Провадження № 1-кс/760/7672/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1547 від 08.02.2011р., ордер та договір про надання правової допомоги), підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Донецьк, громадянка України, без освіти, не одружена, має на утриманні сімох неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

1) 20.06.2019р. Дарницьким райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

2) 29.11.2019р. Солом`янським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000437 від 05.11.2020р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваної, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000437 від 05.11.2020р. відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Підозрювана доставлена до суду під вартою.

Документом, що підтверджує надання підозрюваній копії клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що слідчими СВ ВП на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві, за процесуального керівництва Київської місцевої прокуратури № 9, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимою, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та вчинила новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 05.11.2020р., біля 20 год. 05 хв., ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на наземному пішохідному переході «конкорс» ст. Київ-Пасажирський, що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, куди останні прибули з метою вчинення крадіжок чужого майна, побачила раніше незнайому їй дівчину, якою виявилась потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка в той час почала спускатись сходами на платформу колії № 10-11 та на плечах у якої висів рюкзак.

Саме в цей момент, у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , яке могло знаходитись в її рюкзаку.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого потворно за попередньою змовою групою осіб, згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_7 , підійшла ззаду до потерпілої ОСОБА_8 , в цей час ОСОБА_5 , з метою невикриття дій ОСОБА_7 перехожими, почала рухатись позаду неї, після чого ОСОБА_7 , відповідно до відведеної їй ролі, відчинила рюкзак ОСОБА_8 та дістала звідти гаманець рожевого кольору вартістю 300 грн., в якому знаходилися грошові кошти в сумі 294 гривень 50 копійок, паспорт громадянина України у вигляді Ш картки на ім`я ОСОБА_8 , № НОМЕР_1 , перепустка на ім`я ОСОБА_8 , банківські та дисконтні картки.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_7 передала вищевказаний гаманець ОСОБА_5 , яка в свою чергу заховала його собі під кофту, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 попрямували сходами в зворотному напрямку, чим розпорядились викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 594 гривень 50 копійок.

05.11.2020р. о 20.08 год. ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України.

06.11.2020р. о 13.37 год. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків, та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати до підозрюваної запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема, протокол - заява ОСОБА_8 від 05.11.2020р. про скоєння кримінального правопорушення; протоколи допиту потерпілої ОСОБА_8 від 05.11.2020р. та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 06.11.2020р.; протокол затримання особи ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України від 05.11.2020р.; протокол огляду відеозапису від 06.11.2020р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, надані суду докази обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваної ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшов своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, та з моменту повідомлення про підозру пройшов незначний проміжок часу. Крім того, ОСОБА_5 раніше судима, останній раз, 29.11.2019р. Солом`янським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, та в період відбування іспитового строку знову вчинила аналогічний корисливий злочин, тому слідчий суддя вважає, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, прокурором не доведено та не надано обґрунтованих доказів слідчому судді про те, що підозрювана ОСОБА_5 перешкоджала кримінальному провадженню, зокрема здійснювала незаконний вплив на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи, що слідчому судді прокурором не доведено наявність обставин, які вказують про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, особу підозрюваної, її майновий та сімейний стан (не одружена, має на утриманні сімох неповнолітніх дітей), наявність у неї постійного місця реєстрації та проживання (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), а також ту обставину, що стороною обвинувачення не надано конкретних доказів про наявність у підозрюваної наміру перешкоджати ходу досудового розслідування та прокурором не доведено слідчому судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_5 , застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 06.01.2021р. включно, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати її прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, які в сукупності із застосованим запобіжним заходом, повинні достатньою мірою гарантувати та забезпечити, у подальшому, належну їй процесуальну поведінку у даному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 06.01.2021р. включно, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати її прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії даної ухвали визначити до 06.01.2021р. включно.

Підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити її з-під варти.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1