Справа № 1-кп/303/141/20
303/6656/19
номер рядка стат. звіту 92,21
В И Р О К

04 лютого 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві кримінальне провадження №0001991 внесене до ЄРДР 29 серпня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, згідно зі ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст.187, ч.2 ст.125 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_7
сторони захисту - обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_5
- захисників: адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілих: - ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , 28 серпня 2019 року близько 17:00 години, знаходячись біля магазину «АВС» за адресою: м. Мукачево, вул. М. Токаря № 57, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою примушування потерпілого ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових обов`язків, а саме: повернення ОСОБА_5 боргу в сумі 4400,00 гривень, із застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров"я, що виразилось в скручуванні ОСОБА_6 шиї потерпілого правою рукою та нанесенні лівою рукою двох ударів в область лівої частини тулуба та одного удару лівою рукою в ліву частину підборіддя потерпілого, спричинив тілесні ушкодження у виді синця у ділянці підборіддя зліва, які згідно висновку експерта Мукачівського районного бюро СМЕ №234/19 від 26.09.2019, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли короткочасного розладу здоров`я, примусили потерпілого ОСОБА_11 погодитись повернути грошову суму в розмірі 1000,00 гривень, в рахунок погашення частини боргу, однак ОСОБА_5 не погодився на повернення частини боргу та зажадав від ОСОБА_11 повернення всієї суми боргу.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на примушування потерпілого ОСОБА_11 виконати цивільно-правове зобов`язання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 супроводили ОСОБА_11 на маршрутному автобусі під керуванням ОСОБА_6 до місця його проживання, до місця його проживання, тобто до кімнати АДРЕСА_3 , де заштовхали його в середину приміщення кімнати та повалили на підлогу. Після чого, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та разом з ОСОБА_6 висловив неодноразові погрози про застосування насильства відносно потерпілого, якщо той не передасть йому грошові кошти в сумі близько 4000,00 грн., після чого ОСОБА_6 наніс не менше 5 ударів в область голови та корпусу тіла потерпілого, спричинивши останньому фізичний біль та спричинивши тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітини у виді підшкірної емфіземи зліва, лівобічного пневматорексу, які згідно висновку експерта Мукачівського районного бюро СМЕ № 234/19 від 26.09.2019, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 дня. Присутня в кімнаті сестра потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_13 на прохання потерпілого віддати грошові кошти, з наявних у неї на зберіганні грошових коштів в сумі 10000,00 гривень відрахувала суму 5000,00 гривень та віддала ОСОБА_5 .. Однак, ОСОБА_5 відрахувавши з 5000,00 гривень, суму 4400,00 гривень, які взяв в рахунок погашення боргу, решту 600,00 гривень повернув, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинули кімнату потерпілого ОСОБА_11 .
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст.355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для життя і здоров`я особи.
Крім цього, 28 серпня 2019 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи в коридорі на першому поверсі гуртожитку розміщеного за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 , на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_10 , затіяв з ним сварку, в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до потерпілого на наніс йому в обличчя не менше двох ударів рукою зжатою в кулак, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці спинки носа, тотальних підшкірних гематом у правій та лівій половинах обличчя від орбітальних областей до області нижніх щелеп, перелом кісток носа, що підтверджено даними рентгенографії № 6610 від 28.08.2019 які, згідно висновку експерта Мукачівського районного відділення СМЕ № 231/2019 від 10.09.2019, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , 28 серпня 2019 року близько 17:00 години, знаходячись біля магазину «АВС» за адресою: м. Мукачево, вул. М. Токаря № 57, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою примушування потерпілого ОСОБА_11 до виконання цивільно-правових обов`язків, а саме: повернення ОСОБА_5 боргу в сумі 4400,00 гривень, із застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров"я, що виразилось в скручуванні ОСОБА_6 шиї потерпілого правою рукою та нанесенні лівою рукою двох ударів в область лівої частини тулуба та одного удару лівою рукою в ліву частину підборіддя потерпілого, спричинив тілесні ушкодження у виді синця у ділянці підборіддя зліва, які згідно висновку експерта Мукачівського районного бюро СМЕ №234/19 від 26.09.2019, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли короткочасного розладу здоров`я, примусили потерпілого ОСОБА_11 погодитись повернути грошову суму в розмірі 1000,00 гривень, в рахунок погашення частини боргу, однак ОСОБА_5 не погодився на повернення частини боргу та зажадав від ОСОБА_11 повернення всієї суми боргу.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на примушування потерпілого ОСОБА_11 виконати цивільно-правове зобов`язання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 супроводили ОСОБА_11 на маршрутному автобусі під керуванням ОСОБА_6 до місця його проживання, тобто до кімнати АДРЕСА_3 , де заштовхали його в середину приміщення кімнати та повалили на підлогу. Після чого, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_11 та разом з ОСОБА_6 висловив неодноразові погрози про застосування насильства відносно потерпілого, якщо той не передасть йому грошові кошти в сумі близько 4000,00 грн., після чого ОСОБА_6 наніс не менше 5 ударів в область голови та корпусу тіла потерпілого, спричинивши останньому фізичний біль та спричинивши тілесні ушкодження у виді закритої травму грудної клітини у виді підшкірної емфіземи зліва, лівобічного пневматорексу, які згідно висновку експерта Мукачівського районного бюро СМЕ № 234/19 від 26.09.2019, відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 дня. Присутня в кімнаті сестра потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_13 на прохання потерпілого віддати грошові кошти, з наявних у неї на зберіганні грошових коштів в сумі 10000,00 гривень відрахувала суму 5000,00 гривень та віддала ОСОБА_5 .. Однак, ОСОБА_5 відрахувавши з 5000,00 гривень, суму 4400,00 гривень, які взяв в рахунок погашення боргу, решту 600,00 гривень повернув, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 покинули кімнату потерпілого ОСОБА_11 .
Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 3 ст.355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для життя і здоров`я особи.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто розбій, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, не визнав та показав, що того дня 28.08.2019 року, він приїхав з Будапешта та близько 17:00 год. йшов додому у гуртожиток по АДРЕСА_4 . Біля магазину АВС по АДРЕСА_4 , який розташований за 150 м. до гуртожитку побачив свого знайомого дядю ОСОБА_14 , тобто ОСОБА_6 , який працює водієм маршрутного автобуса. Він з ним привітався та попросив підвезди його додому до його цивільної дружини з якою зараз виховують спільну дитину. ОСОБА_15 погодився, вони пили квас та розмовляли. У цей час до магазину прийшов ОСОБА_16 . Він з ним привітався та запитав чи той не хоче віддати йому гроші в сумі близько 4000,00 гривень, які йому боргує. Вказану суму грошових коштів він - ОСОБА_17 заробив на будівельних роботах в с. Гатнем у Фастівського району Київської області у період 2016-2017 років працюючи різноробочим заливаючи стяжку у будинках котеджного містечка, де працював разом з ОСОБА_18 товаришем з гуртожитку та ще двома хлопцями з мікрорайону «Доси» м. Мукачева. На вказаному будівництві разом з ними у бригаді працювали дружина ОСОБА_19 ОСОБА_20 та їх син, який є його однолітком. Пирінець ОСОБА_21 сказав що неодмінно віддасть борг без питань і простягнув йому 1000.00 гривень, сказавши, що більше біля себе немає. Але він не погодився взяти 1000,00 гривень і попросив віддати всю суму. Після чого, він з ОСОБА_22 сіли в автобус ОСОБА_6 і той підвіз іх до гуртожитку де проживає також і ОСОБА_23 .. У данному гуртожитку вони проживають у різних кімнатах та на різних поверхах уже більше 10 років. Він, ОСОБА_24 та ОСОБА_15 піднялися на другий поверх гуртожтку в кімнату, де мешкає ОСОБА_16 . Двері кімнати були відкриті навстіж, у кімнаті на ліжку спала якась жінка, то не була дружина ОСОБА_19 , бо він знає його дружину. Жінка прокинулася і була сильно п`яною. Почала кричати, чого йому треба, на що ОСОБА_24 сказав, щоб вона віддала йому ОСОБА_25 5000,00 гривень боргу. Вона почала, ще більше кричати і питати за що? Він ОСОБА_17 пояснив їй, що це зароблені ним гроші, які ОСОБА_21 йому заборгував. Жінка вийняла з пакунка пачку купюр та відрахувала 5000,00 тисяч. Він ОСОБА_17 повернув їй 600,00 гривень залишивши собі 4400,00 гривень , які боргував йому ОСОБА_24 і вони з ОСОБА_26 пішли геть. Золтан весь час стояв на порозі і нічого не робив і не говорив. Ні він, ні ОСОБА_27 не застосовували насильство до ОСОБА_28 , бо той старший чоловік. Звідки у ОСОБА_29 тілесні ушкодження не знає. Коменданта гуртожитку він побачив, коли спускався з другого поверху гуртожитку на перший, той йшов йому назустріч.
При цьому, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, визнав та показав, що у той день 28.08.2019 року, після того, як ОСОБА_16 віддав йому борг, він спустився у фоє гуртожтку там побачив незнайомого йому старшого чоловіка з хлопчиком. ОСОБА_30 показав на нього і чоловік несподівано дав йому ляпаса. Таке його сильно обурило і він вдарив чоловіка то був ОСОБА_10 , як потім з`ясувалося чоловік жінки, яка спала п`яна у кімнаті ОСОБА_19 , тобто сестра ОСОБА_19 ОСОБА_31 . Сарканич ОСОБА_32 з яким він поскандалив розірвав на ньому корочку. Після чого конфлікт вичерпався і він пішов геть. Потім до нього у кімнату гуртожитку прийшла поліція і забрала його.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, тобто розбій, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, не визнав та показав, що він працює водієм маршрутного автобува «Мукачево-Кольчино». Того дня, 28.08.2019 року він їхав з роботи та зупинився біля магазину АВС по вул. М. Токаря випити квасу, бо було спекотно. Товарищ його сина ОСОБА_33 , який також зайшов у магазин, попросив підвезти його додому до дружини, він погодився. Вони пили квас, розмовляли у цей момент до магазину прийшов чоловік ОСОБА_16 . ОСОБА_17 почав з ним розмовляти про повернення боргу тобто зароблених грошей. Потім, він підвіз ОСОБА_16 та ОСОБА_5 на своєму автобусі до гуртожитку, щоб скоріше було, бо він ще мав везти ОСОБА_25 до дружини, а потім їхати додому, бо його дружина сердиться коли він повертається з роботи пізно. Приїхавши до гуртожитку, він допоміг ОСОБА_34 , який був вже сильно випивший піднятися у кімнату, де той проживає. Вони втрьох піднялися на поверх, де проживав ОСОБА_23 .. Двері кімнати були відкриті навстіж, у кімнаті на ліжку спала якась жінка. Він стояв на порозі кімнати, ОСОБА_33 та ОСОБА_24 зайли до кімнати. Жінка почала кричати що треба і ОСОБА_35 пояснив, що ОСОБА_21 обіцяв віддати йому зароблені гроші. На що, жінка перепитала у ОСОБА_28 чи то правда, і останній підтвердив та сказав жінці дати 5000,00 гривень. Жінка, вийняла з пакунку пачку купюр по «200» гривень і відрахувала 25 штук. Після чого віддала їх ОСОБА_25 . ОСОБА_17 , з отриманої суми грошових коштів повернув 600,00 гривень назад і вони пішли геть. Він не бив ОСОБА_19 і не бачив, щоб ОСОБА_36 його бив.
Потерпілий ОСОБА_11 показав, що він проживає в гуртожитку по АДРЕСА_5 . На той час він був підприємцем. У той день - 28.08.2019 року до нього прийшов знайомий хлопчисько ОСОБА_37 та повідомив, що на вулиці біля магазину АВС на нього чекає ОСОБА_5 , який хоче з ним поговорити. Він пішов до магазину АВС, що знаходиться неподалік від гуртожитку, де його чекав ОСОБА_5 , привітавшись з ним, звернув увагу на незнайомого чоловіка, який ховався за деревом. Незнайомець, як йому стало відомо згодом - ОСОБА_6 , схопив його одною рукою за шию та стиснув, а іншою рукою наніс йому кілька ударів по тулубу та удар по підборіддю говорячи, що він - ОСОБА_11 нібито боргує ОСОБА_5 грошові кошти і треба повернути борг. Після чого, нагло забрав з його кишені грошові кошти в сумі 1000,00 гривень, сказавши що то мало. Потім, вказані особи тримаючи його за одяг, змусили його сісти до автобусу яким керував той «незнайомець» та поїхати до гуртожитку. У гуртожитку вказані особи заштовхали його до кімнати АДРЕСА_6 , яка розташована на другому поверсі, де він проживає з дружиною. У квартирі ОСОБА_15 штовхнув його на підлогу, це побачила його сестра ОСОБА_38 та запитала «хто то?». Потім ОСОБА_15 погрожував йому словесно і вимагав грошові кошти. Сестра запитала скільки він боргує і він сказав сестрі віддати гроші, «бо їх тут поубивають». Злякавшись за їх життя сестра віддала їм 5000,00 гривень, - це він дізнався від сестри, після того, як нападники втикли з квартири. Коли він лежав на підлозі квартири ОСОБА_39 також наносив йому удари ногами по спині та по затилку. Нікому з нападників він нічого не боргує. ОСОБА_5 його знайомий, а ОСОБА_6 він на той час не знав взагалі. Коли прийшов до тями то у кімнаті були лікарі, певно швидку викликав ОСОБА_40 . Після допиту, потерпілий ОСОБА_24 не виявив бажання бути присутнім при подальшому судовому розгляді кримінального провадження. Його права та інтереси представляв його представник адвокат ОСОБА_12 , який просив призначити обвинуваченим покарання за розбій.
Потерпілий ОСОБА_10 показав, що доводиться чоловіком сестри потерпілого ОСОБА_24 ОСОБА_41 . У той день, 28.08.2019 року, близько 17:30 год. йому зателефонувала ОСОБА_31 та повідомила, що від них забрали гроші. Він пішов у гуртожиток, у кімнаті на ліжку лежав ОСОБА_11 також там знаходилися: комендант гуртожитку, син коменданта, його дружина сестра ОСОБА_42 . Комендант викликав поліцію. Після чого він пішов геть. Спускаючись по східцях відчув, що на нього із-заду налетів ОСОБА_5 та ударив його по лицю кулаком під ліве око два рази. Від удару потекла кров. Після чого він втік від ОСОБА_43 на другий поверх. ОСОБА_6 він взагалі не бачив. При цьому зазначив, що не бажає для обвинуваченого ОСОБА_5 покарання тільки бажає компенсації за нанесення йому легкого тілесного ушкодження однак, цивільний позов потерпілим не заявлено.
Свідок ОСОБА_13 показала, що вона доводиться рідною сестрою потерпілого ОСОБА_16 . У той день 28.08.2019 року, вона перебувала у кімнаті гуртожитку де проживає сім`я її брата ОСОБА_28 . Раптом до кімнати ввірвалося двоє людей, які силою заштовхали її брата ОСОБА_28 у кімнату. ОСОБА_6 штовхнув її брата на підлогу. Делеган ОСОБА_17 бив її брата куди саме не бачила, бо дуже перелякалася. Вони вимагали гроші. ОСОБА_15 штовхнув її на диван, а ОСОБА_39 кричав щоб вона дала 5000,00 гривень, за що не казав. Вона запитала у брата, що то за люди і чого вони так поводяться, на що брат сказав, щоб вона віддала їм те що вони просять, бо вб`ють їх. Вона дістала всі гроші які у них були, тобто 10 000,00 гривень відрахувала 5000,00 гривень і протягнула їх ОСОБА_5 , той забрав, а решту їй повернув. Після чого ОСОБА_15 і ОСОБА_35 пішли геть. Потім прийшов її чоловік ОСОБА_44 .
