ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/201/21 Справа № 177/1631/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000360 від 16 серпня 2019 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою, АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_7 14.08.2019 у вечірній час, приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебував в приміщені квартири АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, яка настала внаслідок сварки з потерпілим ОСОБА_11 , у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень.
В цей же день, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, не маючи на меті спричинити смерть потерпілому, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, знаходячись біля приміщення кухні квартири АДРЕСА_3 , в ході сварки наблизився до ОСОБА_11 та умисно, цілеспрямовано, зі значною силою наніс останньому руками зжатими в кулак та ногами не менше 8-10 ударів в область лобу та обличчя ліворуч та не менше 5-7 ударів в область грудної клітки праворуч, в результаті чого спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді:
- комплексу «закрита черепно-мозкова травма», до якої входять: поверхнева рана лобної області, синець на повіках лівого ока, крововиливи в м`яких покривних тканинах голови лобної області праворуч, крововилив різної інтенсивності в м`яких тканинах обличчя ліворуч з переходом на ліву скроневу область, вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах слизової оболонки губ, розтрощення носових кісток, крововиливи під оболонки головного мозку, вентрикулярно-паренхіматозний крововилив з розповсюдженням у субарахноїдальний простір, згортки крові у шлуночках мозку, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент спричинення (п. 2.1.1 та 2.1.3 п. «г» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, згідно наказу № 6 від 17.01.1995);
- крововиливи грудної клітки праворуч між середньо-ключичною та задньо-паховою лінією між другим ребром та нижнім краєм реберної дуги у кількості не менше 5-ти, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 п. «г» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, згідно наказу № 6 від 17.01.1995).
Після чого ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину.
20.08.2019 о 16.45 год. ОСОБА_11 , перебуваючи на стаціонарному лікуванні в приміщенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» ДОР» за адресою: пр. 30-річчя Перемоги, 2, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, помер.
Смерть ОСОБА_11 настала від тілесних ушкоджень, які входять до комплексу закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, та ускладнилась розвитком набряку головного мозку.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 виправдати.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, адвокат посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Захисник вказує на те, що показання свідка ОСОБА_12 , надані під час судового розгляду, не відповідають показанням, наданим під час слідчого експерименту, зокрема щодо часу перебування ОСОБА_7 в квартирі потерпілого. Окрім цього, показання зазначеного свідка щодо вживання обвинуваченим спиртних напоїв у квартирі потерпілого суперечать висновку дактилоскопічної експертизи, якою не встановлено наявність відбитків пальців обвинуваченого на посуді та пляшці. Поряд із цим, адвокат вважає, що суд не надав належної оцінки показання інших свідків у кримінальному провадженні, які засвідчили відсутність неприязних відносин між обвинуваченим та потерпіли, а також вказали на те, що потерпілий постійно вживав алкогольні напої з ОСОБА_13 . При цьому, суд не врахував, що особа останнього органами досудового розслідування не перевірялась. Окрім наведеного, захисник звертає увагу суду на те, що матеріали провадження не містять об`єктивних даних на підтвердження механізму нанесення та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого. Серед іншого, адвокат порушує питання про відсутність умислу в діях його підзахисного. Що стосується цивільного позову, то і він, на думку захисту, вирішений неправильно. Адвокат вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 150 000 грн. не підтверджується жодними доказами та є значним. При цьому, адвокат звертає увагу на те, що потерпілий не спілкувався з родичами та не отримував від них допомогу. Окрім цього, захисник вважає, що витрати на правову допомогу також стягнені з обвинуваченого безпідставно, оскільки підлягають відшкодуванню в порядку ч. 2 ст. 120 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок м`якості. На переконання прокурора, суд ухвалюючи вирок не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав частково, заперечив фактичні обставини провадження, під час досудового розслідування зловживав своїми правами, погрожував потерпілій стороні фізичною розправою, вибачення не попросив, допомогу на лікування та поховання потерплого не надавав, за місцем проживання характеризується посередньо. Окрім цього, під час судового розгляду потерпіла наполягала на суворому покаранні.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та потерпілої, які підтримали апеляційну скаргу обвинувачення та заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисту, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисту та заперечували проти задоволення скарги обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого їм злочину повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і визнав вину частково, проте не заперечував обставини перебування 14 серпня 2019 року у квартирі потерпілого, а також підтвердив, що мав конфлікт з останнім через свій мобільний телефон, у зв`язку з чим дійсно бив ОСОБА_11 ;
- потерпілої ОСОБА_9 - доньки ОСОБА_11 , яка засвідчила, що дізналась про побиття свого батька від сусідки ОСОБА_12 ;
- свідка ОСОБА_12 - сусідки ОСОБА_11 , яка вказала на те, що 14 серпня 2019 року близько 22.00 год. вона почула з квартири ОСОБА_11 крики, шум та зайшла до сусіда. В квартирі на кухні вона побачила ОСОБА_7 , який сказав, що ОСОБА_11 не повертає його сім-картку. Вона попросила заспокоїтися та пішла. Однак шум не стихав, декілька разів вона чула, що щось падає, а тому повернулася до квартири, та побачила, що ОСОБА_11 лежить на полу кухні біля столу, ОСОБА_7 стояв там же біля раковини. Вона побачила, що у ОСОБА_11 з носа тече кров, запитала, що трапилося, однак ОСОБА_11 відповів, що самі розберуться. Вона попросила, щоб ОСОБА_7 пішов та вийшла з квартири. Втретє вона повернулася до квартири через 15-20 хв. та побачила, що ОСОБА_11 сидів на дивані та просив ОСОБА_7 піти, оскільки хоче спати, однак ОСОБА_7 наполягав, щоб він повернув йому сім-картку. Вона побачила, що ОСОБА_11 був у крові, також помітила кров на стінах в кухні, в кімнаті на шторах, також бачила розбиту шухлядку з серванту, який знаходився в кімнаті. Вона знов попросила піти ОСОБА_7 , сказала, що викличе поліцію та пішла додому. ОСОБА_7 перебував в стані сп`яніння, був агресивний, на кістках пальців в нього була подряпина. Через 15-20 хвилин ОСОБА_7 зайшов до неї в квартиру, попросив чаю та пішов. Близько 00.00 годин вона зайшла в квартиру ОСОБА_11 , останній сидів на дивані, на обличчі та голові у нього була кров, під оком синець. Вона запропонувала викликати швидку допомогу, однак останній відмовився. Після того в сусідній квартирі вона шуму не чула, було тихо. Наступного дня вона була дома та зранку зайшла до ОСОБА_11 , який в тому ж вигляді лежав на дивані, відмовився викликати швидку. В той же день близько 22.00 год. вона знову зайшла до ОСОБА_11 , який продовжував лежати на дивані, однак вже не реагував на її звернення, у нього було ускладнене дихання. З іншої кімнати вийшов раніше знайомий їй чоловік, якого вона часто бачила в компанії ОСОБА_11 , та який сказав їй, що прийшов вдень та з дозволу ОСОБА_11 ліг спати. Вона викликала швидку медичну допомогу;
- свідка ОСОБА_14 - знайомого ОСОБА_11 , який засвідчив, що в ніч з 14 на 15 серпня 2019 року він був у м. Кривий Ріг, а 15.08.2019 близько 15.00 год. повернувся до с. Лозуватка, де в центрі випив пива, а потім пішов в гості до ОСОБА_11 . Прийшов він ближче до вечора, двері квартири були відчинені та коли він зайшов побачив, що ОСОБА_11 лежить на дивані обличчям в подушку. В кімнаті, де лежав ОСОБА_11 , побачив на полу шафу від серванту, більше на речі не звертав увагу, та не розбудивши господаря пішов до іншої кімнати, де заснув. Через деякий час він прокинувся, почувши голос ОСОБА_15 та вийшов з кімнати. ОСОБА_11 лежав на дивані та він побачив на обличчі з лівого боку синці. Він сказав ОСОБА_12 , щоб викликала швидку і вони разом дочекалися медичну допомогу. Коновалова розповідала про конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ;
- свідка ОСОБА_16 - сусіда ОСОБА_11 , який вказав на те, що 14 серпня 2019 року, він повернувся з городу близько 20.30 год. та чув, як в квартирі ОСОБА_11 хтось розмовляє, при цьому стверджував, що на підвищених тонах розмовляв саме ОСОБА_11 ;
- свідка ОСОБА_17 - знайомого потерпілого, який вказав, що бачив померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 17.00 до 18.00 години недалеко від його будинку та на ньому тілесних ушкоджень не було;
- свідка ОСОБА_18 - сусідки ОСОБА_11 , яка вказала, що 14 серпня 2019 ввечері вона чула якийсь гомін з квартири зверху, де проживав ОСОБА_11 . Про те, що ОСОБА_11 побив ОСОБА_7 вона дізналася від сусідки ОСОБА_12 ;
- свідка ОСОБА_19 - співмешканки ОСОБА_7 , яка засвідчила, що 14 серпня 2019 року близько 22.00 годин їй зателефонувала ОСОБА_12 та попросила прийти в будинок, де вона проживає, сказала, що там бійка. На вказаний дзвінок вона не відреагували. Приблизно через 40 хвилин додому повернувся ОСОБА_7 , прийняв ліки та ліг спати. Він був тверезий та без телефону;
- протоколом огляду місця події від 16 серпня 2019 року з фототаблицею, яким зафіксовано огляд приміщення житлової квартири, розташованої на другому поверсі двоповерхового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 , яка згідно кримінального провадження є місцем вчинення злочину та встановлена обстановка на момент огляду. В ході огляду на кухні вказаної квартири оглянута порожня пляшка об`ємом 0,7 л з етикеткою з написом «Хлібна криниця пшенична», при обробці скляної поверхні якої виявлені сліди папілярних візерунків, що були скопійовані на три відрізки липкої стрічки. Крім того, сліди папілярних ліній були виявлені на склянці (один слід скопійований на 1 відрізок липкої стрічки), на металевій банці з-під кави (три сліди скопійовані на 3 відрізки липкої стрічки). 7 липких стрічок упаковані в спецпакет НПУ №ЕХР0157158. В кухні на клейонці, якою накритий стіл, виявлена пляма сухої речовини бурого кольору, що нагадує суху кров, яка вилучена разом з фрагментом клейонки. Чисельні плями з речовиною бурого кольору виявлені на створці дверцят навісної кухонної шафи, з якої був зроблений зіскоб даної речовини разом з фрагментом поверхні дверцят, упакований у паперовий пакет. Підлога кухні вкрита килимом. У кімнаті квартирі визначеної в протоколі під №1 на дерев`яній підлозі біля дивану виявлена пляма речовини бурого кольору неправильної форми, яка вилучена на фрагменті підлоги. Оглянута гардина, на якій наявні численні плями з речовиною бурого кольору, які вилучені разом з фрагментом гардини в паперовий конверт. Посеред кімнати на кухонному стільці виявлено фрагмент фанери, на якому знаходиться недопалок цигарки із написом «Rothmans» з плямою речовини бурого кольору. На підлозі кімнати виявлені фрагменти висувного ящику з шафи-стінки, на якому виявлена пляма речовини бурого кольору, що нагадує засохлу кров, який поміщено до спецпакету НПУ №ЕХР0423492 (а.с. 10-16 том №2).
Виявлені та вилучені під час огляду місця події: фрагмент килиму зі слідами речовини бурого кольору, недопалок цигарки зі слідами речовини бурого кольору, вирізка з гардини зі слідами речовини бурого кольору, зіскоб речовини бурого кольору з кухонної шафи, зіскоб речовини бурого кольору з підлоги, змив речовини бурого кольору з підлоги, фрагмент папіру зі слідами речовини бурого кольору, вирізка з клейонки зі слідами речовини бурого кольору, фрагмент висувного ящику зі слідами речовини бурого кольору постановою слідчого від 17.08.2019 визнані речовими доказами (а.с. 43, 44 том №2);
- протоколом огляду від 19.08.2019, яким зафіксовано огляд добровільно виданих ОСОБА_7 речей, в які він був одягнутий 14.08.2019, коли за його поясненнями наносив тілесні ушкодження ОСОБА_11 (а.с. 45 том №2), а саме футболки чоловічої світло-зеленого кольору з написом на зовнішній частині «Sports», чоловічих штанів спортивної моделі чорного кольору з написом «NIKE» та шльопанців синього кольору із нашаруванням ґрунту на підошві, які упаковані в спеціальний пакет НПУ №ЕХР 0423452 (а.с. 46-47 т.2), постановою слідчого від 19.08.2019 визнані речовими доказами (а.с. 48,49 том №2) та ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2019 арештовані (а.с. 52-54 том №2);
- протоколом слідчого експерименту від 17.08.2019, за участю свідка ОСОБА_12 , під час проведення якого остання розповіла про обставини, які мали місце 14.08.2019 в квартирі АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_11 , а саме як вона з 22.00 години чула крики з квартири, неодноразово заходила туди та бачила ОСОБА_7 , який вимагав від ОСОБА_11 повернути йому сім-картку з мобільного телефону. При цьому, коли вона вдруге зайшла до квартири, бачила, як ОСОБА_11 лежить на полу та на обличчі в нього була кров, у ОСОБА_7 в крові була ліва рука. Коли вона вчетверте зайшла до квартири, ОСОБА_11 був в кімнаті на дивані, поруч на підлозі лежала поломана шухляда. При цьому в квартирі була кров (а.с. 59-62 том №2). Відеозапис вказаного слідчого експерименту зафіксований на ДВД-диск та оглянутий судом в ході судового розгляду справи (а.с. 63 том №2);
- протоколом огляду від 21.08.2019, згідно з яким в приміщенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» слідчим оглянутий труп ОСОБА_11 , на обличчі та під волосяним покровом якого виявлені садна з підсохлим буро-коричневим дном різної форми (а.с. 67-68 том №2);
- матеріалами ЖЕО №23596, визнаних постановою від 23.08.2019 речовими доказами (а.с. 84 том №2), в межах якого оглянуто труп ОСОБА_11 , який направлений на судово-медичний розтин 21.08.2019, за наслідками якого складено акт судово-медичного дослідження №1512 від 13.09.2019. 22.08.2019 року видане лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_11 (а.с. 69-83 том №2);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.09.2019 за участю ОСОБА_7 , фототаблицею до нього та відеозаписом вказаної слідчої дії на оптичному диску (а.с. 121-125 том №2), яким зафіксовано, як ОСОБА_7 показав та розповів на місці вчинення кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_4 , про обставини спричинення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. ОСОБА_7 , перебуваючи в коридорі вказаної квартири продемонстрував за допомогою манекену, як він правою рукою зжатою в кулак наніс два удари в область обличчя потерпілого, третій удар наніс долонею, від чого ОСОБА_11 впав на кухні правої стороною тулуба на табурет. Потім ОСОБА_11 перебуваючи на підлозі кухні взяв сковороду та хотів вдарити його по нозі, та в цей час ОСОБА_7 правою ногою наніс 2-3 удари в область живота потерпілого;
- довідкою КП «Криворізька міська лікарня №1» від 16.08.2019 №8188, висновком експерта за результатами судово-медичної експертизи №1426 від 25.09.2019, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2019 (а.с. 126-134 том №2), яким підтверджено, що внаслідок механізму спричинення тілесних ушкоджень, на який вказав ОСОБА_7 у останнього на тильній поверхні правої кісті в області голівки 4 п`ясткової кістки утворилось садно з набряком м`яких тканин, що за своїм характером відносить до легких тілесних ушкоджень;
- ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05.09.2019 про тимчасовий доступ до документів, слідчим з КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2»ДОР, вилучена стаціонарна картка хворого ОСОБА_11 (а.с.152-155 том №2);
- висновком судово-медичної експертизи № 1512 від 17.09.2019, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2019 (а.с. 158-159 том №2), згідно з яким смерть ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 настала від тілесних ушкоджень, які входять до комплексу «закрита черепно-мозкова травма», яка супроводжувалася крововиливами під оболонку та у речовину головного мозку, та ускладнилася розвитком набряку головного мозку, що підтверджується результатами судово-медичного дослідження трупа та даними додаткових методів дослідження. При дослідженні трупа були виявлені тілесні ушкодження, які входять до комплексу «закрита черепно-мозкова травма», до якої входять: поверхнева рана лобної області, синець на повіках лівого ока, крововиливи в м`яких покривних тканинах голови лобної області праворуч, крововилив різної інтенсивності в м`яких тканинах обличчя ліворуч з переходом на ліву скроневу область, вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах слизової оболонки губ, розтрощення носових кісток, крововиливи під оболонки головного мозку, вентрикулярно-паренхіматозний крововилив з розповсюдженням у субарахноїдальний простір, згортки крові у шлуночках мозку, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент спричинення; крововиливи грудної клітки праворуч між середньо-ключичною та задньо-паховою лінією між другим ребром та нижнім краєм реберної дуги у кількості не менше 5-ти, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Всі виявлені тілесні ушкодження за виключенням переломів правих ребер прижиттєві (на що вказує їх характер, наявність крововиливів в осередках ушкоджень), виникли незадовго до настання смерті (5-7 діб), згідно результатів судово-гістологічного дослідження), внаслідок прямої багаторазової травматизації тупим (-ми) твердим (-ми) предметом (-ами), якими могли бути кулак, коліно, лікоть, взута (невзута) нога, інші предмети з подібними властивостями. Переломи 4,7-10 ребер по передньо-паховій виникли прижиттєво за дуже короткий проміжок часу до настання смерті, можливо в агональний період, від дії тупого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) вірогідніше всього утворилися внаслідок проведення реанімаційних заходів (непрямий масаж серця). Враховуючи кількість окремо розташованих ушкоджень, їх локалізацію, взаєморозташування та морфологічні особливості, можна вважати, що в область лобу та обличчя ліворуч було заподіяно не менше 8-10 травматичних дій, в область грудної клітини праворуч- не менше 5-7-ми. Тілесні ушкодження могли виникнути при механізмі, вказаному ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 03.09.2019, за виключенням: не відповідає кількості ударів вказаним підозрюваним кількості тілесних ушкоджень, які були виявлені на трупі. Також не виявлені ушкодження, які характерні для падіння з висоти власного зросту на пласку переважаючу поверхню (а.с. 161-165 том №2).
Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 , а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вирішуючи питання обґрунтованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_7 обставини перебування у квартирі потерпілого та нанесення останньому тілесних ушкоджень не заперечував, тоді як свідок ОСОБА_12 наведені обставини також підтвердила. При цьому свідок ОСОБА_17 вказав на те, що бачив ОСОБА_11 безпосередньо до вчинення злочину, який жодних тілесних ушкоджень не мав.
Окрім того, висновком судово-медичної експертизи № 1512 від 17.09.2019 об`єктивно підтверджується, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли виникнути при механізмі, вказаному ОСОБА_7 під час слідчого експерименту 03.09.2019 та не характерні для падіння з висоти власного зросту на пласку переважаючу поверхню.
Що стосується доводів захисника про те, що показання ОСОБА_12 , надані під час судового розгляду не відповідають протоколу слідчого експерименту, то вони не заслуговують на увагу.
