Номер провадження 1-кп/243/986/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» листопада 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- потерпілої ОСОБА_4 ,

- обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000523 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01 жовтня 2020 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області 13 листопада 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працює у ФОП ОСОБА_7 вантажником, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Виконавчого листа Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2013 року ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 грудня 2012 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_5 , будучи фізично здоровим та працездатним, всупереч вимогам ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, та що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, в період з 09 квітня 2020 року по 06 листопада 2020 року ніде не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, отримуючи певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своєму синові не надавав. Незважаючи на попередження державного виконавця Слов`янського міськрайонного управління Міністерства юстиції про необхідність виконання свого обов`язку та можливості настання кримінальної відповідальності, аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів у період 09 квітня 2020 року по 06 листопада 2020 року у розмірі 15136,00 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, та суду пояснив, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку. Відповідно до Виконавчого листа Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2013 року він повинен сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 грудня 2012 року, і до досягнення дитиною повноліття. Знаючи про необхідність сплати аліментів, він будучи фізично здоровим та працездатним, в період з 09 квітня 2020 року по 06 листопада 2020 року ніде не працевлаштувався, заходів до пошуку роботи та працевлаштування не вживав, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, отримуючи певний дохід від тимчасових (неофіційних) робіт, добровільно матеріальну та будь-яку іншу допомогу своєму синові не надавав. Незважаючи на попередження державного виконавця Слов`янського міськрайонного управління Міністерства юстиції аліменти не виплачував, що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів у період з 09 квітня 2020 року по 06 листопада 2020 року у розмірі 15136,00 гривень.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Крім повного визнання своєї вини, провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Так, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження № 0000644 було зареєстровано 23 жовтня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, що давало право з цього моменту проводити слідчі та процесуальні дії.

Із Заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2013 року вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити. Стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до дня досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочати з 10 грудня 2012 року.

Із Виконавчого листа Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 лютого 2013 року вбачається, що стягувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до дня досягнення дитиною повноліття. Стягнення розпочати з 10 грудня 2012 року.

Із Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, Актовий запис № 754, вбачається, що батьком дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_4 .

Із Повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ № 2/182 від 30 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на диспансерному обліку чи під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога Комунального некомерційного підприємства «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорськ» у м. Слов`янськ не перебуває.

Із Довідки-Розрахунку про неотримання аліментів № АСВП-36972607 від 06 листопада 2020 року вбачається, що на примусовому виконанні у Слов`янському міськрайонному Відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває Виконавче провадження АСВП-36972607 відкрите на підставі Виконавчого листа № 2/243/206 від 08 лютого 2013 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , у розмірі 1/4 частині, щомісячно з усіх видів заробітку, доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно матеріалів Виконавчого провадження за період з 09 квітня 2020 року по 06 листопада 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 15136,00 гривень.

Із Повідомлення Слов`янського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області вбачається, що ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з липня 2020 року та по теперішній час перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України.

Із Повідомлення Слов`янського міського Центру зайнятості № 3958/01-20/2020 від 05 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаний період за сприянням у працевлаштуванні до Слов`янського міського Центру зайнятості не звертався, на обліку безробітних не перебуває.

Із Повідомлення Відділу охорони здоров`я Слов`янської міської ради Донецької області № 01-21/667 від 09 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 09 квітня 2020 року по теперішній час за медичною допомогою в заклади охорони здоров`я м. Слов`янська не звертався, на диспансерному обліку не перебуває.

Із Повідомлення Територіального сервісного центру МВС № 1443 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області № 31/5-1443-1988 від 31 жовтня 2020 року вбачається, що станом на 11 годину 31 жовтня 2020 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , автомототранспорт не значиться.

Із Повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» № 2102 від 30 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за психіатричною допомогою не звертався.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_5 , обвинувачення за ст. 164 ч. 1 КК України, знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст. 164 ч. 1 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до кримінальних проступків, характер, ступінь його суспільної небезпеки, ступінь негативної майнової шкоди і наслідків для потерпілої, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_5 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 є осудним, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимість погашена у встановленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, посередньо характеризується за місцем мешкання, працює у ФОП ОСОБА_7 вантажником, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт, в межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Підстав для застосування ст. 69 чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дана правова норма має змогу бути застосована, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді громадських робіт є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді громадських робіт на строк сто годин.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту реального відбуття покарання у виді громадських робіт.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .