Справа № 169/963/20
Провадження № 1-кп/159/195/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 200 302 000 002 17 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , гр. України, з освітою середньою, одруженого, не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , раніше не притягався до кримінальної відповідальності,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 о 17 год. 30.06.20 р., знаходячись за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини РVР, вільний обіг якої заборонено, за допомогою мережі «Інтернет» на сайті «Clan 13» здійснив замовлення психотропної речовини у невстановленої в ході досудового розслідування особи. Після цього цього ж дня обвинувачений ОСОБА_4 здійснив оплату за вище зазначену психотропну речовину через додаток у мобільному телефоні, перерахувавши грошові кошти в сумі 1 500 грн на електронний гаманець невстановленої досудовим розслідуванням особи. У подальшому о 06 год. 20 хв. 01.07.20 р. на мобільний телефон марки «Сігма», належний обвинуваченому ОСОБА_4 , надійшло повідомлення, що він може забрати замовлену психотропну речовину у лісопосадці по вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської області, яку знайшов за допомогою Інтернет карти «Google». Після цього обвинувачений ОСОБА_4 , забравши особливо небезпечну психотропну речовину РVР, обіг якої заборонено, масою 3, 2 445 г, що, згідно з таблицею № 2 Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2 000 р., відноситься до великих розмірів, незаконно зберігав її при собі для власного вживання без мети збуту. У подальшому 01.07.20 р. - вище вказану психотропну речовину у обвинуваченого ОСОБА_4 було вилучено поліцейськими у проміжку часу з 07 год. 15 хв. по 08 год. 05 хв. під час санкціонованого обшуку по місцю його проживання у присутності понятих.
Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.
Вказане вище обвинувачення викладене у обвинувальному акті, складеному нач. СВ Турійського ВП Володимир Волинського ВП ГУ НП у Волинській області 09.11.20 р. та затвердженому 10.11.20 р. прокурором нач. Турійського відділу В. Волинської місцевої прокуратури Волинської області.

Обвинувальний акт надійшов до суду 16.11.20 р. з угодою про визнання винуватості від 10.11.20 р., укладеною між нач. Турійського відділу В. Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_6 та обвинуваченим за участю його захисника, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України у повному обсязі пред`явленого йому обвинувачення у розглядуваному кримінальному провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

За змістом угоди, обвинуваченому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор просить затвердити угоду на умовах, викладених у ній, зазначивши, що у обвинуваченого було вилучено лише 2 телефони, у подальшому речові докази підлягають передачі і зберіганню у Ковельському РУП ГУ НП у Волинській області; просить покласти на обвинуваченого у повному обсязі процесуальні витрати.

В судовому засіданні обвинувачений також просить суд затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що викладене у обвинувальному акті та відображено в угоді, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом; наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим у повному обсязі; вид покарання та умови відбування покарання, що буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки невиконання угоди.

Інші учасники судового засідання, кожен зокрема, не заперечують, а захисник просить, з врахуванням особи обвинуваченого, визначити мінімальний іспитовий строк.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 468, ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим щодо кримінальних правопорушень (злочинів) невеликої та середньої тяжкості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнає себе винуватим, на дату його вчинення було віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості в редакції ст. 12 КК України, що була чинною на дату вчинення кримінального правопорушення, а з 01.07.20 р. віднесене до категорії нетяжких злочинів, згідно з редакцією ст. 12 КК України, що є чинною з 01.07.20 р. та на дату укладення угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, що буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченого вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З урахуванням наведеного суд вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання, визначити іспитовий строк терміном 1 р. відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у справі слід покласти на обвинуваченого у повному обсязі.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368, 475, 5 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 листопада 2020 року у кримінальному провадженні 120 200 302 000 002 17 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 309 КК України, укладену між нач. Турійського відділу В. Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_6 та обвинуваченим за участю його захисника ОСОБА_5 ..

Визнати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на доход держави 4 086 (чотири тисячі вісімдесят шість) грн, 25 коп. процесуальних витрат на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (висновок № 580 від 24.09.20 р.).

Речові докази у справі:

- речовину порошкоподібну PVP масою 2, 9 036 г та масою 0, 3 409 г, трубку фіолетового кольору, трубку скляну, на яких міститься речовина порошкоподібна PVP - масою 0, 0 004 г та 0, 0 221 г; 10 (десять) пакетів полімерних; моток стрічки ізоляційної, 3 (три) трубки скляні, 5 (п`ять) трубок скляних, на яких міститься речовина порошкоподібна PVP - масою 0, 0 003 г та 0, 0 389 г, 0, 0 189 г, 0, 0 054 г., 0, 0 013 г; 5 (п`ять) трубок скляних, трубку скляну у тубусі картонному, трубку скляну довжиною 4, 6 см, пакет полімерний фіолетового кольору, 4 (чотири) пакети полімерні безбарвні, на яких міститься речовина порошкоподібна PVP - масою 0, 0 145 г, 0, 0 002 г., 0, 0 020 г., 0, 0 022 г., 0, 0 022 г., 0, 0 064 г., 0, 0 008 г; 2 (дві) трубки полімерні, пакет полімерний розміром 41 х 76 мм, 3 (три) фрагменти фольги, частину таблетки світло рожевого кольору у пакеті фольгованому, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - тенамфетамін (МДА); коробку картонну з поліетиленовими пакетами, що передано на зберігання в камеру схову Турійського ВП Володимир Волинського ВП ГУ НП у Волинській області, - знищити;

- телефони мобільні: марки «Archos», марки «Сігма» (із сім - карткою «Лайфселл»), що передані на зберігання в камеру схову Турійського ВП Володимир Волинського ВП ГУ НП у Волинській області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, у якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Головуючий:ОСОБА_1