Колегією суддів під час перевірки наведених доказів не встановлено жодних протиріч, які б суттєво вплинули на правильність встановлених судом обставин. Зазначені у суді ОСОБА_12 події 14 серпня 2019 року відповідають тим, що містяться у протоколі слідчого експерименту, в тому числі й щодо часу перебування обвинуваченого у квартирі потерпілого.
Щодо тверджень захисту про те, що показання ОСОБА_12 в частині вживання потерпілим разом з обвинуваченим алкогольних напоїв не відповідають висновку дактилоскопічної експертизи, якою не встановлено наявність відбитків на посуді та пляшці, то вони також є безпідставними, оскільки на ці обставини свідок взагалі не вказувала.
Посилання захисника на те, що суд не надав оцінки показанням свідків, які засвідчили відсутність неприязних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 колегія суддів вважає безпідставними. Суд звертає увагу на те, що на наявність конфлікту з приводу телефону обвинуваченого вказала свідок ОСОБА_12 а також й сам ОСОБА_7 .
Щодо доводів захисту про те, що потерпілий постійно вживав алкогольні напої з ОСОБА_20 та обставини його причетності до злочину органом досудового розслідування не перевірялись, то вони не заслуговують на увагу, оскільки жоден із допитаних судом свідків ці обставини не засвідчили, а під час судового розгляду сторона захисту на причетність останнього до злочину також не вказувала.
Поряд із цим, суд ставить під сумнів й доводи захисника про відсутність умислу на завдання тяжких тілесних ушкоджень.
На переконання колегії суддів, дії обвинуваченого були правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки сукупність об`єктивних даних справи, зокрема, щодо характеру взаємовідносин між потерпілим та обвинуваченим, які передували злочину, характеру, локалізації та механізму спричинення тілесних ушкоджень, а також поведінки ОСОБА_7 після їх завдання, у своїй сукупності не дають підстав вважати, що останній не мав наміру заподіяти потерпілому будь-які тілесні ушкодження умисно.
Переглядаючи вирок суду в частині обґрунтованості визначеного судом розміру моральної шкоди, а також правильності стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи з обставин кримінального провадження, потерпіла зазнала великих страждань, пов`язаних зі смертю батька та порушенням у зв`язку з цим звичного способу життя.
Ці обставини об`єктивно враховані судом при визначенні обсягу задоволення заявлених потерпілим вимог про відшкодування моральної шкоди, а тому з рішенням суду в цій частині колегія суддів погоджується.
На переконання колегії суддів, визначений судом розмір моральних збитків у сумі 150000 грн. відповідає понесеним моральним втратам, та є справедливим по відношенню до потерпілої.
Щодо доводів захисника про те, що потерпіла не підтримувала відносин з батьком, то вони не заслуговують на увагу, як недоведені. До того ж, право останньої на відшкодування моральної шкоди визначено законом, тоді як непоправні наслідки у вигляді втрати батька беззаперечно доводять її завдання та необхідність відшкодування, незалежно від характеру відносин, що між ними склалися за життя.
Що стосується тверджень захисту про безпідставне стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу, то вони є безпідставними.
Як вбачається з матеріалів провадження потерпіла дійсно понесла витрати, пов`язані з необхідністю отримання правової допомоги для складання цивільного позову у сумі 900 грн, що підтверджується копією договору та квитанцією (а.с.130, 131, том 1).
При цьому, право на відшкодування цих витрат прямо передбачено ст. 120 КПК України, що і було враховано судом при ухваленні вироку.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до переконливого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого саме ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтованість заявленого потерпілою цивільного позову, а тому погоджується з вироком суду в цій частині та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного ним покарання ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину і особі обвинуваченого, за доводами апеляційної скарги прокурора, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вищезазначених вимог.
Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні одну малолітню дитину, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, не військовозобов`язаний, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря інфекціоніста та приймає лікування.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання судом встановлено не було.
Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього в умовах ізоляції від суспільства протягом визначеного судом строку колегія суддів погоджується та вважає, що призначене ОСОБА_7 показання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.
За цих обставин, суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Отже, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, який скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,
колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4