ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 472/361/17
Номер провадження : 11-кп/819/985/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.5 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2020 року вересня місяця 01 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар судового засідання: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції залі Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000131, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 та прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК,

в с т а н о в и в:

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року , -

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Градівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянка України, освіта повна загальна середня, сімейний стан незаміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не маючої судимості відповідно до п.1 ст.89 КК України, визнана винною в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та їй призначено покарання за а ч.2 ст.185 КК України в виді 02 /двох/ років позбавлення волі, ч.3 ст.185 КК України в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_9 призначено 03 /три/ роки позбавлення волі. Строк відбування основного покарання обвинуваченій ОСОБА_9 обчислювати з дня її взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року до виконання після набрання ним законної сили.
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Незавертайлівка Тираспільського району Республіки Молдова, громадянина України, освіта професійна технічна, сімейний стан не одружений, не працює, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , не маючого судимості відповідно до п.1 ст.89 КК України, визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі, ч.3 ст.185 КК України в виді 05 /п`яти/ років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено 05 /п`ять/ років позбавлення волі. Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року до виконання після набрання ним законної сили, та зрахувано обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування призначеного основного покарання, строк тримання його під вартою в установах попереднього ув`язнення 02 /два/ дні з 27 січня 2017 року по 28 січня 2017 року включно, у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 - VІІІ, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року та діяв до 20 червня 2017 року включно «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Степове Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійна технічна, сімейний стан не одружений, не працює, зареєстрований за місцем проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості відповідно до п.8 ст.89 КК України, визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі, ч.3 ст.185 КК України в виді 04 /чотирьох/ років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено 04 /чотири/ роки позбавлення волі. Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року до виконання після набрання ним законної сили, та зрахувано обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування призначеного основного покарання, строк тримання його під вартою в установах попереднього ув`язнення 02 /два/ дні з 27 січня 2017 року по 28 січня 2017 року включно, у співвідношенні та з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838 - VІІІ, який набрав чинності з 24 грудня 2015 року та діяв до 20 червня 2017 року включно «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_17 в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 18186 /вісімнадцять тисяч сто вісімдесят шість/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 5000 /п`ять тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього: 23186 /двадцять три тисячі сто вісімдесят шість/ гривень. /том №1, а.к.п. 190 191, том №4, а.к.п. 144/.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_18 в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 9890 /дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_18 з обвинуваченої ОСОБА_9 4000 /чотири тисячі/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_18 з обвинуваченого ОСОБА_7 4000 /чотири тисячі/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_18 з обвинуваченого ОСОБА_8 4000 /чотири тисячі/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. /том №1, а.к.п. 201, том №4, а.к.п. 144/.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_19 в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 11816 /одинадцять тисяч вісімсот шістнадцять/ гривень 50 копійок в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 15000 /п`ятнадцять тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього: 26816 /двадцять шість тисяч вісімсот шістнадцять/ гривень 50 копійок. /том №1, а.к.п. 187 188, том №4, а.к.п. 143/.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_20 в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 14590 /чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_20 з обвинуваченої ОСОБА_9 3000 /три тисячі/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_20 з обвинуваченого ОСОБА_7 3000 /три тисячі/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути на користь потерпілої ОСОБА_20 з обвинуваченого ОСОБА_8 3000 /три тисячі/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. /том №1, а.к.п. 185, том №4, а.к.п. 143/.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_21 в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 13775 /тринадцять тисяч сімсот сімдесят п`ять/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. /том №1, а.к.п. 181/.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_22 в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 17490 /сімнадцять тисяч чотириста дев`яносто/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_22 з обвинуваченої ОСОБА_9 4500 /чотири тисячі п`ятсот/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_22 з обвинуваченого ОСОБА_7 4500 /чотири тисячі п`ятсот/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнути на користь потерпілої ОСОБА_22 з обвинуваченого ОСОБА_8 4500 /чотири тисячі п`ятсот/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. /том №1, а.к.п. 205, том №4, а.к.п. 144/.

Стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_23 в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 7587 /сім тисяч п`ятсот вісімдесят сім/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 30000 /тридцять тисяч/ гривень, в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього: 37587 /тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят сім/ гривень. /том №1, а.к.п. 230 231/.

Вирішено питання щодо речових доказів і судових витрат.

За вироком суду, ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в період часу з 18 березня 2016 року по 27 січня 2017 року, вчинили ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних з таємним викраденням свійських тварин (корів, бичків, телят, конів) при наступних обставинах.

1. 17 березня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Анатолівка Березанського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Анатолівка, Березанського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 , залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились на пошук домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 18 березня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння та шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення однієї корови, вагою 450 кг, вартістю 26 гривень 02 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 11709 гривень, належної потерпілій ОСОБА_24 .

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадену корову у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 на вказаному транспортному засобі з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вчинили крадіжку майна потерпілої ОСОБА_24 на загальну суму 11709 гривень, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_24 не відшкодовані.

2. Крім того, діючи повторно, 01 квітня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Луб`янка Веселинівського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Луб`янка, Веселинівського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились на пошук домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 02 квітня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння та шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення однієї корови, вагою 450 кг, вартістю 26 гривень 02 копійки за один живої ваги, на загальну суму 11709 гривень та однієї молодої корови (телиці), вагою 280 кг, вартістю 26 гривень 02 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 7285 гривень 60 копійок, належних потерпілій ОСОБА_25 .

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 погрузили викрадених корів у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_25 на загальну суму 18994 гривень 60 копійок, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_25 відшкодовані в повному обсязі, одним із встановлених законом способів відшкодування матеріальної шкоди в натурі, тобто шляхом надання речей такого ж роду та тієї ж якості потерпілій ОСОБА_25 /том №2, а.к.п. 116/.

3. Крім цього, діючи повторно, 09 травня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, конів) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Суха Балка Миколаївського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Суха Балка, Миколаївського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину ділянку пасовища, розташовану навпроти будинку АДРЕСА_6 , на якій перебувала кобила, та впевнившись у тому, що територія навколо неї не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від розташування пасовища та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 10 травня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на ділянку пасовища, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_6 .

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо пасовища, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на ділянці пасовища навпроти будинку АДРЕСА_6 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення кобили вагою 700 кг, вартістю 26 гривень 28 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 18396 гривень, належної потерпілій ОСОБА_17 .

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадену кобилу у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_17 на загальну суму 18396 гривень, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_17 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом направлення на її адресу 210 гривень. /том №4, а.к.п. 144/.

4. Крім того, діючи повторно, 20 травня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Андріївка Миколаївського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Андріївка, Миколаївського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_7 та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 21 травня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння через отвір в огорожі, де відчинивши двері, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення однієї кобили, вагою 500 кг, вартістю 26 гривень 96 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 13480 гривень, належної потерпілому ОСОБА_26 .

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , прив`язавши викрадену кобилу до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі, під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілого ОСОБА_26 на загальну суму 13480 гривень, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_26 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом направлення на його адресу 210 гривень. /том №4, а.к.п. 144/.

5. Крім того, діючи повторно, та знаходячись в селі Андріївка Миколаївського району Миколаївської області, в ніч на 21 травня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, протиправно через отвір в огорожі пройшов на територію городу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_8 .

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на городі вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення однієї кобили, вагою 350 кг, вартістю 26 гривень 96 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 9436 гривень, належної потерпілому ОСОБА_27 ..

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , прив`язавши викрадену кобилу до причепу державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі, під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілого ОСОБА_27 на загальну суму 9436 гривень, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_27 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом направлення на його адресу 210 гривень. /том №4, а.к.п. 143/.

