ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/8364/18 (провадження № 1-кп/201/761/2020), відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001801 і № 0001810, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, раніше судимого: 03 лютого 2011 року вироком АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком три роки; 18 жовтня 2011 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі; 12 квітня 2012 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді шести років позбавлення волі, звільненого 19 жовтня 2015 року за ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2015 року, на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік одинадцять місяців 12 днів; 19 жовтня 2018 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі; 26 грудня 2019 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 24 липня 2018 року близько 15 години 30 хвилин, знаходячись у торгівельному залі ТЦ «НОВА ЛІНІЯ» за адресою: м. Дніпро, вул. Стартова, 9 «А», проходячи повз торгівельні ряди, побачив товари для будинку, які він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно, вчиняючи злочин повторно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ПАТ «Нова Лінія», а саме: замок навісний ЧАЗ ВС 2-10, вартістю 433 грн. 88 коп., футорка 3/4Н х 1/2В, вартістю 13 грн. 50 коп., нитка герметизуюча 2 мм.*0,2 мм.*150 м, вартістю 140 грн., кран кульовий для поливу 1/2, вартістю 51 грн. 40 коп., перехідник «Gross» SF 61 N 0504 1/2 - 3/4» В-3, вартістю 16 грн. 25 коп., загальною вартістю 655 грн. 03 коп.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, перетнувши лінії касового контролю ТЦ «НОВА ЛІНІЯ», однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки на виході з території торгівельного центру був зупинений працівниками магазину ТЦ «НОВА ЛІНІЯ», чим, спричинив майнову шкоду потерпілій стороні ТЦ «НОВА ЛІНІЯ» на загальну суму 655 грн. 03 коп.

2. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 09 квітня 2018 року приблизно о 16.00 годині, перебуваючи в приміщенні торгівельного центру «Нова Лінія», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Стартова, 9-А, побачив у торгівельній залі, відділу електротехніки, на торговому стелажі, медіаплеєр iNeXT TV 3, вартістю 1 398 гривень 96 копійок в кількості одна одиниця, який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись в той же час та в тому ж місці, доводячи свій злочинний умисел до кінця, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяв зі стелажу своєю правою рукою вказаний медіаплеєр, після чого, поклав вказану одиницю товару до внутрішнього простору одягненої на ньому курки з лівого боку.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , доводячи свій корисний злочинний умисел до кінця, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, перетнувши лінію касового контролю з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями ПрАТ «Нова Лінія» майновий збиток на суму 1 398 гривень 96 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

- у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних злочинів та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, конкретним їх обставинам і наслідкам, зокрема, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і способу заволодіння чужим майном, розміру викраденого майна, причинам, з яких не був доведений до кінця один із злочинів, зокрема, затримання обвинуваченого після його вчинення, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, неодноразово систематично притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за аналогічні злочини, не працевлаштований та не має постійного доходу, завдану шкоду не відшкодував, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення і його підвищену суспільну небезпечність, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 26 грудня 2019 року був засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміновані йому злочини у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком суду, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Також, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді у виді одного року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді двох років позбавлення волі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним цим вироком суду, більш суворим покаранням, призначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року у виді двох років трьох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року.

Речові докази вилучене під час досудового розслідування майно залишити за належністю ПАТ «Нова Лінія»; ДВД-диск із відеозаписом - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 572,00 грн. (п`ятсот сімдесят дві гривні).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1