна справа має важливе значення для подальшого досудового розслідування, оскільки може бути використана, як речовий доказ у кримінальному провадженні, а тому з метою її збереження просить накласти на неї арешт із забороною користування та розпорядженням нею.
В судове засідання начальник СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володілець тимчасового вилученого майна ПП « ОСОБА_14 » в судове засідання також не з`явилася. Згідно положень другого речення ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Дослідивши клопотання та додані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3, ч.11 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При цьому, згідно ч.2 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В свою чергу пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Водночас із цим, згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, ч.2 ст. 298 КПК України передбачає, що досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Слідчим суддею встановлено, що 04.09.2020 року до Кодимського ВП надійшло звернення ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 проте, що група осіб з числа АДРЕСА_2 та приватного підприємця ОСОБА_6 підробили та використовують правовстановлюючі документи на належне мені гаражне приміщення.
На підставі вказаного звернення 04.09.2020 року відомості внесено до ЄРДР за№ 0000042 за фактом підроблення документів, тобто вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування.
Будучи допитаним з даного приводу ОСОБА_5 надав покази того, що за адресою: АДРЕСА_3 проживає його матір ОСОБА_7 , до 10.10.2018 року за вказаною адресою проживав його нині покійний батько ОСОБА_8 .
В 1986 році ОСОБА_9 , котрий проживав за вказаною адресою в квартирі АДРЕСА_4 до кінця 1980 років, побудував гаражне приміщення в дворі вказаного будинку.
12.06.1989 року ОСОБА_8 придбав вказане гаражне приміщення в ОСОБА_9 про, що в нього є розписка. Після чого ОСОБА_8 оформив право власності на зазначене гаражне приміщення та прибудоване до нього господарче приміщення (технічний паспорт та реєстраційне повідомлення Кодимського БТІ від 25.05.1994 року). У вказаний гараж проведено світло та встановлено лічильник, користувачем якого являвся його батько. З того часу й до настання смерті батько використовував гаражне приміщення за належністю, автомобіль ГАЗ 2410 котрим він володів та користувався зберігається там й на даний час.
В минулому році він з метою оформлення права власності на вказане гаражне та підсобне приміщення звернувся до КП «Кодимське РБТІ» для інвентаризації та виготовлення технічної документації на вказані споруди (технічний паспорт від 03.06.2019 року), після чого в Центрі надання адміністративних послуг Кодимської РДА реєстратором 01.06.2020 року зареєстровано право власності на вказані споруди розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , на його ім`я та видано Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
31.08.2020 року в обідній час ОСОБА_10 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_11 прибули до його матері, де на той час перебував і він та стали в грубій формі вимагати, звільнити вказане гаражне приміщення на яке, з їх слів в них є документи права власності, та яке як вони вважають вони займають законно. На його переконання про те, що гаражне приміщення належить йому на праві власності вказані громадяни не зважали, при цьому ОСОБА_12 сказав, що в разі добровільного не звільнення мною гаражного приміщення він сам зріже запірний пристрій на воротах, викотить автомобіль та повикидає на вулицю наявне там його майно. Після чого не досягши ніяких домовленостей, вказані громадяни пішли від них.
02.09.2020 року на воротах вказаного гаражного приміщення він побачив приклеєний лист аркушу паперу білого кольору, на якому маркером чорного кольору написано наступне: « ОСОБА_13 !!! Просимо Вас звільнити незаконно захоплене приміщення гаражу, яке Вам не належить. Прохання: звільнити його до 4.09.2020 р. Бо будемо приймати міри. 02.09.2020 р.».
08.09.2020 року до нього звернулась його матір та повідомила, що вказані громадяни захопили гаражне приміщення повісивши на двері навісний замок. Зважаючи на дані обставини він зателефонував на службову лінію 102 та повідомив про них. Після чого на місце події прибула СОГ Кодимського ВП та працівники поліції зафіксували даний факт, в той час ОСОБА_10 зняла самовільно встановлений замок та забрала його з собою.