6. Крім цього, діючи повторно, 29 червня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Комісарівка Березанського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Комісарівка, Березанського району, Миколаївської області, у якому планували вчинити крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, необхідних для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 30 червня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння та шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення однієї корови, вагою 350 кг, вартістю 27 гривень 23 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 9530 гривень 50 копійок, та однієї корови, вагою 400 кг, вартістю 27 гривень 23 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 10892 гривні, належних потерпілій ОСОБА_18 ..

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадених корів у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_18 на загальну суму 20422 гривні 50 копійок, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_18 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом направлення на її адресу 510 гривень. /том №4, а.к.п. 144/.

7. Крім того, діючи повторно, 03 липня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Суха Балка Миколаївського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Суха Балка, Миколаївського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину неогороджений город домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , на якому перебувала кобила, впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від місця розташування городу та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 04 липня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу пройшов на територію городу вказаного домоволодіння.

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на території городу за вказаною адресою, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення однієї кобили, вагою 600 кг, вартістю 27 гривень 17 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 16302 гривні, належної потерпілому ОСОБА_28 ..

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадену кобилу у причеп державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілого ОСОБА_28 на загальну суму 16302 гривні, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_28 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом направлення на його адресу 210 гривень. /том №4, а.к.п. 143/.

8. Крім цього, діючи повторно, 12 липня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Зелений Гай Миколаївського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Зелений Гай, Миколаївського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи згідно заздалегідь розробленого обвинуваченим ОСОБА_7 плану, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину ділянку пасовища, розташованого навпроти будинку АДРЕСА_10 , на якій перебувала корова, впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від розташування пасовища та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 13 липня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на ділянку пасовища, розташованого навпроти вищевказаної адреси.

У свою чергу, обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо пасовища, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на вказаній ділянці пасовища, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення корови, вагою 450 кг, вартістю 27 гривень 17 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 12226 гривень 50 копійок, належної потерпілій ОСОБА_19 ..

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадену корову у причеп державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_19 на загальну суму 12226 гривень 50 копійок, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_19 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом направлення на її адресу 410 гривень. /том №4, а.к.п. 143/.

9. Крім того, діючи повторно, 06 серпня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Улянове Веселинівського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Улянове, Веселинівського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_11 та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 07 серпня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння та шляхом відчинення дверей, протиправно проник у приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення однієї корови, вагою 450 кг, вартістю 27 гривень 15 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 12217 гривень 50 копійок, та однієї корови вагою 500 кг, вартістю 27 гривень 15 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 13575 гривень, належних потерпілій ОСОБА_29 .

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадених корів у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_29 на загальну суму 25792 гривні 50 копійок, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_29 відшкодовані в повному обсязі, одним із встановлених законом способів відшкодування матеріальної шкоди в натурі, тобто шляхом надання речей такого ж роду та тієї ж якості потерпілій ОСОБА_29 /том №4, а.к.п. 142/.

10. Крім цього, діючи повторно, 22 серпня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, конів) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Новоподілля Березанського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Новоподілля, Березанського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 23 серпня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння та шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення однієї корови, вагою 450 кг, вартістю 27 гривень 06 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 12177 гривень, належної потерпілій ОСОБА_30 ..

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадену корову у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_31 на загальну суму 12177 гривень, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_32 не відшкодовані.

11. Крім того, діючи повторно, 02 вересня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Марківка Березанського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Марківка, Березанського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину неогороджений город домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_12 , на якому перебували телята у кількості трьох голів, та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від розташування городу та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 03 вересня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, пройшов на територію городу вказаного домоволодіння.

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на території городу за вказаною адресою, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення трьох телят, а саме: одного вагою 200 кг, вартістю 27 гривень 06 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 5412 гривень, другого вагою 200 кг, вартістю 27 гривень 06 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 5412 гривень, третього вагою 180 кг, вартістю 27 гривень 06 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 4870 гривень 80 копійок, належних потерпілій ОСОБА_20 .

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадених телят у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_20 на загальну суму 15694 гривень 80 копійок, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_20 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом направлення на її адресу 410 гривень. /том №4, а.к.п. 143/.

12. Крім цього, діючи повторно, 29 вересня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Гамове Веселинівського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Гамове, Веселинівського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_13 та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 30 вересня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння, де шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення одної кобили, вагою 200 кг, вартістю 27 гривень 55 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 5510 гривень, належної потерпілому ОСОБА_33 ..

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадену кобилу у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілого ОСОБА_34 на загальну суму 5510 гривень, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_34 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом повернення йому 1000 гривень. /том №4, а.к.п. 145/.

13. Крім того, діючи повторно, 16 жовтня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, кон) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Піщаний Брід, Веселинівського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_14 , та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 17 жовтня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння, де шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

В свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення корови, вагою 500 кг, вартістю 27 гривень 55 копійок за один кг живої ваги, на загальну суму 13775 гривень, належної потерпілій ОСОБА_21 ..

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадену корову у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_21 на загальну суму 13775 гривень, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_21 не відшкодовані.

14. Крім цього, діючи повторно, 29 жовтня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Піщаний Брід, Веселинівського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_14 , та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 30 жовтня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння, де шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення корови, вагою 370 кг, вартістю 28 гривень 32 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 10478 гривень 40 копійок, належної потерпілому ОСОБА_35 .

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадену корову у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілого ОСОБА_36 на загальну суму 10478 гривень 40 копійок, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_37 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом повернення йому 1000 гривень. /том №4, а.к.п. 146/.

15. Крім цього, діючи повторно, 14 листопада 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив вчинити крадіжку худоби та визначив місцем вчинення злочину - одне з домоволодінь у селі Новосілка, Веселинівського району, Миколаївської області.

Ц ього ж дня, у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, на маршрутному таксі, направився до села Новосілка, Веселинівського району, Миколаївської області, у якому вчинив крадіжку худоби.

В ніч на 15 листопада 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в селі Новосілка, Веселинівського району, Миколаївської області, обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_15 та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, пройшов на територію зазначеного домоволодіння, де шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю, звідки вчинив таємне викрадення кобили, вагою 500 кг, вартістю 28 гривень 83 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 14415 гривень, належної потерпілому ОСОБА_38 .

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 , сівши на вказану кобилу верхи, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачений ОСОБА_7 , вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_39 на загальну суму 14415 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_39 не відшкодовані.

16. Крім того, діючи повторно, 26 листопада 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Комісарівка Березанського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Комісарівка, Березанського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 27 листопада 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння, де шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення корови, вагою 500 кг, вартістю 28 гривень 83 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 14415 гривень та коня, вагою 500 кг, вартістю 28 гривень 83 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 14415 гривень, належних потерпілій ОСОБА_22 ..

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадених корову та коня у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_22 на загальну суму 28830 гривень, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_22 відшкодовані частково, в грошовій формі, шляхом направлення на її адресу 510 гривень. /том №4, а.к.п. 144/.

17. Крім цього, діючи повторно, 17 грудня 2016 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней) з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Марківка Березанського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Марківка, Березанського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_16 , та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 18 грудня 2016 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння, де шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення одного бичка, вагою 200 кг, вартістю 28 гривень 83 копійки за один кг живої ваги, на загальну суму 5766 гривень, належного потерпілій ОСОБА_40 .

У подальшому обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викраденого бичка у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілої ОСОБА_41 на загальну суму 5766 гривень, чим спричинили останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_41 не відшкодовані.

18. Крім того, діючи повторно, 26 січня 2017 року, з метою таємного викрадення свійських тварин (корів, бичків, телят, коней з домоволодінь, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , вступили між собою у попередню змову, і до початку злочину, в селі Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, домовилися про спільне його вчинення.

З цією метою, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, погрузили до автомобільного причепу, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мотузку, лебідку, три ножі, дерев`яну биту, рукавиці, змінний одяг.

Цього ж дня, у вечірній час, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на автомобілі моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з причепом, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , направились до села Широколанівка, Веселинівського району, Миколаївської області, у якому вчинили крадіжку худоби.

Прибувши до вказаного села обвинувачений ОСОБА_8 залишився в автомобілі, з метою охорони транспортного засобу, речей, підготовлених для забою викраденої худоби, а також з метою швидкої втечі з місця злочину у разі їх викриття господарем або сторонніми особами, під час вчинення злочину.

В цей час, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, направились шукати домоволодіння, з якого можливо було вчинити крадіжку худоби.

Обравши місцем вчинення злочину домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_17 , та впевнившись у тому, що територія навколо нього не охороняється, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_7 про небезпеку, залишилась неподалік від домоволодіння та спостерігала за навколишньою обстановкою.

В ніч на 27 січня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов на територію зазначеного домоволодіння, де шляхом відчинення дверей, протиправно проник до приміщення сараю вказаного домоволодіння.

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_9 усвідомивши, що обвинувачений ОСОБА_7 вчиняє крадіжку, пильно спостерігала за обстановкою навколо домоволодіння, з метою попередження останнього про небезпеку у разі появи господарів або сторонніх осіб.

В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні сараю вказаного домоволодіння, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, вчинив таємне викрадення корови, вагою 350 кг, вартістю 29 гривень 41 копійка за один кг живої ваги, на загальну суму 10293 гривні 50 копійок, та кобили, вагою 350 кг, вартістю 29 гривень 41 копійка за один кг живої ваги, на загальну суму 10293 гривні 50 копійок, належних потерпілому ОСОБА_23 .

У подальшому, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , погрузили викрадених кобилу та корову у причеп, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднаного до автомобілю моделі «ВАЗ 2101» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , та на вказаному транспортному засобі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, при вищезазначених обставинах обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які повторно вчинили злочин, скоїли крадіжку майна потерпілого ОСОБА_23 на загальну суму 20587 гривень, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_23 відшкодовані частково, одним із встановлених законом способів відшкодування матеріальної шкоди, тобто шляхом повернення йому забитих туш належних йому тварин, які він здав заготівельникам за 13000 гривень. /том №2, а.к.п. 166/.

Умисні дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за фактом таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_24 , суд кваліфікував за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення чи сховище.
Умисні дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за фактом таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_18 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_34 , ОСОБА_21 , ОСОБА_36 , ОСОБА_22 , ОСОБА_41 , ОСОБА_23 , суд кваліфікував за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення чи сховище.
Умисні дії обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за фактом таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , суд кваліфікував за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 за фактом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_42 , суд кваліфікував за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, з проникненням у приміщення чи сховище.

На вказаний вирок суду прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу в якій просить дослідити матеріали кримінального провадження, а саме допитати обвинувачених та характеризуючі матеріали, а вирок суду скасувати в частині кваліфікації дій та призначення покарання обвинуваченим та ухвалити новий вирок, де визнати їх винними та призначити покарання, -

