ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 вересня 2020 року у кримінальному провадженні №0000303 від 27 березня 2020 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, із неповною середньою освітою, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
за участю учасників судового провадження:
секретаря
судового засідання ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_4

У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 вересня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 05 листопада 2020 року.
ЄУНСС: 727/8009/20
Провадження №11-сс/822/231/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія в порядку КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, як незаконну, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 . Також, в разі наявності підстав для продовження строку тримання під вартою просить визначити розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази обгрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Також зазначає, що органом досудового розслідування не доведено ризиків того, що підозрюваний буде переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищить або спотворить речові докази.

Крім того, слідчим суддею не взято до уваги те, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідчим було подано з порушенням строків, та не враховані характеризуючі дані особи підозрюваного, зокрема, його позитивну характеристику за місцем проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, хворіє на ряд захворювань, які потребують лікування.

Апелянт вказує і на те, що при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не було визначено розмір застави.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 25 липня 2020 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_10 , будучи у попередній злочинній змові з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ним, переслідуючи умисну корисливу мету направлену на незаконне заволодіння коштами ОСОБА_13 , знаходячись в районі будинку АДРЕСА_2 , обступивши останнього з усіх сторін, змусили його йти за ними. Знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 з метою придушення волі потерпілого до опору та змоги втекти наніс ОСОБА_13 удар рукою в живіт. ОСОБА_13 , сприймаючи наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень реальними, переживаючи за своє здоров`я, на їхню вимогу почав рухатися за ними. В цей час ОСОБА_5 двічі ударив ОСОБА_13 рукою по голові та висловив незаконну вимогу про передачу на їхню користь грошей.
Знаходячись у дворі вищевказаного будинку, ОСОБА_10 , діючи відповідно до заздалегідь обумовленого плану злочинних дій, вдарив рукою ОСОБА_13 в обличчя та силоміць, проти його волі здійснив спробу заштовхати до автомобіля, однак ОСОБА_13 вирвався та почав тікати. Пробігши біля 2 метрів ОСОБА_10 та ОСОБА_12 наздогнали ОСОБА_13 та, поваливши на землю, стали наносити останньому удари руками й ногами по тілу, в більшості по голові, яку потерпілий прикривав руками. Переживаючи за своє життя та здоров`я, ОСОБА_13 здійснив спробу втекти, однак пробігши декілька метрів у глиб двору був спійманим ОСОБА_12 та поваленим на землю. В цей же час ОСОБА_10 , підбігши до ОСОБА_13 , наніс йому удар рукою по голові, тим самим придушив волю потерпілого до будь-якого опору. Після цього ОСОБА_13 сприймаючи наміри вищевказаних осіб щодо спричинення йому тілесних ушкоджень реальними, переживаючи за своє життя та здоров`я, на їхню вимогу почав рухатись за ними.

ОСОБА_13 проти своєї волі в оточенні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 пройшов на територію кооперативу гаражів №14 по вул.Руська в м.Чернівці, де ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , реалізовуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодінням грошовими коштами потерпілого, діючи у попередній злочинній змові з ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , та в їх інтересах, погрожуючи фізичною розправою пред`явили незаконну вимогу про передачу на їхню користь через тиждень часу грошей в сумі 1000 доларів США та в подальшому щомісяця по 500 доларів США. ОСОБА_13 , будучи заляканим, переживаючи за своє життя та здоров`я, сприймаючи їх погрози як реальні, погодився на їх вимогу.

01 серпня 2020 року близько 21 год. 00 хв. в телефонному режимі ОСОБА_10 нагадав ОСОБА_13 про борг, визначив час і обумовив попереднє місце зустрічі неподалік ресторану «Меркурій», що по вул. Винниченка в м. Чернівці.

Того ж дня, близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_13 , будучи заляканим, переживаючи за своє життя та здоров`я, сприймаючи попередні погрози фізичною розправою, як реальні, прибув до обумовленого місця, а саме до ресторану «Меркурій», що по вул. Винниченка в м.Чернівці, звідки його скерували в телефонному режимі до вул. Жасмінна, яка знаходиться неподалік вказаного ресторану. Знаходячись в районі будинку №66 по вул.Жасмінна в м. Чернівці, ОСОБА_13 передав ОСОБА_10 , який був з ОСОБА_11 , та діяв в інтересах усіх учасників, гроші в сумі 150 доларів США, 50 Євро та 1200 гривень.

При цьому, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_10 , реалізовуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодінням грошовими коштами потерпілого, діючи у попередній злочинній змові з ОСОБА_12 та ОСОБА_5 , в їх спільних інтересах, погрожуючи фізичною розправою пред`явив незаконну вимогу про передачу на їхню користь в 4-денний строк решти грошей в сумі 750 доларів США до раніше визначеної ними вимоги в сумі 1000 доларів США та в подальшому передавати їм по 7000 гривень кожних наступних десять днів. ОСОБА_13 , будучи заляканим, переживаючи за своє життя та здоров`я, сприймаючи їх погрози як реальні, погодився на їх вимогу. Після чого, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_10 визначили час і місце наступної зустрічі для передачі надуманого грошового боргу в сумі 750 доларів США.

05 серпня 2020 року близько 20 год. 15 хв. в телефонному режимі ОСОБА_10 нагадав ОСОБА_13 про борг та необхідність з`явитись в попередньому місці зустрічі по вул. Жасмінній в м. Чернівці.

