Провадження № 1-кс/554/32/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 23.09.2020 року,-
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій прохав визнати протиправною бездіяльність осіб Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 23 вересня 2020 року про вчинення слідчим ГУ НП Гумницьким та працівниками поліції, які проводили 29.11.1994 року відтворення обставин та події, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, визнання вчинення суддею ОСОБА_5 порушення присяги, зобов`язанняи посадових осіб Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві внести відомості до ЄРДР за заявою від 23 вересня 2020 року.
Заявник посилається на те, що він 23 вересня 2020 року подав до ГПУ заяву про злочин вчинений суддею Дніпропетровського обласного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 та слідчим СО Дніпропетровського ГУ УМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . ОСОБА_3 зазначив, що заява була отримана 09.10.2020 року прокуратурою Дніпропетровської області та зареєстрована за Вих.№ 31/3/11-р, однак станом на 25.11.2020 року відомості до ЄРДР не внесено. ОСОБА_3 вказує, що отримав відповідь з ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, у якій зазначено, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР у його заяві від 23.09.2020 року не вбачається, тому звернувся до суду зі скаргою.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.
Представник ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце та час розгляду скарги , про причини неявки суд не повідомлено .
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
З матеріалів скарги вбачається, що 23.09.2020 р. ОСОБА_3 надіслав на адресу керівника ГПУ Департаменту процесуального керівництва з кримінальних проваджень по тортурам та інших грубих правопорушень прав людини сторони правоохоронних органів ОСОБА_7 заяву про вчинення кримінальних правопорушень суддею Дніпропетровського обласного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 та слідчим СО Дніпропетровського ГУ УМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . У заяві повідомив, що 29.11.1994 року слідчий СВ Дніпропетровського міську правління УМВС вивіз його із СІЗО 1 м. Дніпропетровська на відтворення обстановки і обставин вчинення кримінального правопорушення. Під час зазначеної слідчої дії слідчий вказав, щоб він слухав його помічника та порушив право ОСОБА_3 на захист не надавши йому на вказану слідчу дію адвоката. На судовому розгляді він та його захисник заявляли клопотання про виклик в суд слідчого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , експерта, понятих та свідків, однак суддя ОСОБА_5 клопотання відхилив. З огляду на викладене, в діях вказаних осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України.
В скарзі зазначив, що його заяву отримано прокуратурою Дніпропетровської області 09.10.2020 року за Вх. № 31/3/1-р., однак станом на 25.11.2020 відомості до ЄРДР не внесено. ОСОБА_3 отримав лист з ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ,у якому зазначено, що підстав для внесення відомостей до ЄРДР у його заяві від 29.09.2020 року не вбачається.
Відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обовязковими для внесення до ЄРДР.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).
Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Заявник вказує на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії судді Дніпропетровського обласного суду ОСОБА_5 та слідчого СО Дніпропетровського ГУ УМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 365 КК України.
При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину слідчим суддею Дніпропетровського обласного суду ОСОБА_5 та слідчим СО Дніпропетровського ГУ УМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Крім того, доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями вказаних осіб, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.
Кримінальним процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовим особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.
Таким чином, доводи ОСОБА_3 у заяві від 23 вересня 2020 року є його особистою оцінкою рішення вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінального правопорушення, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Статтею 126 Конституції України визначено гарантії незалежності та недоторканості судді, згідно з якими вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобовязані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Таким чином, не зважаючи на те, що заявник вважає заяву від 23 вересня 2020 року повідомленням про вчинення суддею Дніпропетровського обласного суду ОСОБА_5 та слідчим СО Дніпропетровського ГУ УМВС в Дніпропетровській області ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. ст.365 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів, а тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просять заявник.
Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.
Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 23 вересня 2020 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.
Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 23.09.2020 року відмовити.
Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 17.06.2020 року, яким положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді на бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР визнані неконституційними, ухвала слідчого судді підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1