ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 347/1946/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/424/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 листопада 2020 року,-
ВсТАНОВИла:
Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 листопада 2020 року задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14 год. 31.12.2020 року. Одночасно ОСОБА_7 визначено заставу у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 65910 грн., і в разі внесення застави покладено на обвинуваченого обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Мотивуючи своє рішення суд послався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість діяння, яке інкримінується обвинуваченому, незаконність впливу на свідків, які судом не допитані, тому вважав, у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це просила сторона захисту, матиме можливість переховуватися від суду, перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Суд також вказав, що наведені ризики є дійсними та триваючими, підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, а інші запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який та не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
У зміненій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 -адвокат ОСОБА_8 просить змінити ухвалу суду в частині обрання обвинуваченому запобіжного заходу, виключивши посилання на обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обов`язок обвинуваченого не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду. В іншій частині просить ухвалу суду залишити без змін.
Апелянт вказує, що 23.11.2020 обвинувачений ОСОБА_7 звільнений з під варти під заставу. На даний час потребує медичного обстеження та лікування, однак в населеному пункті, у якому проживає обвинувачений, і з якого відповідно до покладених на нього обов`язків не має права відлучатися без дозволу суду відсутні заклади охорони здоров`я, у яких можна провести відповідні обстеження та лікування, оскільки в умовах фельшерсько-акушерського пункту с.Стопчатів, це зробити неможливо. Окрім того зазначає, підходяща робота за його станом здоров`я, за його місцем проживання відсутня, тому просить внести зміни в ухвалу суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Ухвала, яку оскаржує обвинувачений, постановлена головуючим суддею 02 листопада 2020 року у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.342, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1, ч.2 ст. 263-1, ч.2 ст. 310, ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, при розгляді клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 , до якого слідчим суддею 05.08.2020 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжких кримінальних правопорушень, за які, у разі доведеності його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, врахував, що обвинувачений усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у випадку визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, дійшов вірного висновку про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які судом не допитані, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а судове слідство у даному кримінальному провадженні, ще не розпочиналося, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Окрім того, суд врахував, що відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України обвинуваченому, при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому взяв до уваги медичні документи ОСОБА_7 , згідно з якими останній хворіє та проживає у важких матеріальних умовах і правомірно зменшив обвинуваченому розмір застави до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Щодо доводів апелянта про те, щоб виключити з ухвали суду посилання на обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обов`язок обвинуваченого не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в зв`язку з тим, що обвинувачений на даний час перебуває під заставою має намір пройти медичне обстеження та знайти роботу у іншому населеному пункті, то вони є необґрунтованими, оскільки такі заходи зроблені з відповідним дозволом, не впливатимуть на належне виконання обвинуваченим покладеного на нього обов`язку.
За таких обставин, ухвала суду є законною, обґрунтованою, тому підстав для її скасування чи зміни немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 02 листопада 2020 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді