Справа № 202/6652/20
Провадження № 1-кс/202/7829/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

05 листопада 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, є громадянином України, має вищу освіту, офіційно працевлаштований начальником дільниці ТОВ «ЕДС Інжинірінг», одружений, має малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000797 від 03 листопада 2020року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

05 листопада 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 05 листопада 2020 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2020 року, приблизно о 17:20 годині, в темний час доби, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.02.2019 року належить на праві власності йому особисто, рухався по проїзній частини дороги зі сторони Мерецькова у напрямку вул. Старовокзальна у м. Кривому Розі, у цей же час попереду нього у попутному напрямку рухались інші транспортні засоби, а у зустрічному напрямку рухався водій ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Mazda Xedos 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 26.10.2013 року належить на праві власності ОСОБА_10 .

У процесі руху, водій ОСОБА_4 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, маючи об`єктивну можливість виявити дорожню розмітку п. 1.1 ПДР України (вузька суцільна лінія) та розуміючи, що проїзна частина по ходу його руху має підйом та в умовах недостатньої видимості, почав виконувати маневр обгону транспортних засобів, які рухались попереду нього у попутному напрямку, перетнув дорожню розмітку п. 1.1 ПДР України (суцільна лінія), виїхав на смугу зустрічного руху.

У ході виконання маневру обгону транспортних засобів водій ОСОБА_4 не впевнився в тому, що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та на смузі зустрічного руху допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 об передньою ліву частину автомобіля «Mazda Xedos 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Своїми діями водій автомобіля «Subaru Legacy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 14.2 (б), 14.6 (г) Правил дорожнього руху України та дорожньої розмітки п. 1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з характером настання дорожньо-транспортної події, внаслідок якої водій автомобіля «Mazda Xedos 6», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди, а інші пасажири даного автомобіля: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 отримали тілесні ушкодження, з якими були доставлені до лікарень м. Кривого Рогу.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

03 листопада 2020 року о 23:17 годині громадянина ОСОБА_4 було затриманов порядку ст. 208 КПК України.

04 листопада 2020 ОСОБА_4 оголошено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років і підозрюваний усвідомлює, що враховуючи обставини скоєного ним злочину, суд може обрати найсуворішу міру покарання передбаченою санкцією статті, фактично мешкає та зареєстрований у м.Вільногірськ що може свідчити про можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.

В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий зазначив, що ОСОБА_4 , приймаючи участь у слідчих діях, фактично володіє інформацією щодо зібраних доказів, здобутих в ході досудового розслідування, знає ПІБ свідків та, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи тяжкість покарання, матиме змогу незаконно впливати на них, здійснювати тиск на свідків, які викривають його як особу, що вчинила злочин.

Також існує ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме без поважних причин не з`являтись слідчого, прокурора або суду з метою затягування строку досудового розслідування, а в подальшому і судового розгляду або вчинити інші дії спрямовані на порушення розумних строків проведення досудового розслідування або в подальшому судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

05 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із врахуванням клопотання прокурора, до якого долучено лист головного лікаря КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2», з якого вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні полі травми з 03 листопада 2020 року та може бути транспортований для проведення слідчих дій лише за умов транспортування медичним транспортом у лежачому положенні та клопотання захисника підозрюваного про проведення судового засідання з розгляду клопотання слідчого в режимі відеоконференції, призначено проведення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в режимі відеоконференції, проведення якого доручено Апеляційному суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг), що розташований за адресою: 50074, м.Кривий Ріг, пр-кт Героїв-підпільників (пр-кт Дзержинського) 31.
05 листопада 2020 року до початку судового засіданні, на електронну адресу суду надійшло заперечення адвоката ОСОБА_5 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якого захисник просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, посилаючись на те, що слідчим у клопотанні не доведена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, оскільки після ДТП, ОСОБА_4 знаходився на місці ДТП, нікуди не втікав, намагався надати першу медичну допомогу потерпілим іншого транспортного засобу, був тверезий та викликав швидку. Також ОСОБА_4 бажає та буде відшкодовувати збитки потерпілій стороні, останній мешкає та працює у іншому місті і впливати на свідків не має фактичної змоги. Позитивно характеризується, за місцем свого постійного мешкання, офіційно працевлаштований та позитивно характеризується за місцем роботи ТОВ «ЕДС-ІНЖИНІРИНГ», має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , 2013 р.н., який є дитиною-інвалідом, що мас діагноз: цукровий діабет 1-го типу, тяжка форма, глікемічний контроль з високим ступенем ризику, що потребує постійного догляду та лікування. Одружений та є одним годувальником сім`ї, оскільки жінка не працює та доглядає за дитиною-інвалідом. Також є годувальником та має на утриманні матір ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та тещу ОСОБА_15 . ІНФОРМАЦІЯ_8 , які є особами похилого віку. Перебуває на диспансерному нагляді, має хронічне захворювання шлунку у вигляді язви, хронічний гастродуоденіт ти злукову хворобу дванадцятипалої кишки, які вимагають якісного, постійного та збалансованого харчування і нагляду лікарів, що не можливо в умовах установ виконання покарань.

