УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому в рамках кримінального провадження № 0000002 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2020 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ревда Свердловської області, Російська Федерація, громадянина Російської Федерації, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який не зареєстрований, але проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України (в редакції закону, чинній на час вчинення злочину),

-якою запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів до 04.10.2020р.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати. Застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 . Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 4 жовтня 2020 року до 23 годині 20 хвилин.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений зауважує, що прокурором не були доведені ризики, зазначені в клопотанні. Вказує, що не має наміру переховуватися від суду та впливати на потерпілу. Просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України (в редакції закону, чинній на час вчинення злочину). ОСОБА_5 під час проведення досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 9 червня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 6 серпня 2020 року.

24 липня 2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилався на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2020 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів до 04.10.2020р.

Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що є підстави вважати, що існують наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, інший більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти вказаним ризикам.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, думк учасників провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0000002 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 152 КК України (в редакції закону, чинній на час вчинення злочину), постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішення питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_5 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 6 серпня 2020 року.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме ризики переховування від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадження, а також вчинення інших кримінальних правопорушень, не зникли та продовжують існувати.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності, раніше судимий за аналогічний злочин, перебував в місцях ув`язнення і покарання за попереднім вироком повністю не відбув звільнений умовно-достроково та через 2,5 місяці знову вчинив злочин, не має міцних соціальних зв`язків, родини і утриманців, зареєстрованого місця проживання, офіційно не працевлаштований. Крім того, суд першої інстанції прийняв до уваги та вірно надав оцінку особі обвинуваченого, вказавши, що за час перебування в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 чотири рази порушував вимоги режиму утримання та правил внутрішнього розпорядку. ОСОБА_5 має завищений рівень некритичної самооцінки, завищений рівень агресивності, може бути схильним до зловживання алкоголем.

З огляду на асоціальний характер кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 , суд першої інстанції вірно вказав на те, що обвинувачений та потерпіла є односельчанами і ОСОБА_5 обізнаний про місце проживання потерпілої, а отже, наявний ризик впливу на останню. Крім того, допитаний в судовому засіданні син потерпілої зазначив, що раніше йому телефонував обвинувачений та намагався впливати на позицію потерпілої у даному кримінальному провадженні, через нього.

З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винними у вчиненні кримінального правопорушення, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Окрім того, оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії судового розгляду апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянта і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2020 року якою запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжено строком на 60 днів до 04.10.2020р. залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: