ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1261/20 Справа № 194/1031/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Астрахань, РФ, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні дитину, не працюючого, з середньо-спеціальної освітою, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тернівського ВП ПВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погодженого з начальником Тернівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 ..
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.00 год. 31 жовтня 2020 року.
Відповідно до ст. 183 КПК України визначено ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 43940 грн.
Рішення суду обґрунтовано тим, що враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, який у відповідності з ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років, слідчий суддя врахував, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до клопотання ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, слідчий суддя врахував, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, ніде не працює, не має офіційного джерела доходу, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, отже не має міцних соціальних зв`язків у м. Тернівка, на розгляді у суді знаходяться кримінальні провадження за ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 185 КК України.
З урахуванням наведеного, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважав доцільним обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів в межах строку досудового розслідування з одночасним визначенням застави за правилами ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 43940 грн., а також покладенням на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, визначених обов`язків.
Захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду, та подав апеляційну скаргу в якій, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу якою обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_7 , а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необгрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та невідповідностю висновків суду фактичним обставинам справи.
Вважає, що судом при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, в порушення ст. 23 КПК України було порушено принцип безпосередності дослідження кожного доказу, доданого до клопотання, так як суд обмежився лише їх формальним переліком. Ризики встановлені слідчим на досудовому розслідуванні, на його думку, не доведені, та не доведена наявність обгрунтованої підозри.
Заслухавши суддю - доповідача, думки підозрюваного ОСОБА_7 , та його адвоката ОСОБА_8 , які кожен окремо підтримали вимоги апеляційної вимоги, та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Колегія суддів зазначає, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
Обґрунтованими є висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, ступень таких ризиків є досить висока.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно враховано те, що підозрюваний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, не працює, не має офіційного джерела доходу, захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не має міцних соціальних зв`язків.
За наданою прокурором інформацією, на розгляді у суді знаходяться інші кримінальні провадження за ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 185 КК України.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені в клопотанні ризики мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
На переконання колегії судів, ухвалюючи рішення, слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які відповідно до ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 ,- без задоволення, а оскаржуваної ухвали суду, - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4