У Х В А Л А
про приведення вироку у відповідність до вимог закону
19.10.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши подання уповноваженого органу з питань пробації про приведення вироку Пустомитівським районним судом Львівської області від 05.12.2018 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до вимог закону,

ВСТАНОВИВ:

До Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надійшло подання уповноваженого органу з питань пробації про приведення вироку щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог закону.
Подання мотивовано тим, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617 -VIII від 22.11.2018, яким внесено зміни до частини першої статті 185 КК України та виключено з санкції статті покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_3 , прокурор та представник уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд подання у їх відсутність, що у відповідності до абзацу 2 пункту 5 статті 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Мотиви суду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджено вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.12.2018.
ОСОБА_3 визнано винуватим та призначено покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі,
за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі,
за 3 ст. 190 КК України у виді 4 років позбавлення волі,
за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 51000 грн.,
за ч. 2 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 85000 грн.,
за ст. 231 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 51000 грн.,
за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн.,
за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 року позбавлення волі,
за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10200 грн. без позбавлення права роботи з електронно-обчислювальними машинами (комп`ютерами), автоматичними системами, комп`ютерними мережами.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрано ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», відповідно до якого санкцію ч. 1 ст. 185 КК України змінено.
Так, санкція ч. 1 ст. 185 КК України (редакція до 01.07.2020), передбачала як вид покарання позбавленням волі на строк до трьох років, а відповідно до зазначених змін вказаний вид покарання у санкції вказаної норми замінений на покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Частиною 3ст. 74 КК України визначено, порядок приведення вироку у відповідність у випадку зміни (пом`якшення) санкції закону про кримінальну відповідальність. Згідно із вказаною нормою призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Згідно із КК України в редакції від 01.07.2020 року, відповідно до внесених змін Законом № 2617-VIII, санкція ч. 1 ст. 185 КК України не передбачає взагалі покарання у виді позбавлення волі, а передбачає як максимально суворий вид покарання покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років. При цьому законодавцем здійснено заміну максимально суворих видів покарання з позбавлення волі на обмеження волі.
Вказане свідчить, що призначена засудженому міра покарання у виді позбавлення волі перевищує санкцію нового закону.
Покарання у виді обмеження волі, передбачене як максимальне санкцією нового закону, є більш м`яким видом покаранням ніж позбавлення волі, яке призначено засудженому за ч. 1 ст. 185 КК України.
Зазначене є підставою для застосування судом положень ч. 3 ст. 74 КК України та зниження засудженому покарання.
При цьому суд враховує вимоги ст. 72 КК України, яка регулює співвідношення різних видів покарань та якою визначено, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Вказане свідчить, що призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі відповідає покаранню у виді двох років обмеження волі та, відповідно, знижує призначене засудженому вироком покарання за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі.
При цьому суд враховує, що засуджений визнаний винним за сукупністю злочинів та вироком суду йому призначено покарання не лише за кожен із злочинів сукупності, а і остаточне покарання за ч. 1 ст. 70 КК України. При цьому вироком суду визначено спосіб визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Більш суворим покаранням згідно із вироком є покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, призначене засудженому за ч. 3 ст. 190 КК України. Вказане покарання залишається більш суворим і до покарання у виді двох років обмеження волі.
Правових підстав для застосування іншого способу визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів суд не вбачає, оскільки наділений лише правом вирішення питання, передбаченого ч. 3 ст. 74 КК України (зниження покарання) та жодним чином не є належним та повноважним судом для вирішення питання про зміну вироку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконання, що подання уповноваженого органу з питань пробації слід задовольнити та привести вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.12.2018, яким засуджено ОСОБА_3 у відповідність до вимог законодавства, знизивши призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.
Привести вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.12.2018 щодо ОСОБА_3 у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020.
Знизити призначене ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі до двох років обмеження волі.
Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.12.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі,
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі,
за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі,
за 3 ст. 190 КК України у виді 4 років позбавлення волі,
за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 51000 грн.,
за ч. 2 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 85000 грн.,
за ст. 231 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 51000 грн.,
за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн.,
за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 року позбавлення волі,
за ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10200 грн. без позбавлення права роботи з електронно-обчислювальними машинами (комп`ютерами), автоматичними системами, комп`ютерними мережами.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрати ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1