ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2908/20
Провадження № 1-кс/636/799/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Чугуївського ВП ОСОБА_3 ,

власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000874, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, -

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , про арешт майна, вилученого в ході складання протоколу огляду місця події від 05.08.2020 за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт. Малинівка, а саме: речові докази у кримінальному провадженні № 0000874, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 05 серпня 2020 року, о 20 годині 21 хвилині, за адресою: Харківська область, Чугуївський район, смт Малинівка, а саме: на кар`єрі, співробітниками поліції було виявлено незаконне видобування піску. При виїзді на місце події слідчо-оперативної групи встановлено, що на відстані близько 2 м від автодороги Чугуїв-Малинівка, по напрямку до автодороги Київ-Харків-Довжанський, а саме: ґрунтова автодорога, яка розташована вздовж пагорба на даній дорозі розташований трактор колісний, д.н.з. НОМЕР_1 , марки МТЗ- 80, який згідно свідоцтва про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_2 у приватній власності ОСОБА_4 ; трактор має причіп марки ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_4 , у власності ОСОБА_4 .

Так, в ході проведення огляду місця події в період часу з 21 години 10 хвилин 05 серпня 2020 року до 22 години 15 хвилин 05 серпня 2020 року, за вище вказаною адресою виявлено та вилучено:

1) трактор колісний, марки МТЗ-80, д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_2 , у приватній власності ОСОБА_4 ;

2) причіп марки ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_4 , у власності ОСОБА_4 ;

3) автомобіль марки «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_5 , тип якого не відомий через не надання власником документів на даний автомобіль;

4) свідоцтво про реєстрацію машини, причіп марки ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_3 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 ;

5) свідоцтво про реєстрацію машини, трактор колісний марки МТЗ-80, д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 ;

6) сипуча речовина у вигляді піску, яка знаходиться в кузові автомобіля марки «ЗІЛ», заповнена частково з нижньої частини кузову уверх на відстані 40 см.

Вказані вище транспорті засоби, а саме: трактор колісний, д.н.з НОМЕР_1 , причіп марки ПТС-4, д.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль марки ЗІЛ, д.н.з. НОМЕР_5 з завантаженим піском у кузов, поміщено на майданчик тимчасового тримання Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, № 31, на гарантійне зберігання. Вилучені свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 , ТЗ - серії НОМЕР_2 поміщені до паперового конверту № 1, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено слідчим СВ Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2020 року за № 0000874 за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 240 КК України.

З метою отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, зібрання доказів, для встановлення винних осіб до вчинення злочину за вказаних обставин, подальшого встановлення інших осіб, що причетні до злочину, а також уточнення відомостей стосовно часу, місця та дати скоєння вищевказаного злочину виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна.

Зважаючи на вищевикладене, у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме: приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на тимчасово вилучені речі, згідно переліку та з метою подальшого детального дослідження та призначення відповідних експертиз.

05 серпня 2020 року на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України вказані вище вказану техніку з завантаженим піском та свідоцтва про реєстрацію ТЗ визнано речовими доказами.

Оскільки, вказані вилучені речі, вчасності техніка визнана речовим доказом, то метою арешту майна згідно ч. 2 ст. 170 КПК є збереження вказаних речей (техніки).

Відповідно до ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном.

До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч.1 ст.167 КПК України.

Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані як засоби чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення: п. 1 - збереження речових доказів, п. 2 - спеціальної конфіскації, п. 3 - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому п. 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу. У випадку, передбаченому п. 2 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. При цьому арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 104 частини 1 ст. 96-2 КК України. У випадку, передбаченому п. 3 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Стаття 170 КПК України наголошує, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 171 КПК України зобов`язує слідчого, прокурора у клопотанні про арешт майна обов`язково зазначати зокрема: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Стаття 173 ч. 1 КПК України зазначає, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.

При цьому слід звернути увагу на зміст ст. 173 КПК України, яка наголошує, що вирішуючи питання про арешт майна необхідно враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього кодексу); 4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 170 цього кодексу).

У разі задоволення клопотання в ухвалі обов`язково потрібно зазначити перелік майна, на яке накладено арешт (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Слідчий, звертаючись до суду з цим клопотанням, не встановив власника майна на яке просить накласти арешт, оскільки до клопотання додані лише свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу трактора колісного та причепу. Документів щодо власника автомобіля марки «ЗІЛ», д.н.з. НОМЕР_5 , не надано.

Відповідно до вимог ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене майно в особи підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, вважаю за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в мотивувальній частині вказаної ухвали недоліків.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання, оскільки відсутні відомості про власника майна.

Таким чином, клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173,175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000874, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.08.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, - повернути прокурору Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам процесу, що в такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя -