Ухвала

іменем України
15 січня 2021 року

м. Київ
справа № 362/749/19

провадження № 51-6079ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року та Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року,
встановив:
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року задоволено подання Васильківського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 11 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), у виді 4 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінальновиконавчій установі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 встановлено рахувати з моменту його фактичного затримання 15 квітня 2019 року.
Київський апеляційний суд ухвалою від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року без зміни.
Як убачається із поданої заяви, яка по суті є касаційною скаргою, засуджений ставить питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Як убачається зі змісту оскаржуваних ухвал, вони стосуються питання, пов`язаного з виконанням вироку, і постановлені відповідно до розділу VІІІ «Виконання судових рішень» КПК.
Частиною 6 ст. 539 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Системне тлумачення статей кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку про те, що рішення суду першої інстанції, яким вирішуються питання, пов`язані з виконанням вироку, та рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду скарги на нього, не підлягає касаційному оскарженню, оскільки таке оскарження не передбачене у статті 539 КПК.
Аналіз наведеної норми закону вказує на те, що ухвали апеляційного суду, постановлені за результатом перегляду ухвал місцевих судів, які стосуються вирішення питань щодо порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають, оскільки таке оскарження не передбачено ст. 539 КПК.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на те, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК, у тому числі про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком (п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК), належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскарженні у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК.
Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати ККС Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к).
У згаданій постанові Верховним Судом надано висновок про те, що за змістом пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України, частини 2 статті 424, частини 6 статті 539 КПК ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
З урахуванням викладеного, оскаржувані ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року та Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року, не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, оскільки касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Суд, вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3