Справа № 712/5554/20
Провадження № 1-кс/712/4879/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкас ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0002392 від 4 червня 2020 року за ч. 2 ст. 190 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням, просить суд скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року.
Клопотання обґрунтовано тим, що майно, на яке накладено арешт вилучено незаконно, а тому підстав для накладення на нього арешту у слідчого судді не було.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення скарги заперечував.
Заявник та його адвокат у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені.
За таких обставин слідчий суддя ухвалив розглядати скаргу за їх відсутності.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0002392 від 04.06.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено 4 червня 2020 року за фабулою: «до Черкаського відділу поліції надійшло повідомлення працівника банку «АККОРД» гр. ОСОБА_5 про те, що 04.06.2020 за адресою: м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36/1 охороною відділення банку «АККОРД» затримано гр. ОСОБА_4 , який згідно даних Пенсійного фонду України в період часу з 01.11.2019 до 31.05.2020, приховавши факт смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи паспорт померлого та банківську пенсійну картку, систематично отримував пенсійні виплати за померлого і таким чином шахрайським шляхом заволодів державними коштами на суму 92 357 грн.».
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку затриманої особи від 04.06.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: паспорт громадянина України на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 , банківську картку «Акордбанк» № НОМЕР_1 , посвідчення серії НОМЕР_2 , виписку з амбулаторної картки на ім`я ОСОБА_6 , фіскальний чек № код 464690, ксерокопію паспорта на ім`я ОСОБА_6 , заяву ОСОБА_6 від 04.03.2020, ксерокопію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. В даному випадку заявник вказує на необгрунтованість накладення арешту.
Так, обґрунтованість арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.
Зважаючи на приписи ст. 309 та ст. 174 КПК України, у випадку коли особа (підозрюваний, інший власник або володілець майна) вважає накладення арешту необґрунтованим, він може: 1) оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, або 2) заявити клопотання про скасування арешту такого майна на підставі ст. 174 КПК України. Однак одна і та ж підстава не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).
Реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження протягом його дії. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.
Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, заявник вказує на необґрунтованість накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку 04.06.2020 року.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово звертався до слідчих суддів з клопотаннями про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020 року і в кожному випадку в задоволенні зазначених клопотань було відмовлено.
Проаналізувавши зміст вказаних ухвал, слідчий суддя встановив, що доводи клопотань про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.06.2020, були аналогічними тим, які викладені ОСОБА_4 у клопотанні у цій справі.
Отже, доводам ОСОБА_4 , якими він мотивує необґрунтованість накладення арешту, неодноразово надана відповідна оцінка, а підстави для накладення арешту перевірені та підтверджені слідчими суддями під час розгляду цих клопотань.
Крім того, ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 липня 2020 року ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року про накладення арешту на майно, вилучене 04.06.2020 в рамках кримінального провадження №00002392, залишено без зміну без змін.
Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що подання клопотання про скасування арешту майна обумовлене тим, що ОСОБА_4 не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження, що є несумісним із підставами для скасування арешту майна.
З урахуванням зазначеного, ОСОБА_4 не доведено, що арешт накладено необґрунтовано.
Так, наведені заявником обставини існували на момент апеляційного перегляду ухвали про накладення арешту майна, та розгляду клопотання про його скасування. Жодних нових доводів на підтвердження необґрунтованості арешту, які до цього часу не були предметом розгляду слідчих суддів, заявник не надає. Також, всупереч положень ч.1 ст.174 КПК України ОСОБА_4 не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні накладеного арешту.
Доводи заявника про те, що вилучені в нього документи не мають відношення до кримінального провадження не обгрунтовано заявником.
За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню внаслідок відсутності умов, визначених статтею 174 КПК для скасування арешту майна, про які зазначає заявник.
Керуючись ст. ст. 100, 174 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0002392 від 4.06.2020 року за ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1