Справа № 357/109/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003599 від 19.11.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, розлучений, з неповною середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, з укладеною 28.12.2020 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 угодою про визнання винуватості, -

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

19 листопада 2020 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_5 , знаходячись поблизу зупинки «Фесюри», що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Фесюри, вул. Центральна, на землі виявив прозорий поліетиленовий пакет з вмістом п`яти поліетиленових пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка в своєму складі містила психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін.

ОСОБА_5 маючи в минулому досвід вживання психотропної речовини - амфетаміну відкрив пакет та пересвідчився, що знайдена ним речовина є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін. Після чого ОСОБА_5 поклав вищевказаний поліетиленовий пакет до правої кишені своєї куртки та незаконно придбав-знайшов та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

19 листопада 2020 року о 15 год. 50 хв. ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку № 28, що по вул. Центральній в с. Фесюри, Білоцерківського району, Київської області, був зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. У подальшому в ОСОБА_5 , під час особистого обшуку з правої кишені куртки виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет з вмістом п`яти поліетиленових пакетів, всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, а саме психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, загальна маса якої в речовинах становить 7,501 г, що є великими розмірами, яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

28.12.2020 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію ОСОБА_5 .

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Згідно ч. 4 ст.469 КПКУкраїни угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої соби юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.1 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбаченіст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, предметом якого були психотропні речовини у великих розмірах, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, а оскільки інкримінованим ОСОБА_5 злочином шкоду завдано лише суспільним інтересам, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Судом досліджені матеріали, які характеризують особу ОСОБА_5 , який є раніше не судимим, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідност. 66 КК України, є те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Речові докази суд вирішує відповідно до вимогст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи у розмірі 1884 грн. 12 коп. документально підтверджені, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 28 грудня 2020 року по кримінальному провадженні №0003599 від 19.11.2020 про визнання винуватості, укладену між між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Київ, громадянином України, розлученим, з неповною середньою освітою, не працюючим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , за участі захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК Українита та призначити узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 1884 грн. 12 коп.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: вилучений у ОСОБА_5 прозорий поліетиленовий пакет з вмістом п`яти поліетиленових пакетів, всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, а саме психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, який передано до камери зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексуу года не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1