Того ж дня на сайті Кодимської міської ради він побачив рішення сесії №1902-VІІ від 11.06.2020 року про виділення ОСОБА_10 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 .
Далі йому стало відомо про те, що ОСОБА_10 замовила в приватного техніка з інвентаризаційних робіт ОСОБА_14 виготовлення технічного паспорту на вказане гаражне приміщення (технічний паспорт від 24.06.2020 року), після чого рішенням виконавчого комітету Кодимської міської ради присвоєно поштову адресу гаражу, який знаходиться на прибудинковій території багатоповерхового житлового будинку від 30.07.2020 року. Після чого державний реєстратор ОСОБА_15 17.08.2020 року вніс відомості про державну реєстрацію на право власності за ОСОБА_10 на гаражне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_6 .
При цьому ОСОБА_5 зауважив, що фактично поштову адресу присвоєно неіснуючому гаражному приміщенню, оскільки правовстановлюючі документи на гараж у ОСОБА_10 виготовлені на неіснуючий гараж та зареєстровані на неіснуючу адресу в м. Кодима.
Окрім того, будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_16 надав покази того, що на даний час він являється депутатом Кодимської міської ради та Головою постійної комісії з питань законності, правопорядку та захисту прав громадян Кодимської міської ради.
В серпні 2020 року до нього як до голови вказаної комісії звернувся ОСОБА_5 зі скаргою на рішення сесії Кодимської міської ради про виділення ОСОБА_10 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 .
В ході розгляду вказаної скарги, при спілкуванні з ОСОБА_10 йому стало відомо про те, що в неї наявні правовстановлюючі документи на вказане гаражне приміщення, які вона оформила після отримання вказаного рішення Кодимської міської ради на підставі поданої заяви з даного приводу. Після чого ОСОБА_10 надала йому для ознайомлення технічний паспорт виготовлений техніком з інвентаризаційних робіт ОСОБА_14 та Витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: гаражне приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_6 . В той час при спілкуванні з юрисконсультом Кодимської міської ради ОСОБА_17 йому стало відомо про те, що підставою для прийняття рішення про виділення ОСОБА_10 земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу на прибудинковій території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6 на сесії Кодимської міської ради стала лише її заява, про існування інших документів, якіб б мали стати підставою для розгляду даного питання та прийняття вказаного рішення, йому нічого не відомо.
06.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області ОСОБА_1 від 29.09.2020 року проведено тимчасовий доступ та вилучено в ПП «Гіль Н.М.», за адресою: АДРЕСА_7 архівну справу на гараж № НОМЕР_1 розташований за адресою: АДРЕСА_6 .
Постановою начальника СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 07.10.2020 року, вилучена в ПП «Гіль Н.М.», за адресою: вул. Соборна, 189, м. Кодима, Одеської області архівну справа на гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_6 , була визнана речовим доказом та приєднана до даного кримінального провадження.
Враховуючи те, що вилучена архівна справа в подальшому може бути використана, як речовий доказ у кримінальному провадженні, з метою її збереження та запобігання можливого зникнення, втрати або пошкодження, на неї слід накласти арешт.
В свою чергу заявлена дізнавачем у клопотанні вимога про застосування заборони користування та розпорядження, вилученою архівною справою є необґрунтованою, так як, передбачені ч.11 ст. 170 КПК України підстави застосування заборони або обмеження користування та розпорядження майном дізнавачем не доведені, оскільки 06.10.2020 вищевказана архівна справа була вилучена, а 07.10.2020 приєднана та зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000042 як речовий доказ, що виключає можливість її приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі.
Керуючись ст.170-173 КПК України,

постановив:
Клопотання начальника СД Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, а саме архівну справу на гараж № НОМЕР_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_6 , яку 06.10.2020 року вилучено в ПП « ОСОБА_14 ».
В іншій частині клопотання відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разіякщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1