Свідок ОСОБА_45 показав, що працює комендантом гуртожитку по АДРЕСА_5 . У той день - 28.08.2019 року біля 17:00 год. до нього у кімнату прибігли діти жильців гуртожитку та повідомили йому, що на другому поверсі гуртожитку знаходиться чоловік у крові. Він зразу пішов на другий поверх та у кімнаті побачив жінку, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, плакала та кричала, що їх обікрали і побили. У кімнаті він побачив двох чоловіків: один лежав на ліжку і його одяг був у крові, а у іншого з носа текла кров. Після чого він викликав швидку та поліцію. Поки чекали на поліцію та швидку, він розпитав їх, що сталося. Жінка розповіла, що чоловік якого вона впізнала це був ОСОБА_39 та ще один якого вона описала, побили її брата та забрали гроші, а потерпілий ОСОБА_46 розповів, що ОСОБА_35 вдарив його по лицю. Самої події він не бачив, як і осіб, які це зробили також не застав на місці події.
Свідок ОСОБА_47 показала, що працює прибиральницею в магазині АВС по АДРЕСА_4 , неподалік гуртожитку де і проживає. Її сусідом по гуртожитку є ОСОБА_39 , якого вона добре знає. Також знає й ОСОБА_6 , бо той часто приїжджає у магазин на жовтому «бусіку» та купляє воду та сигарки. У той день, 28.08.2019 р. вона була на роботі, підмітала територію біля магазину. Біля 18:00 год. Побачила, як біля магазину зупинився жовтий «бусік» з нього вийшов ОСОБА_15 та зайшов у магазин. Купив воду та сигарки вийшов і сів у бусік. Також бачила, як прийшов ОСОБА_46 , якого вона також добре знає, бо той є відвідувачем магазину. Бачила, як ОСОБА_35 розмовляв з чоловіком та чула розмову про те, що ОСОБА_35 був на заробітках, працював у чоловіка та просив того розрахуватися з ним за виконану роботу, мова йшла про 3600,00 гривень, а чоловік відповів, що поверне гроші. Після чого вона зайшла у приміщення магазину і більше нічого не бачила.
Свідок ОСОБА_18 показав, що знає потерпілого ОСОБА_16 який родом з Закарпатської області Мукачівського району, але вже кілька років проживає у м. Києві. У 2016-2017 роках він був на заробітках в м. Києві та працював з ОСОБА_48 в одній бригаді на будівництві. ОСОБА_24 був ніби старшим у бригаді, оскільки безпосередньо знав роботодавця. Він визначав обсяг робіт для бригади та виплачував зароблені гроші членам бригади. Так сталося, що ОСОБА_16 не повністю розрахувався з членами бригади за виконану роботу в тому числі з ним ОСОБА_18 мотивуючи тим, що не мав грошей. Повернувшись додому з ОСОБА_49 , він особисто потім знову їхав до Києва та просив у ОСОБА_11 віддати йому решту зароблених грошей. Гроші йому ОСОБА_11 віддав. У той період часу, з ними у бригаді на будівельних роботах у Києві також працював ОСОБА_39 , якому ОСОБА_11 також не виплатив всю суму зароблених грошей. Яку саме суму ОСОБА_11 заборгував ОСОБА_5 він не знає.
Свідок ОСОБА_50 показала, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , з яким разом проживають та виховоють спільну дитину. У 2016 році, коли вони ще тільки зустрічалися, ОСОБА_17 їздив на заробітки до ОСОБА_49 . Добре пам`ятає, що приїхав він десь 25.06.2016 року і почав дзвонити чоловікові в якого працював, щоб той повернув йому зароблені близько 4000,00 гривень, які не виплатив. Також їй відомо, що з гуртожитку, де вони проживають, разом з її чоловіком їздили на заробітки ще двоє хлопців ОСОБА_51 та ОСОБА_52 .
Свідок ОСОБА_53 показала, що обвинувачений ОСОБА_39 є її сином. Вони проживають разом у гуртожитку по АДРЕСА_4 вона та син з дружиною і дитиною. Син у 2016 році разом з хлопцями з гуртожитку їздили на заробітки у м. Київ за пропозицією чоловіка на ім`я ОСОБА_54 , який жив у кімнаті на другому поверсі гуртожитку. ОСОБА_54 не вперше запрошував хлопців на роботу до Києва. Перші два рази, він розрахувався, а останній раз повністю не розрахувався, тобто заборгував її сину ОСОБА_25 близько 4000,00 гривень. Її син кілька разів просив розрахуватися з ним, однак ОСОБА_54 тільки обіцяв. Вона також особистро неодноразово зверталася до ОСОБА_55 , коли той приїжджав з ОСОБА_49 , щоб повернув сину заборговані зароблені гроші, але ОСОБА_54 тільки обіцяв, що розрахується.
На підтвердження викладеного в обвинувальному акті обвинувачення, прокурором подано суду наступні докази, які досліджені в судовому засіданні:
Протокол прийняття заяви про вчиненння кримінальне правопорушення від 29.08.2019 року потерпілого ОСОБА_11 , згідно якого 28.08.19 року, близько 17:00 год. ОСОБА_39 у кімнаті АДРЕСА_6 наніс йому тілесні ушкодження та відібрав грошові кошти в сумі 4400,00 гривень та пішов у невідомому напрямку.
Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 266 від 29.08.2019 р. стверджується, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду виявлено стан алкогольного сп`яніння 1,86 проміле.