ОСОБА_9 за ч.5 ст.185 КК України в виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України (епізод за викраденням майна ОСОБА_39 ) в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі, за ч.5 ст.185 КК України в виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити сім років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_8 за ч.5 ст.185 КК України в виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна. В іншій частині вирок залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку не врахував всі обставини, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, так як не застосував закон який підлягає застосуванню, безпідставно змінив кваліфікацію злочинів обвинувачених з ч.5 ст.185 КК України на ч.2 та ч.3 ст.185 КК України. Вказує що обвинувачені діяли у складі організованої групи, де вчинили злочини в аналогічний спосіб, на підставі єдиного плану, з розподіленням між собою функцій, на досягнення єдиного результату та діяли тривалий час (10 місяців) у єдиному складі.
На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити в частині призначення покарання щодо ОСОБА_7 , та призначити останньому покарання за ч.2 ст.185 КК України в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України в виді 04 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити 04 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з трьох річним іспитовим строком. В іншій частині вирок залишити без змін. Вважає, що судом допущено невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд не враховано що ОСОБА_7 , як на попередньому слідстві, так і в суді свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, частково відшкодував заподіяні збитки потерпілим, має на утриманні неповнолітню дитину, посередньо характеризується та має постійне місце проживання. Враховуючи всі обставина, вважає, що можливо застосувати ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок змінити в частині призначення покарання щодо ОСОБА_8 , та призначити останньому покарання за ч.2 ст.185 КК України в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України в виді 04 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначити 04 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з трьох річним іспитовим строком. В іншій частині вирок залишити без змін. Вважає, що судом допущено невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд не враховано що ОСОБА_8 , як на попередньому слідстві, так і в суді свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, частково відшкодував заподіяні збитки потерпілим, збирає кошти на відшкодування шкоди, визнав цивільний позов, виховує неповнолітню дитину, утримує матір, хворіє, посередньо характеризується та не враховано думку потерпілих. Враховуючи всі обставина, вважає, що можливо застосувати ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
На вказаний вирок суду обвинувачена ОСОБА_9 та подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити в частині призначення покарання щодо неї, та призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України в виді двох років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України в виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування покарання призначити три роки позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнити їївід відбування покарання з двох річним іспитовим строком. В іншій частині вирок залишити без змін. Вважає, що судом допущено невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. В обґрунтування своєї апеляції посилається на те, що суд не враховано що вона, як на попередньому слідстві, так і в суді свою вину визнала повністю, частково відшкодовано шкоду, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується та иає постійне місце проживання з сім`єю. Враховуючи всі обставина, вважає, що можливо застосувати ст.75 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши суддю-доповідача, щодо суті поданих апеляційних скарг, прокурора про підтримання апеляційної скарги прокурора і не підтримку інших апеляційних вимог, позиції захисників та обвинувачених які підтримали свої апеляційні вимоги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, судом дотримано вимог ст. 91-93 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об`єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду щодо обвинувачених у вчинені вказаних кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у матеріалах провадження доказами.

Допитані в якості обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 винуватість в висунутому обвинуваченні визнали, при цьому заперечували, що вони діяли в складі організованої злочинної групи.

За вироком, щодо обвинувачених, суд навів докази, дав їм відповідну оцінку і мотивував свої висновки.

Відповідно ст. 28 КК України, -

1. Кримінальне правопорушення визнається таким, що вчинене групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою.

2. Кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

3. Кримінальне правопорушення визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Згідно роз`яснень п.п. 1, 4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями», при розгляді кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями, необхідно враховувати: норми Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК), в яких визначено особливості кримінальної відповідальності осіб, котрі вчинили злочини у співучасті (статті 26-31); ознаки злочину, що вказують на його вчинення організованою групою (ч. 3 ст. 28) або злочинною організацією (ч. 4 ст. 28); положення статей Особливої частини КК, якими передбачено додаткові ознаки спеціальних видів таких груп чи організацій (статті 257, 258, 260). Суди мають досліджувати докази не лише стосовно конкретних злочинів, а й щодо тих ознак, які вказують на їх вчинення саме організованою групою чи злочинною організацією, - щодо виду об`єднання, мети його створення і плану злочинної діяльності, тривалості існування, матеріальної бази, кількісного складу, вербування нових членів, структури та ієрархії об`єднання, наявності в нього корупційних зв`язків, існування певних правил поведінки його членів, розподілу між ними функцій тощо.
4. Утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. Зазначені дії за своїм змістом близькі до дій з організації злочину і включають підшукання співучасників, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складення плану, визначення способів його виконання. Проте основною метою організатора такої групи (організації) є утворення стійкого об`єднання осіб для заняття

злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників останнього, упорядкування взаємодії його структурних частин.

Під організованою групою (ч. 3 ст. 28 КК) належить розуміти внутрішньо стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке було попередньо утворене з метою вчинення ряду злочинів або тільки одного, який потребує ретельної довготривалої підготовки. Таку групу слід вважати утвореною з моменту досягнення її учасниками домовленості про вчинення першого злочину за наявності планів щодо подальшої спільної злочинної діяльності.
Суд першої інстанції аналізуючи пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачення за ч.5 ст.185 КК України, з кваліфікуючою ознакою вчинення даних злочинів у складі організованої групи, з комплексом досліджених в судовому засіданні доказів, з`ясувавши зміст і спрямованість умислу обвинувачених, оцінивши сукупність всіх обставин вчинених ними діянь, матеріалів кримінального провадження, врахувавши поведінку обвинувачених, що передувала подіям вчинення злочинів, вважав за необхідне змінити кваліфікацію злочинів обвинуваченим, з ч.5 ст.185 КК України на ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, так як в судовому засіданні не доведена вина та умисел обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на таємне викрадення чужого майна з кваліфікуючою ознакою його вчинення організованою групою.
Колегія суддів, вважає, що суд обґрунтовано не взяв до уваги твердження прокурора про доведеність вчинення обвинуваченими злочинів в складі організованої злочинної групи та необхідності кваліфікацію їх дій за ч. 5 ст. 185 КК України, оскільки ознаки, які вказували б на вчинення злочинів саме організованою групою (ч. 3 ст. 28 КК України), не знайшли свого підтвердження під час дослідження доказів у матеріалах справи.
У цьому кримінальному провадженні, злочини були вчинені обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, повторно, де вони вчиняли злочини як співвиконавці, і ця спільнота не містить ознак, які визначені частиною 3 статті 28 КК України.
Стороною обвинувачення не надано доказів, які б достовірно підтверджували той факт, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинили вищевказані злочини у складі організованої групи, де відсутні докази існуванню плану злочинної діяльності, вербування нових членів, структури та ієрархії об`єднання, наявності в нього корупційних зв`язків, існування певних правил поведінки його членів, розподілу між ними функцій, детального розподілу обов`язків, довготривалої підготовки, наявності планів щодо подальшої спільної злочинної діяльності.
Висновки органу досудового слідства, що саме в березні 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 , не маючи постійного джерела доходу, створив стійке об`єднання осіб у формі організованої групи, які визнаватимуть його організаційну функцію та якості лідера, розробив злочинний план, надавши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 чіткі функції, під час вчинення злочинів, довів останнім деталі розробленого злочинного плану, об`єднавши таким чином зусилля всіх учасників для досягнення єдиного злочинного результату та взяв на себе функцію керівника організованої групи підлягають окремому доказування і не доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні.
Крім того, прокурор в апеляційній скарзі не вказує яким чином повинно бути сформульоване обвинувачення новим вироком.

Зі змісту скарг захисників і обвинуваченої убачається, що вони фактично порушують питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання є: кримінально-правові, відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання Ї конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

За змістом ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд урахував ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинених, злочинів, частина яких є тяжким злочином, дані про особи винних, які вину визнали, їх стан здоров`я, характеризуються посередньо, мають на утриманні дітей а Чайка непрацездатну матір, раніше не судимі, майнову шкоду відшкодували частково, обставини, які пом`якшують покарання - повне визнання вини, щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вище зазначене стало підставами для призначення засудженим покарання згідно із санкцією ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК, однак у своїй сукупності ці обставини є недостатніми для застосування до обвинувачених положень ст. 75 КК.

Колегія суддів погоджується із цим висновком і вважає, що таке покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, принципу індивідуалізації призначеного покарання, є достатнім та необхідним для виправлення обвинувачених.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст. 370 КПК України. Тобто суд першої інстанції прийняв рішення яке повністю відповідає вимогам ст.7, 8, 9 КПК України.

Будь-яких істотних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства, які б тягли безумовне скасування вироку, або його зміну суд першої інстанції не допустив, та з урахуванням наведеного судова колегія вважає що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 та прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 таОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/