Справа № 569/2658/18
УХВАЛА

13 жовтня 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за №569/2658/18 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.1, 4 ст. 358, ч. 3, 4 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в :
До Рівненського міського суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за №569/2658/18 відносно нього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1, 4 ст. 358, ч. 3, 4 ст. 358 КК України.
Свою заяву обґрунтовує тим,що в провадженні суду м. Рівне знаходиться вказане кримінальне провадження. Вказує, що 30.09.2020 суддя Сидорук не задовольняючи заяву про відвід послався на право об`єднання справ, передбачене ч. 1 ст. 334 КПК України. Вважає, вказане посилання помилковим, так як згідно змісту диспозиції ч. 1 ст. 334 КПК України можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають. Справа ЄРДР 0000162 в судді ОСОБА_5 не перебувала. Згідно листа керівника апарату суду кримінальне провадження закріплено за суддею ОСОБА_6 , справі присвоєно номер 569/20741/13. Фізичне отримання справи шляхом передачі від одного судді до іншого судді є недопустимим. Вважає, що дії судді ОСОБА_5 суперечить вимогам ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 30, ч. 1 п. 1 ст. 35, ч. 3 ст. 35 КПК України, Закону України «Просудоустрій тастатус суддів», Положення про АСДС.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою заяву підтримав, суду пояснив що відвід судді ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 00000162 заявляє повторно і просить задоволити з підстав, викладених в заяві та письмових поясненнях.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 за безпідставністю.
Заслухавши думку заявника та прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Так, зі змісту заяви ОСОБА_3 та його пояснень в судовому засіданні вбачається, що підставою для заявлення відводу стало прийняття суддею процесуальних рішень під час розгляду кримінального провадження, а також його дій як головуючого судді у судових засіданнях.
Разом з цим, сам по собі факт прийняття суддею процесуального рішення у кримінальному провадженні, так само, як і дії судді в судовому засіданні не можуть бути розціненими як обставини, що створюють сумніви з приводу неупередженості судді у кримінальному провадженні, оскільки оцінка таким рішенням та діям повинна надаватись судами вищих інстанцій під час перегляду кінцевого судового рішення у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про відвід, суд вважає, що обставини, вказані в заяві про відвід, не передбачені жодним з положень статті 75 КПК України, які містять підстави для відводу судді, і не можуть свідчити про упередженість судді.

Відповідно підстави для задоволення клопотання про відвід судді ОСОБА_5 відсутні.
Окрім того, суд приймає до уваги, що суддями Рівненського міського суду неодноразово розглядались заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 з тих самих підстав, про що постановлені ухвали про відмову у задоволенні відводу судді за необгрунтованістю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80- 82, 376, 395 КПК України, суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Рівненського міського суду ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №569/2658/18 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч.1, 4 ст. 358, ч. 3, 4 ст. 358 КК України- відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Рiвненського мiського суду ОСОБА_1