Протокол огляду події від 29.08.2019 року з доданою до нього фототаблицею, здійсненого на підставі заяви ОСОБА_56 (коменданта гуртожитку) про дозвіл на проведення огляду кімнати АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_11 , згідно якого, в присутності понятих у вказаній кімнаті виявлено та вилучено: ганчірку білого кольору та рушник з плямами темно бурого кольору, які упаковано в паперові конверти ГСУ. Протокол підписано без зауважень всіма учасниками слідчої дії. Постановою слідчого від 29.08.2019 р. вилучені ганчірку білого кольору та рушник з плямами темно бурого кольору, визнано речовими доказами у данному кримінальному провадженні.
Протокол огляду події від 29.08.2019 року з доданою до нього фототаблицею, здійсненого на підставі заяви ОСОБА_56 (коменданта гуртожитку)про дозвіл слідчому на проведення огляду кімнати АДРЕСА_7 , в якій проживає ОСОБА_39 , узаконенного ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 30.08.2019 року про дозвіл на обшук, згідно якого, в присутності понятих у вказаній кімнаті виявлено та вилучено: закордонний паспорт серії НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, чорні матерчаті рукавички, перцевий балончик «Терен», договір з ломбарду № 341191358, грошові кошти в сумі 4400,00 гривень, які упаковано в паперові конверти ГСУ. Протокол підписано без зауважень всіма учасниками слідчої дії. Постановою слідчого від 29.08.2019 р. вилучені речі: мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, чорні матерчаті рукавички, перцевий баллончик «Терен», договір з ломбарду № 341191358, грошові кошти в сумі 4400,00 гривень, визнано речовими доказами у данному кримінальному провадженні. Всі речові докази, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області. Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 30.08.2019 року накладено арешт на ганчірку білого кольору та рушник з плямами темно бурого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, чорні матерчаті рукавички, перцевий баллончик «Терен», грошові кошти в сумі 4400,00 гривень з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні. Паспорт громадянина України НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 та квитанцію з ломбарду «Комод» передано на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_57 .
Протокол проведення слідчого експерименту від 05.09.2019 р., проведенного слідчим за заявою дозволом ОСОБА_11 у кімнаті гуртожитку АДРЕСА_3 за участю свідка ОСОБА_58 в присутності понятих та інших осіб із застосуванням відеозйомки, згідно якого, свідок ОСОБА_13 наглядно відобразила обставини події, що мали місце 28.08.2019 року в кімнаті № 227, свідком яких вона була та які повністю підтвердила в судовому засіданні. Протокол підписано без зауважень всіма учасниками слідчої дії.
Протокол проведення слідчого експерименту від 05.09.2019 р., проведенного слідчим за заявою дозволом ОСОБА_11 на місці події та у кімнаті гуртожитку АДРЕСА_3 за участю потерпілого ОСОБА_11 в присутності понятих з застосуванням відеозйомки, згідно якого, потерпілий ОСОБА_11 наглядно відобразив обставини події, що мали місце 28.08.2019 року в кімнаті № 227, учасником і потерпілим яких він був та які повністю підтвердив у судовому засіданні. Протокол підписано без зауважень всіма учасниками слідчої дії.
Відеозапис проведення слідчого есперименту з потерпілим ОСОБА_11 , який переглянуто в судовому засіданні повністю підтверджується викладене у протоколі проведення слідчого експерименту від 05.09.2019 р., проведенного слідчим за заявою дозволом ОСОБА_11 та узгоджується з показами потерпілого ОСОБА_11 даними ним в судовому засіданні.
Висновок експерта № 234/2019 від 26.09.2019 року, згідно якого у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у виді синця у ділянці підборіддя зліва, який виник внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини і відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, та закрита травна грудної клітини у виді підшкірної емфіземи зліва, лівобічного пневмотораксу, яка виникла внаслідок дії тупих твердих предметів по механізму удару, якими могли бути затиснуті в кулак руки та взуті ноги сторонньої людини, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 день. Всі виявлені тілесні ушкодження можуть вкладатися в дату події, що мала місце 28.08.2019 року.
Протокол прийняття заяви про вчинен кримінальне правопорушення від 28.08.2019 року потерпілого ОСОБА_10 , згідно якого 28.08.19 року, близько 21:00 год. ОСОБА_39 , який проживає у гуртожитку по АДРЕСА_4 , на території гуртожитку наніс йому тілесні ушкодження.
Висновок експерта № 231/2019 від 10.09.2019 року, згідно якого у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у виді ушитої забійної рани в ділянці спинки носа, тотальних підшкірних гематом у правій та лівій половинах обличчя від орбітальних областей до області нижніх щелеп, перелом кісток носа, які виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару, якими могли бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п.2.3.3. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 день. Всі виявлені тілесні ушкодження можуть вкладатися в дату події, що мала місце 28.08.2019 року.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2019 р., проведеного у присутності понятих, потерпілий ОСОБА_10 на пред`явлених йому фотознімках, за рисами обличчя, на фотознімку під № 3 впізнав особу, яка на нього напала та завдала тілесні ушкодження. Згідно довідки до протоколу від 03.09.2019 року під фотозображенням № 3 знаходиться ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачення за ч.3 ст. 187 КК України, - розбій, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, - не знаходить свого підтвердження.
