Справа № 405/5370/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , заінтересованих осіб керівника філії «Олександрійський кінний завод №174» ДП «Конярство України» ОСОБА_4 , представника ТОВ «Агрогрупа Деметра» ОСОБА_5 , клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 13.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,
встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на земельні ділянки та сільськогосподарську продукцію, а саме на соняшник та кукурудзу, що проростає на зазначених земельних ділянках:

1) :02:000:9651 площею 49,6936 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

2) :02:000:9438 площею 12,6913 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

3) :02:000:9432 площею 81,8447 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

4) :02:000:9550 площею 29,2125 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

5) :02:000:9552 площею 20,0218 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

6) :02:000:9577 площею 10,8096 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

7) :02:000:9632 площею 23,6767 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

8) :02:000:9699 площею 97,3110 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

9) :02:000:9725 площею 148,4281 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

10) :02:000:9578 площею 9,5078 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

11) :02:000:9674 площею 122,7653 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

12) :02:000:9681 площею 161,5826 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

13) :02:000:9680 площею 42,6673 Га, де наявні післяжнивні рештки;

14) :02:000:9731 площею 181,6962 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

15) :02:000:9653 площею 98,1461 Га, де наявні післяжнивні рештки соняшника;

16) :02:000:9675 площею 102,0205 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

17) :02:000:9682 площею 22,6590 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

18) :02:000:9677 площею 124,4912 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

19) :02:000:9679 площею 151,1210 Га, де наявні післяжнивні рештки;

20) :02:000:9678 площею 23,5347 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

21) :02:000:9655 площею 100,0674 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

22) :02:000:9554 (архівний ) площею 59,7914 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

23) :02:000:9696 площею 128,7726 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза;

24) :02:000:9055 площею 156,5757 Га, що має післяжнивні рештки від соняшника;

25) :02:000:9553 площею 44,0308 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

26) :02:000:9691 площею 108,2431 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза;

27) :02:000:9693 площею 104,2130 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

28) :02:000:9692 площею 112,6439 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

29) :02:000:9690 площею 110,0820 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшник;

30) :02:000:9688 площею 111,1296 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

31) :02:000:9689 площею 112,6439 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

32) :02:000:9556 площею 68,5360 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

33) :02:000:9721 площею 159,8156 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

34) :02:000:9626 площею 161,4220 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою;

35) :02:000:9642 площею 16,3291 Га, що засіяна сільськогосподарською культурою соняшником;

36) :02:000:9695 площею 77,80 Га, рілля;

37) :02:000:9639 площею 11,8622 Га, рілля;

38) :02:000:9724 площею 3,8284 Га, рілля;

39) :02:000:9611 площею 7,1932 Га, рілля;

40) :02:000:9613 площею 8,1021 Га, рілля;

41) :02:000:9652 площею 17,2679 Га, засіяні сільськогосподарською культурою люцерною;

42) :02:000:9590 площею 21,3778 Га, засіяні сільськогосподарською культурою люцерною;

43) :02:000:9589 площею 25,4653 Га, засіяні сільськогосподарською культурою люцерною;

44) :02:000:9591 площею 23,3422 Га, засіяні сільськогосподарською культурою люцерною;

45) :02:000:9057 площею 256,6075 Га, (з яких рілля 216,8 Га, соняшник 102,56 Га);

46) :02:000:9694 площею 111,428 Га, рілля;

47) :02:000:9719 площею 85,88 Га, рілля;

48) :02:000:9698 площею 93,3329 Га, засіяні сільськогосподарською культурою кукурудзою;

49) :02:000:9654 площею 149,3837 Га, рілля;

50) :02:000:9676 площею 86,7156 Га, рілля;

51) :02:000:9673 площею 36,8631 Га, рілля;

52) :02:000:9672 площею 59,4140 Га, рілля;

53) :02:000:9424 площею 14,9231 Га, рілля;

54) :02:000:9671 площею 51,6150 Га, рілля;

55) :02:000:9437 площею 46,7209 Га, рілля.

При накладенні арешту слідчий просить застосувати заборону на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 13.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 190 КК України.

28.08.2020 постановою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 в порядку ст. 217 КПК України об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000270 від 13.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, № 0000287 від 27.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, та № 0000288 від 27.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та об`єднано в одне провадження за №0000270.

Досудовим розслідуванням встановлено, що юридичною адресою філії «Олександрійський кінний завод № 174» державного підприємства «Конярство України», (далі за текстом ОКЗ 174) є: Кіровоградська область, Олександрійський район, село Лікарівка, вул. Шевченка.

Засновником державного підприємства «Конярство України» являється Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Основним видом діяльності підприємства являється розведення коней та інших тварин родини конячих, вирощування зернових культур, бобових культур, насіння олійних культур, вирощування інших однорічних та дворічних культур, розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів, розведення овець і кіз, розведення свиней.

Відповідно до наказу директора ДП «Конярство України» ОСОБА_8 у липні 2018 року ОСОБА_4 був призначений на посаду керівника ОКЗ 174 та з нею було укладено контракт терміном на 1 рік. Новий контракт з ОСОБА_4 було укладено у липні 2019 року терміном на строком 3 роки.

Так, на початку 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, директор ОКЗ 174 ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним у порядку та підставах надання у користування земельних ділянок, діючи в супереч ст.ст. 81, 116, 125, 126, 211 Земельного кодексу України, всупереч ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», в супереч ст. 20 ЗУ «Про землеустрій» та в супереч постанови КМУ № 1134 від 02.11.2011 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь» діючи умисно, переслідуючи мету власного збагачення, з метою самовільного захоплення земельних ділянок, державної форми власності, з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Лікарівської сільської ради, Олександрійського району, Кіровоградської області.

З метою реалізації своїх злочинних намірів спрямованих на власне збагачення, шляхом отримання незаконного прибутку від реалізації сільськогосподарської продукції, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність будь-яких дозвільних документів на земельні ділянки державної форми власності, здійснював та продовжує здійснювати господарську діяльність на земельних ділянках без правовстановлюючих документів них, що підтверджується укладеним договором №02/05-20-1 від 20.05.2020 між філією «Олександрійський кінний завод № 174» державного підприємства «Конярство України» (Замовник), в особі керівника ОСОБА_4 , та ТОВ «Агрогрупа Деметра» (Виконавець), в особі директора ОСОБА_9 , відповідно до умов якого Виконавець має виконати сільськогосподарські роботи зі збирання ранніх зернових культур, а також соняшнику та кукурудзи на земельних ділянках загальною площею 3868 га, строк дії договору до 31.12.2020, при цьому у користуванні чи на іншому праві у Замовника відсутні такі площі земельних ділянок.

Слідчий просив накласти арешт на вказані земельні ділянки та сільськогосподарські культури, оскільки вони є речовими доказами в рамках кримінального провадження, а також, з метою спеціальної конфіскації.

В судове засідання не з`явився представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, тому з врахуванням положень ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе провести судовий розгляд за даної явки.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заінтересована особа керівник філії «Олександрійський кінний завод №174» ДП «Конярство України» ОСОБА_4 в суді пояснив, що їх підприємство є філією і підпорядковується ДП «Конярство України». Він, як директор, працює на підставі контракту, укладеного з директором державного підприємства. Будь-які дії щодо майна вчиняє за письмовою вказівкою директора державного підприємства. За розпорядження ДП «Конярство України» укладаються договори щодо обробітку земельних ділянок та безпосередньо ДП визначається і площа земельних ділянок, і вид сільськогосподарських культур, які підлягають посіву. Земельними ділянками, що вказані в клопотанні слідчого, використовуються філією «Олександрійський кінний завод №174» ДП «Конярство України» з 1934 року. За користування земельними ділянками щорічно ними сплачуються податки, про що надав підтверджуючі квитанції (а.п.220-225). Рішенням Господарського суду від 2016 року, копію якого надав до суду, підтверджена правомірність користування земельними ділянками, що вказані в клопотанні. За дорученням директора ДП «Конярство України» від 12.02.2018, займається розробленням проекту землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок.

Представник ТОВ «Агрогрупа Деметра» ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що законність користування земельними ділянками філією вже було предметом судового розгляду господарського суду, що підтверджується рішенням. ТОВ «Агрогрупа Деметра» надає послуги по посіву, вирощуванню та збиранню сільськогосподарської продукції. Зібраний урожай є власністю безпосередньо ДП «Конярство України», яке ним і розпоряджається. Вважає клопотання необґрунтованим, а застосування накладення арешту не забезпечить збереження державного майна, тому просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані стороною кримінального провадження матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 13.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 190 КК України, за вищевказаними обставинами (витяг з ЄРДР а.п.6-7).

Так, відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктом 1 частини другої вказаної норми закону, визначено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, окрім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положеннями статтей 2, 7 КПК України регламентовано, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Так, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді в рамках кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Згідно матеріалів клопотання встановлено, що юридичною адресою філії «Олександрійський кінний завод № 174» державного підприємства «Конярство України», (далі за текстом ОКЗ 174) є: Кіровоградська область, Олександрійський район, село Лікарівка, вул. Шевченка.

Засновником державного підприємства «Конярство України» являється Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Основним видом діяльності підприємства являється розведення коней та інших тварин родини конячих, вирощування зернових культур, бобових культур, насіння олійних культур, вирощування інших однорічних та дворічних культур, розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів, розведення овець і кіз, розведення свиней.

Відповідно до наказу директора ДП «Конярство України» ОСОБА_8 у липні 2018 року ОСОБА_4 призначений на посаду керівника ОКЗ 174 та з нею було укладено контракт терміном на 1 рік. Новий контракт з ОСОБА_4 було укладено у липні 2019 року терміном на строком 3 роки.

Так, на початку 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, директор ОКЗ 174 ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним у порядку та підставах надання у користування земельних ділянок, діючи в супереч ст.ст. 81, 116, 125, 126, 211 Земельного кодексу України, всупереч ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», в супереч ст. 20 ЗУ «Про землеустрій» та в супереч постанови КМУ № 1134 від 02.11.2011 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь» діючи умисно, переслідуючи мету власного збагачення, з метою самовільного захоплення земельних ділянок, державної форми власності, з цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Лікарівської сільської ради, Олександрійського району, Кіровоградської області.

З метою реалізації своїх злочинних намірів спрямованих на власне збагачення, шляхом отримання незаконного прибутку від реалізації сільськогосподарської продукції, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність будь-яких дозвільних документів на земельні ділянки державної форми власності, здійснював та продовжує здійснювати господарську діяльність на земельних ділянках без правовстановлюючих документів них, що підтверджується укладеним договором №02/05-20-1 від 20.05.2020 між філією «Олександрійський кінний завод № 174» державного підприємства «Конярство України» (Замовник)в особі керівника ОСОБА_4 та ТОВ «Агрогрупа Деметра» (Виконавець) в особі директора ОСОБА_9 , відповідно до умов якого Виконавець має виконати сільськогосподарські роботи зі збирання ранніх зернових культур, а також соняшнику та кукурудзи на земельних ділянках загальною площею 3868 га, строк дії договору до 31.12.2020, при цьому у користуванні чи на іншому праві у Замовника відсутні такі площі земельних ділянок.

Таким чином, у ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні огляду земельних ділянок, які протиправно використовуються ОКЗ 174 в особі ОСОБА_4 та які знаходяться на території Лікарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, з наступними кадастровими номерами, а саме:

