Справа № 643/7541/18
Провадження № 1-кп/643/204/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001318 від 18.10.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Покотилівка, Харківського району, Харківської області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.10.2017, приблизно о 18.25, керував технічно справним автомобілем «Мерседес Віто», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по пр. Ювілейному м. Харкова, зі сторони пр. Тракторобудівників в напрямку вул. Салтівське Шосе, зі швидкістю близько 60 км/годину.

Під час руху, в районі будинку № 83 по вищевказаному проспекту, ОСОБА_6 порушив вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

П.12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди",

та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила проїжджу частину справа наліво відносно напрямку його руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 3941-С/17 від 27.12.2017 року отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів заднього краю дистального мета епіфіза лівої великогомілкової кістки із зсувом, внутрішньої лодижки лівої гомілки із зсувом.

Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилося в тому, що він керуючи транспортним засобом, не зорієнтувався в дорожній обстановці, при виникненні небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину, не прийняв заходи до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, і допустив на неї наїзд, що спричинило вищевказані наслідки.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням, у зв`язку зі спливом строків притягнення його до кримінальної відповідальності. Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КПК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження 17 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України, цей злочин є злочином невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачалося покарання в редакції статті, яка діяла на час його вчинення, у виді штрафу.від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно з обвинувальним актом 17 жовтня 2017 року і ця обставина не заперечується.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився трирічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні та в його письмовій заяві від 18.01.2021 року, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_6 є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити і звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи вимоги ст.ст. 128-129 КПК України, суд роз`яснює потерпілій ОСОБА_7 її право на пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_6 , НАСК «ОРАНТА» в порядку цивільного судочинства та залишає позов ОСОБА_7 , який був пред`явлений в даному кримінальному провадженні, без розгляду.

Суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження відносно останнього закрити, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду, роз`яснивши їй право на звернення в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_2 , в доход держави, в особі Харківського НДЕКЦ МВС України на проведення автотехнічної експертизи № 545/18 від 17.05.2018 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн., автотехнічної експертизи № 548/18 від 18.05.2018 - 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн., автотехнічної експертизи № 549/18 від 17.05.2018 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн., всього 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) грн.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1