ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4244/20
Провадження № 1-кс/362/1045/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 28.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року,
в с т а н о в и в:
13.08.2020 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 в якій він просив поновити строк оскарження постанови про закриття кримінального провадження, зобов`язати слідчого Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 направити постанову про закриття кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року, скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 в місячний термін допитати ОСОБА_5 з приводу не виконання рішення суду по сплаті боргу ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 17.05.2020 року звернувся із заявою до поліції про порушення кримінальної справи проти ФОП « ОСОБА_5 », за не виконання рішення Господарського суду Київської області з 23.02.2017 року.

01 07.2020 року отримав по вайберу постанову, за підписом слідчого Васильківського відділу поліції ОСОБА_6 , про закриття кримінального провадження №0001029 від 11.05.2020 року у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Заявник вважає, що дана постанова не що інше як шаблон стандартної відписки про закриття кримінального провадження в якому іде мова про крадіжку, а не про не виконання рішення суду ФОП « ОСОБА_7 », в частині повернення боргу ОСОБА_3 , вважає, що оскільки ОСОБА_5 зверталась до Верховного суду з позовом ,вона має кошти для сплати боргу. Відтак, рішення слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, оформлене постановою від 27.03.2020 року є необґрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого КПК України.

Заявник в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву з проханням слухати скаргу без його участі, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, однак згідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність такої особи не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги виходячи з наступного.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф 1 ст.ст. 303-308 КПК України.

Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено в тому числі рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Васильківського ВП ГУ НП в Київській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001029 від 28.05.2020 року, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України ( матеріали кримінального провадження а.с. 1).

Відповідно до постанови слідчого СВ Васильківського ВП ГУНП України в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 29.05.2020 року кримінальне провадження №0001383 від 04.10.2019 року було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с.12).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

В силу ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимогам ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Положенням ч. 2 ст. 91 КПК України встановлено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Глава 20 КПК України містить положення про слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у конкретному кримінальному провадженні, з метою отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема шляхом допиту потерпілого та свідків.

Тривалість та неефективність досудового розслідування по кримінальним провадженням вже багаторазово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України та у більшості випадків судом констатовано порушення статей 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мащенко проти України" від 11.06.2015 року встановлено, що розслідування кримінальної справи протягом тривалого часу, яке є неефективним, поверхневим у зв`язку з недостатністю вжитих слідчим заходів, труднощами заявника в отриманні інформації про хід розслідування та участі у прийнятті процесуальних рішень, є порушенням ст. 2 Конвенції та на державу покладено обов`язок сплатити грошові компенсації.

В постанові слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови, яка являється додатком до скарги ОСОБА_3 слідує, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження за № 0001029 від 28.05.2020 року за відсутністю складу кримінального правопорушення, обґрунтовуючи її тим, що під час досудового розслідування були проведенні слідчі (розшукові дії) спрямовані на встановлення причетних до вчинення злочину осіб та встановлення місцезнаходження викраденого, також слідчим були неодноразово надані доручення,але при проведенні яких оперативної інформації яка б сприяла розкриттю злочину встановлено не було. Причетних осіб до вчинення даного злочину не встановлено. Враховуючи вищевикладене в даній події відсутні ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України (а.с. 4).

Як вбачається із зі змісту оскаржуваної постанови, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження за № 0001029 від 28.05.2020 року слідує, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження із тих підстав, що під час досудового розслідування не отримано достатніх доказів ухилення ОСОБА_5 від виконання рішення суду, а саме відсутня інформація щодо ознайомлення її з вказаним рішенням суду та про кримінальну відповідальність від його ухилення. Враховуючи вищевикладене в даній події відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проте, постанова слідчого про закриття кримінального провадження вказаним нормам КПК України не відповідає, слідчий не в повній мірі дослідив обставини кримінального провадження, не надав їм належну правову оцінку в сукупності з усіма зібраними доказами, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, яке взагалі не стосується правової кваліфікації ч. 1 ст. 185 КК України.
Слідчий суддя дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до переконання, що слідчим під час досудового розслідування не проведено жодних слідчих дій з метою перевірки та уточнення відомостей, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Текст оскаржуваної постанови не містить аналізу отриманих в ході досудового розслідування доказів, постанови про закриття кримінального провадження, яку надає заявник, та яка перебуває в матеріалах кримінального провадження, суттєво відрізняються одна від одної своїм змістом та не стосується обставин справи, за фактом якої було розпочато досудове розслідування, у зв`язку з чим не зрозуміло на підставі яких фактичних даних слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, матеріали кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню для відновлення досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 22, 91, 93, 110, 284, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 28.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року- задовольнити.
Постанову слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 28.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0001029 від 28.05.2020 року повернути до СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8