Справа № 584/1304/20
Провадження №1-кс/584/314/20
УХВАЛА
01.10.2020 м. Путивль
08.05.2020 до ЧЧ Путивльського ВП надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа ТОВ "Агріпорт-Норд" здійснила підробку підписів в договорах оренди земельних ділянок, які знаходяться на території Путивльського району та належать мешканцям Путивльського району.
30.09.2020 до ЧЧ Путивльського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Козаче Путивльського району про те, що працівники ТОВ "Агріпорт-Норд" за допомогою сільськогосподарської техніки збирають врожай соняшника на самовільно зайнятих земельних ділянках.
30.09.2020 ТОВ "Агріпорт-Норд" направило до пайового масиву (поля), на котрому розміщено земельні ділянки (паї), котрі перебувають в оренді ФОП " ОСОБА_12 ", сільськогосподарську техніку, з метою збирання врожаю соняшника, в такий спосіб самовільно зайнявши земельні ділянки (паї), котрі перебувають в оренді у ФОП " ОСОБА_12 ".
Врожай соняшнику, вирощений на вказаних земельних ділянках, є фактично речовим доказом їх самовільного зайняття для сільськогосподарських потреб та фактично є об`єктом кримінального правопорушення, набутим внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім цього, трактор New Holland T8050, д.н. НОМЕР_1 та перевантажувальний бункерний накопичувач № 001398 є знаряддями вчинення злочину, а саме - факту збору врожаю на самовільно зайнятих земельних ділянках.
Оскільки збереження майна, а саме: посівів соняшнику, що ростуть на самовільно зайнятих земельнх ділянках, а також трактора New Holland T8050, д.н. НОМЕР_1 та перевантажувального бункерного накопичувача № 001398, яке відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, необхідно для подальшого проведення досудового розслідування, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, начальник сектору дізнання просив накласти арешт на це майно.
Начальниу СД в судовому засіданні внесене ним клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Представник ТОВ "Агріпорт-Норд", як власника майна, щодо якого розглядається питання про накладення арешту, в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на вищевказане майно. При цьому, свою позицію обгрунтовував тим, що ТОВ "Агріпорт-Норд" на вищезазначених земельних ділянках було здійснено посів соняшника в період дії договорів оренди землі, укладених з її власниками, а тому товариство має право на збір урожаю на цих ділянках. Крім того, представник ТОВ "Агріпорт-Норд" зазаначав, що відносини, які склались між товариством та власниками вказаних земельних ділянок, носять цивільно-правовий характер.
Заслухавши пояснення особи, яка звернулася з клопотанням, пояснення представника власника майна, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, зважаючи на таке.
В силу положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним (ч.1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2).
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08.05.2020 до ЧЧ Путивльського ВП надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа ТОВ "Агріпорт-Норд" здійснила підробку підписів в договорах оренди земельних ділянок, які знаходяться на території Путивльського району та належать мешканцям Путивльського району.
30.09.2020 до ЧЧ Путивльського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Козаче Путивльського району про те, що працівники ТОВ "Агріпорт-Норд" за допомогою сільськогосподарської техніки збирають врожай соняшника на самовільно зайнятих земельних ділянках.
Разом з тим, особою, яка звернулася з клопотанням про арешт майна, не було додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, та свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.
У тому числі, слідчим не доведено, яким чином посіви соняшнику, трактор New Holland T8050, д.н. НОМЕР_1 та перевантажувальний бункерний накопичувач № 001398 можуть мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 197-1 КК України, при тому що даний злочин відноситься до злочинів з матеріальним складом, так як доведенню у кримінальному провадженні підлягає саме самовільне зайняття земельної ділянки із заподіянням значної шкоди її законному володільцю або власнику.
Само по собі посилання особи, яка звернулася з клопотанням про арешт майна, на те що вказане майно фактично є речовими доказами (посіви соняшнику - об`єкт кримінального правопорушення, набутий внаслідок вчинення кримінального правопрушення, а трактор та перезавантажувальний бункерний накопичувач - знаряддя злочину), не може бути враховано, як мета для накладення арешту у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, внесене клопотання про арешт майна не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна, про арешт якого йдеться у клопотанні, розмір завданої значної шкоди її законному володільцю або власнику на момент подання клопотання слідчим не встановлено, що є обов`язковою вимогою при вирішенні зазначеного питання для з`ясування співмірності вартості майна, на яке накладається арешт і завданої шкоди. Орган досудового розслідування, в порушення вимог ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України, не додав до клопотання матеріали, які б підтверджували вартість посівів соняшника, яким засіяна та який вирощується на зазначеній земельній ділянці, не визначено стан розвитку та стадія зрілості посівів, шляхи збереження і збору врожаю.
Враховуючи те, що начальником сектору дізнання заявлено клопотання про накладення арешту саме на посіви соняшнику та сільськогосподарську техніку, що не відповідає вимогам, передбаченим ст.98 КПК України щодо речових доказів, на які може бути накладено арешт, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Виходячи з наведеного, керуючись ст. 98, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170, 171-175 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1