Того ж дня, близько 22 год.00 хв. ОСОБА_13 , будучи заляканим, переживаючи за своє життя та здоров`я, сприймаючи попередні погрози фізичною розправою, як реальні, прибув на місце зустрічі по вул. Жасмінній, звідки його в телефонному режимі з незнайомого йому номеру телефону, особа зі знайомим йому голосом скерувала до іншого місця, а саме на територію ОКНП «Чернівецька ЛШМД», що по вул. Фастівська, 2 в м. Чернівці.

Знаходячись у вказаному місці на території ОКНП «Чернівецька ЛШМД», близько 22 год. 45 хв. ОСОБА_13 по телефону отримав вимогу від ОСОБА_10 про необхідність передачі грошей ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , які були присутні на зустрічі. В свою чергу потерпілий ОСОБА_13 передав гроші в сумі 5000 грн. ОСОБА_11 , а останній в свою чергу передав вказані гроші ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_11 , реалізовуючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами потерпілого, діючи у попередній злочинній змові з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , та в їх інтересах, погрожуючи фізичною розправою, пред`явив незаконну вимогу про передачу на їхню користь в 4-денний строк решти суми грошей до раніше визначеної ними вимоги в сумі 1000 доларів США та в подальшому передавати їм по 7000 гривень кожних наступних десять днів.

25 липня 2020 року, під час вимагання, ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 , а саме: перелом с/з човникоподібної кісточки правої кисті без зміщення відламків, які згідно висновку експерта №663екс від 31.07.2020 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

06 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
07 серпня 2020 року ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 жовтня 2020 року.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 вересня 2020 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 05 листопада 2020 року.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що надані слідчим та прокурором докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, про наявність обгрунтованих підстав вважати, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство на даний час закінчити не можливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій для виконання вимог КПК України, а також, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшились і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позицію захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та запобіжний захід з підстав, наведених у скарзі, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Пункт 1 ч. 1 ст. 178 КПК України зобов`язує слідчого суддю під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу враховувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею в цілому дотримані.
На думку апеляційного суду, в матеріалах провадження є достатньо доказів, які дозволили слідчому судді дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Крім того, районним судом у відповідності до вимог ст. 178 КПК України враховані дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що він не працює, не має офіційного джерела доходів, знайомий з потерпілим та іншими підозрюваними.
Також слідчим суддею враховано, що 06 серпня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину, із застосуванням насильства та погрозою його застосування, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі за його вчинення.
На підставі наведених обставин слідчим суддею районного суду зроблено вірний висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання як місцевим так і апеляційним судом не зменшилися, а продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які не допитані в судовому засіданні та можуть змінити надані ними покази, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тому доводи апелянта в цій частині є безпідставні.
Крім того, наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового слідства у даному кримінальному провадженні до закінчення двомісячного строку досудового розслідування, оскільки необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи проведених негласних слідчих (розшукових) дій, матеріали, які стали підставою проведення негласних слідчих (розшукових) дій клопотання слідчих про проведення НСРД, ухвали слідчих суддів апеляційного суду, визначити об`єм оголошення кінцевої підозри ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а в разі необхідності, й іншим особам, за дорученням прокурора надати доступ до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та їх захисникам, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, та провести інші слідчі дії.

Таким чином, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими матеріалами, відповідно до яких, вони об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо обґрунтованості пред`явленої підозри з точки зору достатності та взаємозв`язку, врахувавши, у тому числі, і обставини, на які посилається апелянт, прийшов до вмотивованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
Доводи апелянта про необгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, фактично зводяться до переоцінки доказів та не грунтуються на матеріалах провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям обгрунтована підозра добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, грунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та, які спонукали б неупереджену й розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обгрунтованою.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив причетність особи ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Також безпідставними є доводи апелянта про порушення слідчим строку подання клопотання про продовження строку запобіжного заходу, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 жовтня 2020 року, а тому останній день для подання клопотання про продовження строку запобіжного заходу припадає на 27 вересня 2020 року, тобто вихідний день. Слідчий вказане вище клопотання подав до суду на наступний робочий день -28 вересня 2020 року, тобто в строк, передбачений ч. 1 ст. 199 КПК України.
Разом з цим, колегія суддів враховує характеризуючі дані особи підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, однак наведене не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики.

Також колегія суддів враховує незадовільний стан здоров`я ОСОБА_5 . Однак суду не надано жодних документів, які підтверджують необхідність лікування підозрюваного в умовах стаціонарного лікування в спеціальних медичних закладах. Більше того, згідно наданого захисником ОСОБА_4 висновку лікарської консультативної комісії «Міської клінічної поліклініки №2» м. Чернівці від 28 вересня 2020 року (а.с.п. 54) ОСОБА_5 внаслідок наявних захворювань потребує прийому медичних препаратів, що безпосередньо можливо і в установах попереднього ув`язнення.

Що стосується апеляційних вимог про визначення розміру застави достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, то, на думку апеляційного суду, вони також не підлягають задоволенню.
Так, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тобто, визначити розмір застави за вказаних обставин є правом, а не обов`язком суду.
Отже, враховуючи той факт, що дане кримінальне правопорушення, за ч. 2 ст. 189 КК України, було вчинено із застосуванням насильства та погрозою його застосування, керуючись вищенаведеними нормами закону, колегія суддів погоджується зі слідчим суддею та вважає за необхідне не визначати, в даному випадку, ОСОБА_5 розмір застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.
Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 197, 199, 309, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» до 05 листопада 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

[підпис]

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

09.10.2020 року
(дата засвідчення копії)