справа № 462/2052/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2020 року
Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представика потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0000759 від 02.03.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Львова, українця, громадянина України, непрацюючого,

одруженого, із середньою освітою, має на утриманні малолітню

дитину, проживає: АДРЕСА_1

раніше не судимого

за ч. 2 ст. 286 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 01.03.2019 року, приблизно о 22.30 год., керуючи автомобілем марки "Nissan Qashqai", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Городоцькій у м. Львові в напрямку вул. Сяйво, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме: Р. 1 п. 1.5, 1.10; Р 2п. 2.3 б), д); Р.12 п.12.3, 12.9 б), які виразилися у тому, що він, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, при проїзді ділянки вул. Городоцька поблизу буд. № 239 у м. Львові, рухаючись зі швидкістю біля 50 км/год в населеному пункті, де обмеження швидкості руху встановлено дорожням знаком 3.29 додаток 1 ПДР 30 км/год., не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду пішохода, якого він об`єктивно спроможний був виявити, який переходив вул. Городоцька у невстановленому місці, тобто поза межами пішоходного переходу, зліва на право по напрямку його руху, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода наїзд транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 , пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 85/19 від 25.03.2019 року, отримав наступні тілесні ушкодження: садна на обличчі, відкритий перелом обидвох кісток правої гомілки, закриті переломи лонних та сідничних кісток з обидвох сторін. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитися 01.03.2019 року в момент дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. У крові ОСОБА_6 виявлено 1,09 % етанолу.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України, так як останній вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило спотерпілому тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що в цей день повертався додому, на вулиці було темно, де сталася подія, ліхтар не світився, він не помітив, як потерпілий перебігав дорогу, у зв`яку із чим здійснив на нього наїзд. Викликали швидку, його забрали на ексертизу, а потерпілого у лікарню. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, моральну шкоду у сумі 5000 грн. відшкодував, матеріальну відшкодує страхова, оскільки у нього є усі довідки.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України є правильною, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочинам.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував моральну шкоду у сімі 5000 грн., має на утримання дитину-інваліда, думку потерпілого, який просить призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, раніше не судимий, не перебуває на обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах, працює, також те, що у крові потерпілого виявлено 1,09 % етанолу, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах ч. 2 ст. 286 КК України зі звільненням від відбування основного покарання, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Враховуючи обставини справи, думку потерпілого, суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Судовими витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на залучення експертів, які склали в загальному 3575,00 грн.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки:

- періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, повязані з залученням експертів у сумі 3575, 00 грн.

Речові докази: автомобіль марки "Nissan Qashqai" реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_8 .

Зняти арешт з автомобіля марки "Nissan Qashqai" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2019 року.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівської апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1