Дата документу 08.12.2020 Справа № 333/6561/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Єдиний унікальний № 333/6561/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1292/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, офіційного не працевлаштованого, на утриманні малолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.07.2020 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.307 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - арештному домі строком на 60 діб, до 19.01.2021 включно. Призначено заставу в розмірі 63060 грн.

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, 21.11.2020 ст. слідчий Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002700 від 20.11.2020 відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_8 будучи особою раніше засудженою, за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив новий аналогічний злочин за наступних обставин:

Приблизно 20.11.2020 в денний час доби, точну дату та час в ході досудового слідства встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу КАНАБІС та психотропної речовини МЕТАМФЕТАМІН на території м. Запоріжжя, в невстановленому місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу - КАНАБІС та психотропної речовини МЕТАМФЕТАМІН, які перебували у розфасованому вигляді, у виді 11 шт. зіп-пакетів з вмістом речовини білого кольору, та 4 згортків з рослинно речовиною сіро-зеленого кольору з метою їх подальшого збуту у вигляді «закладок» по різним адресам м. Запоріжжя.

З метою реалізації злочинного наміру, направленого на збут особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини невстановленим в ході досудового слідства особам, проживаючим на території м. Запоріжжя, ОСОБА_8 незаконно, зберігаючи при собі 11 шт. зіп-пакетів з вмістом речовини білого кольору, та 4 згортків з рослинно речовиною сіро-зеленого кольору, а саме особливо небезпечного наркотичного засобу - КАНАБІС та психотропної речовини МЕТАМФЕТАМІН, з метою подальшого збуту,переніс їх до будинку АДРЕСА_2 , де був затриманий працівниками поліції.

20.11.2020 в період часу з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. в ході проведення обшуку в порядку ч.3 ст.208 КК України у ОСОБА_8 в рюкзаку було виявлено і вилучено 11 шт. зіп-пакетів з вмістом речовини білого кольору, та 4 згортків з рослинно речовиною сіро-зеленого кольору. При цьому, один зіп-пакет з вмістом речовини білого кольору було упаковано окремо для проведення прискореної судово-хімічної експертизи, згідно висновку якої №7-3410 від 21.11.2020 речовина, що знаходиться у зіп-пакеті містить у своєму складі психотропну речовина МЕТАМФЕТАМІН, загальною масою 0,12147 г (в перерахунок на основу), яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесена до психотропної речовини, обіг якої обмежено (Таблиця ІІ, Список №2).

Таким, чином ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинене повторно.

Слідчий суддя погодилась з обґрунтованістю підозри вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, вид і розмір можливого покарання, наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, даних, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшла висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, а тому вважала за необхідне задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник, посилається на необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді, вважає, що вона підлягає скасуванню.

В обґрунтування скарги зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України є мінімальними. Вважає, що для ОСОБА_8 більш ніж достатнім буде застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Такий запобіжний захід забезпечить необхідний контроль за поведінкою підозрюваного та місцезнаходженням. Крім того, вказаний запобіжний захід дасть можливість ОСОБА_8 доглядати за собою, лікуватись, знайти роботу, вести соціальний образ життя та повноцінно реалізовувати право на захист у даному кримінальному провадженні. Також захисник посилається на наявність у ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків, постійне місце проживання, неможливість і недоцільність переховування від суду.

Просить змінити ухвалу слідчого судді від 21.11.2020 та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період часу з 20-00 год. до 07-00 год. наступного дня та покладенням відповідних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; захисника підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, обвинуваченому; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отдже, для обрання запобіжного заходу, суд повинен дослідити всі факти «за» та «проти» існування реальних ризиків для обрання запобіжного заходу. Такі доводи повинні бути не загальними і абстрактними, в усіх випадках, суд повинен надати оцінку ризикам.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів ухвала слідчого судді в цілому відповідає вищезгаданим вимогам.

Відповідно до матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 21.11.2020 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення; 2) потреби досудового розслідування виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до рішеннях ЄСПЛ у справах «К.Г. проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому тлумачення поняття «обґрунтованість» буде залежати від усіх обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з необхідністю на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства».

Підозра у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом затримання підозрюваної особи у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України; речовими доказами вилученими під час особистого обшуку в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України; оглядом місця події від 20.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.11.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 20.11.2020; висновком судової хімічної експертизи №7-2461 від 21.11.2020; протоколом пред`явлення особі для впізнання за фотознімками від 21.11.2020.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час судового розгляду суд першої інстанції з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному проваджені з урахуванням конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про застосування тримання під вартою судовий орган має брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; підвищена суспільна небезпечність; обґрунтованість доказів; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення; характер особи підозрюваного; минуле особи та його зв`язки з суспільством (Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лебіта проти Італії»).

Таким чином, колегія суддів не погоджується з доводами апелянта про те, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, суд не врахував всі наявні докази, які істотно можуть впливати на його висновки та те, що суд неправильно застосував кримінальний процесуальний закон, оскільки зазначені доводи апелянта спростовуються матеріалами провадження.

У рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Високий суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до правової позиції викладеної у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання від вартою, має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних засобів.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією статті, якою передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Підозрюваний ОСОБА_8 не працевлаштований, єдиним джерелом доходу є протиправна діяльність пов`язана із збутом наркотичних засобів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що викладені обставини свідчать про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Окрім того, судова колегія зазначає, що матеріалами апеляційного провадження встановлено, що 02.07.2020 ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до шести років вісім місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, знову став на злочинний шлях, вчинивши аналогічний злочин, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Апеляційний суд вважає, викладені відомості, як додаткову підставу для існування ризику в кримінальному провадженні, а саме те, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до матеріалів провадження, встановлено, що до підозрюваного ОСОБА_8 не може бути застосований запобіжний захід який не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів апелянта у скарзі про те, що відсутні достатні ризики для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки (дружину), має постійне місце проживання, оскільки враховуючи всі інші обставини кримінального провадження у колегії суддів відсутні підстави вважати, що запобіжні заходи, які не пов`язані з ізоляцією від суспільства можуть на даному етапі забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів наголошує, що слідчий суддя доводи, які викладені у апеляційній скарзі апелянта врахував, та з урахуванням обставин провадження, призначив заставу у розмірі 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн. 00 коп., як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів, за наслідками її розгляду вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4