1) :02:000:9651 площею 49,6936 Га,

2) :02:000:9438 площею 12,6913 Га,

3) :02:000:9432 площею 81,8447 Га,

4) :02:000:9550 площею 29,2125 Га,

5) :02:000:9552 площею 20,0218 Га,

6) :02:000:9577 площею 10,8096 Га,

7) :02:000:9632 площею 23,6767 Га,

8) :02:000:9699 площею 97,3110 Га,

9) :02:000:9725 площею 148,4281 Га,

10) :02:000:9578 площею 9,5078 Га,

11) :02:000:9674 площею 122,7653 Га,

12) :02:000:9681 площею 161,5826 Га,

13) :02:000:9680 площею 42,6673 Га,

14) :02:000:9731 площею 181,6962 Га,

15) :02:000:9653 площею 98,1461 Га,

16) :02:000:9675 площею 102,0205 Га,

17) :02:000:9682 площею 22,6590 Га,

18) :02:000:9677 площею 124,4912 Га,

19) :02:000:9679 площею 151,1210 Га,

20) :02:000:9678 площею 23,5347 Га,

21) :02:000:9655 площею 100,0674 Га,

22) :02:000:9554 (архівний ) площею 59,7914 Га,

23) :02:000:9696 площею 128,7726 Га,

24) :02:000:9055 площею 156,5757 Га,

25) :02:000:9553 площею 44,0308 Га,

26) :02:000:9691 площею 108,2431 Га,

27) :02:000:9693 площею 104,2130 Га,

28) :02:000:9692 площею 112,6439 Га,

29) :02:000:9690 площею 110,0820 Га,

30) :02:000:9688 площею 111,1296 Га,

31) :02:000:9689 площею 112,6439 Га,

32) :02:000:9556 площею 68,5360 Га,

33) :02:000:9721 площею 159,8156 Га,

34) :02:000:9626 площею 161,4220 Га,

35) :02:000:9642 площею 16,3291 Га,

36) :02:000:9695 площею 77,80 Га,

37) :02:000:9639 площею 11,8622 Га,

38) :02:000:9724 площею 3,8284 Га,

39) :02:000:9611 площею 7,1932 Га,

40) :02:000:9613 площею 8,1021 Га,

41) :02:000:9652 площею 17,2679 Га,

42) :02:000:9590 площею 21,3778 Га,

43) :02:000:9589 площею 25,4653 Га,

44) :02:000:9591 площею 23,3422 Га,

45) :02:000:9057 площею 256,6075 Га,

46) :02:000:9694 площею 111,428 Га,

47) :02:000:9719 площею 85,88 Га,

48) :02:000:9698 площею 93,3329 Га,

49) :02:000:9654 площею 149,3837 Га,

50) :02:000:9676 площею 86,7156 Га,

51) :02:000:9673 площею 36,8631 Га,

52) :02:000:9672 площею 59,4140 Га,

53) :02:000:9424 площею 14,9231 Га,

54) :02:000:9671 площею 51,6150 Га,

55) :02:000:9437 площею 46,7209 Га.

10.06.2020 проведено огляди місця подій вищезазначених земельних ділянок та встановлено, що майже всі вони засіяні різними сільськогосподарськими культурами (кукурудза, соняшник, люцерна).

Працівниками ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель щодо вказаних земельних ділянок, та встановлено, що останні розташовані на території Лікарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області оброблені та засіяні сільськогосподарськими культурами. Також, перевіркою встановлено, що земельні ділянки використовуються невстановленою особою самовільно без правовстановлюючих документів, зареєстрованих у встановленому законом порядку.

Необхідність накладення арешту на вказані в клопотанні земельні ділянки та сільськогосподарські культури, слідчим обґрунтована тим, що вони є доказом вчинення кримінального правопорушення та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, необхідно враховувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Проте, зазначених вимог закону слідчий в клопотанні про арешт майна не дотримався.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на вказані земельні ділянки та сільськогосподарські культури, що є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Однак, у клопотанні слідчого не вказано, які ознаки речового доказу мають земельні ділянки та сільськогосподарська продукція та які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберігати на собі майно.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000270 від 13.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 190 КК України, жодній особі не повідомлено про підозру про вчинене кримінальне правопорушення.

У клопотанні слідчого не доведено та не обґрунтовано розміру спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди, який би підтверджував необхідність арешту майна. При цьому цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

За змістом ст. 197-1 КК України, самовільне зайняття земельної ділянки - це активні протиправні дії по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельною ділянкою.

Таке кримінальне правопорушення є злочином з матеріальним складом, тобто об`єктивна сторона цього злочину передбачає не тільки самовільне зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно-небезпечних наслідків - спричинення її власнику чи законному володільцю значної шкоди.

Однак, жодних даних про те, яка шкода заподіяна вказаним кримінальним правопорушенням у клопотанні органу досудового розслідування.

За таких обставин, посилання у клопотанні слідчого про арешт майна як на форму забезпечення доказів не ґрунтуються на вимогах закону.

Отже, клопотання слідчого не конкретизоване щодо підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та спосіб його виконання.

Орган досудового розслідування не надав достатні докази наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження речових доказів, оскільки факт обробітку земельної ділянки зафіксований розпорядником землі, вказані обставини встановлені оглядом місця події достатні для забезпечення кримінального провадження та досягнення мети розслідування.

При цьому, арешт земельних ділянок загальною площею 3868 Га, що засіяні сільськогосподарськими культурами, із застосуванням заборони відчуження користування та розпорядження, безумовно призведе до повного псування кукурудзи, соняшнику та люцерни, отже мета накладення арешту - забезпечення збереження майна, не буде досягнута.

Також, слідчим в клопотанні, окрім викладення норм кримінального процесуального законодавства, не зазначено існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що майно, на яке він просить накласти арешт, підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»). Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Будь-яких інших законних підстав визначених кримінальним процесуальним законом для арешту майна слідчим у клопотанні не вказано.

В кожному конкретному кримінальному провадженні застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, необхідно неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Окрім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Проте, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

В даному випадку слідчим не доведено жодного із цих пунктів та не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій по відношенню до майна, на яке просить накласти арешт, і яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173, 369-372 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 13.11.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10 Льон