Окрім вказаного вище, захисник у запереченні звертає увагу на рекомендації завідуючого відділенням політравми КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР, відповідно до якої ОСОБА_4 знаходиться на стаціонарному лікування у відділення політравми з 03.11.2020 року по теперішній час із основним діагнозом: «Поєднана травма. Закрита травма грудної клітини. Забій, садна грудної клітини. Закритий уламковий перелом правої п`яткової кістки. Тест повітря на алкоголь - 0,00 проміле. Хворий потребує подальшого стаціонарного лікування з оперативним втручанням.», що на думку захисника прямо та фактично унеможливлює за станом здоров`я перебування ОСОБА_4 у місцях виконання покарань. Також, 04.11.2020 року на ім`я слідчого була надана довідка про те, що ОСОБА_4 для проведення слідчих дій за межами медичного закладу може бути транспортований лише медичним транспортом та лише у лежачому положенні.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наголосив на обґрунтованості підозри.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, посилаючись не недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Підтримав доводи поданого ним заперечення на клопотання слідчого та звернув увагу на те, що відсутні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні. Окрім цього підозрюваний бажає відшкодувати завдані збитки та примиритися із потерпілими, оскільки розуміє серйозність спричинених ним наслідків. ОСОБА_4 активно співпрацює із слідчими органами, визнає свою провину та намагається усіляко сприяти розслідуванню і зобов`язується прибувати за першим викликом слідчого, прокурора або суду. Також захисник звернув увагу на те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки та тримання ОСОБА_4 під вартого після його одужання позбавить його можливості заробляти гроші для утримання сім`ї, малолітньої дитини-інваліда і близьких родичів похилого віку, а крім того позбавить можливості заробляти кошти для відшкодування завданих збитків потерпілій стороні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав доводи свого захисника та просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувавши до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке виразилось в порушенні особою Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправного діяння та резонанс у суспільстві.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснювати тиск на свідків, які викривають його як особу, що вчинила злочин та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В свою чергу, ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховую особу підозрюваного, має вищу освіту, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину-інваліда та родичів похилого віку, має постійне місце реєстрації та проживання за яким характеризується з позитивного боку, раніше не судимий, що свідчить про стійкість соціальних зв`язків останнього. Враховує слідчий суддя і стан здоров`я підозрюваного, який має хронічні захворювання шлунку.

Також слідчий суддя враховує і те, що підозрюваний співпрацює зі слідством, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає в повному обсязі та має намір відшкодувати потерпілим завдані збитки.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

За змістом ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із вимогами п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі "Вренчев проти Сербії").

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, стосовно недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки встановлені в судовому засіданні ризики на час розгляду клопотання не існують з таким високим ступенем ймовірності, за яким потреби досудового розслідування та судового розгляду виправдовували застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, окрім проходження стаціонарного лікування в КП «Криворізька міська клінічна лікарні № 2» Криворізької міської ради.

Після закінчення лікування та виписки ОСОБА_4 з КП «Криворізька міська клінічна лікарні № 2» Криворізької міської ради, вважати що до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду або слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000797;

2)цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3)повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно з-під варти та після закінчення лікування та виписки ОСОБА_4 з КП «Криворізька міська клінічна лікарні № 2» Криворізької міської ради зобов`язати його прибути до місця свого проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали слідчого судді до 01 січня 2021 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1