н/п 1-кс/953/9200/20
"30" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

В ході досудового розслідування встановлено, що Північною територіальною групою з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України (далі - Група) в ході службової діяльності отримана інформація щодо передумов до нанесення збитків інтересам держави шляхом незаконного відчуження земельної ділянки площею близько 1.2 га, яка знаходиться в користуванні Міністерства оборони України.
Так, у рішенням виконкому Харківської міської ради від 27 серпня 1952 року №16/2356 КЕЧ Харківського району була відведена земельна ділянка орієнтовною площею 1.4 га на розі пр. Леніна та вул. Трансваальскої (на сьогодні пр. Науки та АДРЕСА_1 ). В подальшому на зазначеній ділянці були побудовані гуртожиток (в 2011 році переданий Харківському міськвиконкому) та спортивний стадіон із нежитловою будівлею. У 2003 році нежитлову будівлю було відчужено приватній особі, а земельна ділянка, на якій розташований стадіон (приблизно 1.2 га) залишилась у користуванні Міністерства оборони України.
За отриманими даними, рішенням сесії Харківської міської ради від 19.08.2020 № 2229/20 ТОВ «ТИХИЙ ЦЕНТР» був наданий дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею орієнтовно 1.84 га для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, а саме - будівництва багатоквартирних житлових будинків з об`єктами торгівельно-розважальної та ринкової інфраструктури по АДРЕСА_2 . При цьому, згідно плану земельної ділянки, її основну частку складає територія, на якій розташований стадіон військового містечка № 205.
Таким чином, в разі затвердження документації та здійснення будівництва, Міністерством оборони України буде втрачена земельна ділянка площею близько 1.2 га.
Відповідно до експлікації спортивного комплексу військового містечка
№ 205 встановлено, що на ньому зображено відомості спортивного комплексу, який складається з гуртожитку на 480 осіб, дитячого садка на 75 осіб, спорткомплексу (спорт корпус, відкритий плавальний басейн 25Х13 м., спортядро).
З наведеного випливає, що в результаті незаконних дій Міністерство Оборони України в особі КЕВ м. Харків зазнали значної майнової шкоди.
Вищезазначені обставини також підтверджуються показами свідка ОСОБА_4 .
Відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності та користування МОУ здійснюються відповідно до постанови КМУ від 22.02.2013 № 436 «Про затвердження Порядку відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил і Державної спеціальної служби транспорту»
При цьому, з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання про арешт майна, як зазначено прокурором, необхідно здійснити без повідомлення власника майна -Харківської міської ради код ЄДРОПОУ 04059243, розташованої за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 7.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, але надав заяву про розгляд поданого клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю та запровадженням карантинних заходів через спалах пандемії COVID-19, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Представник Харківської міської ради, власника майна, у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1