Так, правильно встановлені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою між собою, тобто групою осіб, 28 серпня 2019 року близько 17:00 години, перебуваючи поруч магазину «АВС» за адресою: м. Мукачево, вул. М. Токаря № 57 та надалі того ж дня, знаходячись у кімнаті №227 гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_4 , висунувши вимогу потерпілому ОСОБА_16 про повернення боргу, та із застосуванням до нього фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, заволоділи коштами потерпілого.
Однак, цим діям обвинувачених органом досудового розслідування була дана неправильна правова кваліфікація, за ч.3 ст.187 КК України, внаслідок помилки при оцінці доказів, якими доводились об`єкт злочину, умисел та мотив дій обвинувачених.
Так, основним об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 КК України (розбою) є відносини власності, додатковим об`єктом - життя, здоров`я, психічна чи фізична недоторканість особи. Суб`єктивна сторона розбою характеризується прямим умислом, для розбою завжди характерний корисливий мотив, у ході вчинення розбою особа діє із спеціальною метою - заволодіння чужим майном.
У судовому засіданні встановлено, що між потерпілим ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_59 мали місце цивільно-правові зобов`язання за якими: потерпілий заборгував обвинуваченому зароблену останнім суму грошових коштів в розмірі близько 4000,00 гривень, які не мав наміру повертати. Що стверджується показами обвинуваченого ОСОБА_60 , які узгоджуються з показами свідків: ОСОБА_18 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 даними в судовому засіданні, тобто здобутими судом у відповідності до положень ч.4 ст.95 КПК України, якою передбачено, що суд може обгрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу, а тому згідно ч.1 ст. 86 КПК України є допустимими доказами.
Твердження сторони обвинувачення прокурора про те, що відомості отримані судом з показів свідків захисту ОСОБА_18 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 безпосередньо в судовому засіданні, не можуть буди допущені в якості доказів, бо не відкриті стороні обвинувачення, спростовуються висновком ВС викладеним у Постанові ВС від 17.03.2020. Справа № 691/1358/15-к про те, що: 1) показання свідків не віднесено до переліку доказів, які за змістом ч. 6 ст. 290 КПК сторона захисту зобов`язана відкривати стороні обвинувачення; крім того, КПК не зобов`язує сторону захисту фіксувати будь-яким чином показання свідків захисту під час досудового розслідування; 2) виникнення обов`язку сторони захисту щодо відкриття матеріалів кримінального провадження прямо пов`язане із наявністю відповідного запиту від прокурора.
Суд визнає обґрунтованими доводи ОСОБА_6 про відсутність у його діях корисливого мотиву, оскільки його умисел був спрямований на примусове повернення ОСОБА_5 , тобто третій особі боргу, при цьому судом встановлено факт домовленості між ОСОБА_26 та ОСОБА_35 щодо дій, спрямованих на примушування потерпілого ОСОБА_24 до виконання цивільно-правового зобов`язання, тобто повернення боргу.
На думку суду, обвинувачений ОСОБА_35 маючи на меті отримати від потерпілого ОСОБА_24 заборговану йому суму грошових коштів в розмірі близько 4000,00 гривень, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_26 , застосувавши до потерпілого насильство та висунувши йому вимогу про повернення боргу, примусив потерпілого до виконання цивільно-правового зобов`язання. Про такий зміст суб`єктивної сторони вчинених ОСОБА_5 дій свідчать дані, що містяться в показаннях обвинуваченого про те, що з потерпілим він зустрівся з метою урегулювати конфлікт із приводу небажання ОСОБА_16 повертати належні йому (чесно зароблені ним) грошові кошти в сумі близько 4000,00 гривень. Зазначені обставини вбачаються з показань самого потерпілого ОСОБА_24 , який також стверджував про те, що ОСОБА_35 та ОСОБА_15 вимагали у нього повернути ОСОБА_25 зоборговані грошові кошти. Однак, після того як потерпілий ОСОБА_24 відмовився повертати кошти, ОСОБА_35 за підтримки ОСОБА_6 застосували до потерпілого насильство, яке виразилося у нанесенні останньому тілесних ушкоджень. Крім того, допитаня в якості свідка сестра потерпілого ОСОБА_16 ОСОБА_38 показала, що «… ОСОБА_15 штовхнув її на диван, а ОСОБА_39 кричав щоб вона дала 5000,00 гривень, за що не казав. Вона запитала у брата, що то за люди і чого вони так поводяться, на що брат сказав, щоб вона віддала їм те що вони просять, бо вбють їх. Вона дістала всі гроші які у них були, тобто 10 000,00 гривень відрахувала 5000,00 гривень і протягнула їх ОСОБА_5 , той забрав, а решту їй повернув. Після чого ОСОБА_15 і ОСОБА_35 пішли геть…, що узгоджується з показами обвинувачених ОСОБА_35 та ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_39 відрахував з отриманих у сестри ОСОБА_29 ОСОБА_41 грошових коштів в сумі 5000,00 гривень суду 4400,00 гривень, а решту їй повернув, що також стверджується протоколом про прийняття заяви про вчиненння кримінального правопорушення від 29.08.2019 року потерпілого ОСОБА_11 , згідно якого 28.08.19 року, близько 17:00 год. Делеган ОСОБА_17 у кімнаті АДРЕСА_6 наніс йому тілесні ушкодження та відібрав грошові кошти в сумі 4400,00 гривень та пішов у невідомому напрямку.
Суд бере до уваги той факт, що протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.08.2019 року потерпілого ОСОБА_11 , в частині суми грошових коштів, які ОСОБА_35 забрав у у ОСОБА_24 узгоджується з протоколом огляду місця події від 29.08.2019 року з доданою до нього фототаблицею, згідно якого, з кімнати АДРЕСА_8 гуртожитку АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_39 , серед іншого, виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 4400,00 гривень, саме в такій сумі, як заявив потерпілий ОСОБА_24 у своїй заяві до поліції.
Встановлені обставини вчинення злочину свідчать про відсутність у діях ОСОБА_35 та ОСОБА_6 корисливого мотиву та мети направленої на заволодіння чужим майном поєднаного із нападом. В той же час, в діях ОСОБА_35 та ОСОБА_6 наявний умисел, спрямований на примусове повернення боргу шляхом спонукання потерпілого ОСОБА_24 протизаконними способами до виконання реально існуючого цивільно-правового зобов`язання, яке він мав виконати.
У постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 716/2142/17 (провадження № 51-8136км18) роз`янено, що за наявності умислу, спрямованого на примусове повернення третій особі боргу, дії особи не охоплюються складом злочину, передбаченим ст. 187 КК, а підлягають кваліфікації за ст. 355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань.
Будь-яких переконливих доказів того, що дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були спрямовані на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 у справі нема, навпаки - той факт, що ОСОБА_39 та ОСОБА_15 маючи можливість заволодіти 10000,00 (десятьма тисячами) гривень, які сестра потерпілого ОСОБА_24 ОСОБА_63 реально мала та відкрито показала ОСОБА_64 та ОСОБА_65 у кімнаті гуртожитку, де відбувалася подія, з яких відрахувала тільки суму 5000,00 гривень та передала ОСОБА_5 , однак той відрахував тільки 4400,00 гривень, а решту повернув, після чого жодних претензій до потерпілого не пред`являв і пігов геть, що беззаперечно стверджується показами безпосереднього свідка події, що мала місце 28.09.2019 року в кімнаті АДРЕСА_3 , - вказує що дії ОСОБА_35 та ОСОБА_6 були спрямовані не на заволодіння чужим майном (грошовими коштами), а на примушування ОСОБА_16 до виконання цивільно-правового зобов`язання щодо повернення боргу саме в сумі 4400,00 гривень.
Судом встановлено факт існування цивільно-правового зобов`язання між потерпілим ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_59 , про що стверджував ОСОБА_35 , свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 допитані в судовому засіданні, хоч існування таких заперечував потерпілий ОСОБА_23 .
Дії ОСОБА_35 та ОСОБА_6 , які полягали у пред`явленні вимог потерпілому ОСОБА_16 на виконання цивільно-правового зобов`язання та примушування останнього до його виконання, вчинені за попередньою змовою групою осіб, що поєднувалося із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, (за правилом подолання конкуренції норм про кваліфікований та особливо кваліфікований склади, слід кваліфікувати за нормою про особливо кваліфікований склад), яке з «об`єктивної сторони» - є складом кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України.
Зібрані у справі та перевірені судом докази безумовно дають підстави стверджувати, що умисел, мета та дії ОСОБА_35 та ОСОБА_6 були направлені на примусове повернення потерпілим боргу (грошових коштів), які ОСОБА_24 заборгував ОСОБА_5 , тобто на примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань про що ствердили в суді як самі обвинувачені так і потерпілий. При цьому, для досягнення своєї мети ОСОБА_39 за попередньою змовою з ОСОБА_26 застосували насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого.
Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, згідно коментару КК України, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).
Покази потерпілого ОСОБА_11 щодо обставин, способу та локалізації нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 стверджуються висновком експерта № 234/2019 від 26.09.2019 року та узгоджуються з показами свідка ОСОБА_58 .
Заперечення обвинуваними ОСОБА_5 та ОСОБА_6 факту застосування до потерпілого ОСОБА_24 фізичного насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, - тобто тілесних ушкоджень, які згідно Висновоку експерта № 234/2019 від 26.09.2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності, та які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі, що потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 6, але не більше 21 день. Всі виявлені у ОСОБА_24 тілесні ушкодження можуть вкладатися в дату події, що мала місце 28.08.2019 року, за встановлених судом обставин події, що мала місце 28.082019 року, суд визнає обраним обвинуваченими способом захисту.
Наведене дає підстави стверджувати те, що дії ОСОБА_35 та ОСОБА_6 були пов`язані із посяганням на порядок виконання цивільно-правових зобов`язань - «основний безпосередній об`єкт» та на здоров`я людини «обов`язковий додатковий об`єкт» злочину, передбаченого ст. 355 КК України, яким супроводжується примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань.
«Об`єктивна сторона» кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 355 КК України вчиняється у формі примушування, тобто вимоги, пов`язаної із застосування насильства до потерпілого.
«Суб`єктивна сторона» кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 355 КК України, характеризується прямим умислом і спеціальною метою примусити потерпілого виконати чи не виконати «цивільно-правове зобов`язання» - це цивільне правовідношення, учасники якого мають права та/або обов`язки, спрямовані на опосередкування динаміки цивільних відносин: передачу майна, виконання роботи, надання послуг, сплату грошей тощо (ст. 509 ЦК).
«Предметом» примушування до виконання чи невиконання цивільно-правових зобов`язань можуть бути гроші, майно, право на майно, дії майнового характеру, які є об`єктом цивільно-правового зобов`язання.
Кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст.355 КК України, вважається закінченим з моменту пред`явлення вимоги виконати чи не виконати цивільно-правове зобов`язання, поєднаної із зазначеними вище способами впливу на потерпілого, незалежно від досягнення винною особою поставленої мети.
Наведене у своїй сукупності указує на наявність у діях ОСОБА_35 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.355 КК України, тобто примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для життя і здоров`я особи.
Разом з цим суд, визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, тобто в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я потерпілому ОСОБА_10 , 28 серпня 2019 року, приблизно о 19 годині 30 хвилин, в коридорі на першому поверсі гуртожитку розміщеного за адресою АДРЕСА_4 , оскільки таке визнане обвинуваченим та повністю доведене в судовому засіданні беззаперечними належними та допустими доказами.
Враховуючи, що відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а також те, що прокурором у відповідності зі ст.338 КПК України в ході судового розгляду не змінено обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині кваліфікації дій обвинувачених за ч.3 ст.187 КК України, розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло, а суд не вправі у будь-який спосіб поставити питання про внесення змін обвинувачення прокурором, суд проводить розгляд справи саме в межах висунутого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачення.
Крім того, за вимогами закону у ході судового розгляду кримінального провадження суд не наділений правом змінити висунуте щодо особи обвинувачення в сторону його обтяження, та має право самостійно вийти за межі висунутого обвинувачення лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
З врахуванням фактичних обставин справи, виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого ОСОБА_35 та ОСОБА_26 кримінального правопорушення (злочину), суд приходить до переконання, що висунуте в обвинувальному акті обвинувачення ОСОБА_35 та ОСОБА_66 за ч.3 ст.187 КК України, без зміни фактичних обставин справи, лише в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення слід змінити на менш тяжке за ч.3 ст.355 КК України, що покращує становище особи.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) зазначає у Справі Абрамян проти Росії Рішення від 9 жовтня 2008 р. Справа про зміну кваліфікації злочину судом (витяг). Суд повинен був розглядати справу лише в межах пред`явленого підсудному обвинувачення. Суд міг змінити обвинувачення лише за умови, що це не погіршувало становище підсудного та не порушувало його право на захист.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із ч.3 ст.187 КК України на ч.3 ст.355 КК України.
Доведеність вини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.355 КК України, за обставин, викладених у мотивувальній частині вироку, стверджуються доказами, дослідженими у ході судового розгляду.
Положення ч. 4 ст. 17 КПК України про те, що лише розумні сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, конкретизує, що такі сумніви, що можуть виникнути лише на підставі аналізу наданих доказів чи на відсутності таких, що обов`язково повинні бути надані сторонами.
У контексті наведеного вище, суд звертає увагу на те, що принцип доведеності вини поза розумним сумнівом є керівною засадою не лише для суду, а й для сторін кримінального провадження, оскільки, тягар щодо доведеності вини поза розумним сумнівом лежить на стороні обвинувачення.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості та права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у справі Бербера, Мессеге и Хабардо проти Испании «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6.12.88 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини, установив: «Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.355 КК України - примушування до виконання цивільно правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством небезпечним для здоров`я, за ч.2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, а вина його доведена повністю, хоч ним визнана частково.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.
Так, ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, займається тимчасовими підробітками, на обліку у центрі зайнятості, як безробітний не значиться, на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, не одружений, проживає з цивільною дружиною та малолітнім сином, якого має на утриманні та вихованні.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_67 , суд відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України визнає наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_67 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.355 та ч.2 ст. 125 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.70, КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.355 КК України - примушування до виконання цивільно правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою группою осіб, поєднане з насильством небезпечним для здоров`я, а вина його доведена повністю, хоч ним визнана частково.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.
Так, ОСОБА_6 , раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, працює водієм автобуса ТОВ «Перевізник-Мукачево», на обліку у центрі зайнятості, як безробітний не значиться, на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, не одружений, проживає з цивільною дружиною та трьома малолітніми дітьми.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України визнає наявність на утриманні трьох малолітнїх дітей.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.355 КК України із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі потерпілими не заявлено.
Речові докази: 1) чорні матерчаті рукавички та перцевий балончик опечатані в спецпакет з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління» № 4305897; 2) мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору опечатаний в спецпакет з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління» № 4305899; 3) грошові кошти в сумі 4400 гривень опечатані в паперовий конверт з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління», 4) ганрічку білого кольору опечатано в паперовий конверт з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління»; 5) рушник з плямами речовини бурого кольору опечатано в спецпакет з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління» № 4305899, передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись: ст.ст. 368- 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.2 ст. 125, ч.3 ст.355 КК України, призначивши покарання:
- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.3 ст.355 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.355 КК України, призначивши покарання:
- за ч.3 ст.355 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджененого ОСОБА_6 від відбування призначеного цим вироком покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору опечатаний в спецпакет з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління» № 4305899- передати за належністю ОСОБА_5 ; грошові кошти в сумі 4400 гривень опечатані в паперовий конверт з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління», - передати за належністю ОСОБА_24 ; чорні матерчаті рукавички та перцевий балончик опечатані в спецпакет з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління» № 4305897; ганрічку білого кольору опечатано в паперовий конверт з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління»; рушник з плямами речовини бурого кольору опечатано в спецпакет з логотипом «Національна Поліція України Головне Слідче Управління» № 4305899,які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не застосовано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3