Провадження № 1-кп/537/66/2020
Справа № 534/2017/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001005 від 25.10.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольськ (Горішні Плавні), Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
28.03.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу;
20.11.2015 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 60 годин громадських робіт;
16.05.2016 Апеляційним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 69. ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт;
15.02.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт;
18.04.2018 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ (Горішні Плавні), Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
14.06.2006 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2
ст. 296, ст. 69. ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
14.06.2007 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднано 3 роки 10 місяців за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.12.2006 року. Остаточно засуджений до 4-х років 10-ти місяців позбавлення волі;
09.07.2007 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 3 роки позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.06.2007 року. Остаточно засуджений до 5-ти років позбавлення волі;
25.10.2007 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 2 роки позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду від 09.07.2007 року. Остаточно засуджений до 6-ти років позбавлення волі;
20.05.2013 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.;
10.07.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185. ч. З ст. 185. ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
18.12.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 183. ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185. ч. 2 ст. 15. ч. 3 ст. 185. ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, постановою Апеляційного суду Полтавської області від 07.05.2015 року засуджений за ч. 2 ст. 15,ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3-ст. 185. ч. 1 ст. 10 до 3-х років позбавлення волі;
10.02.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15.4. 3 ст. 185. ч. 1 ст. 309. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчується.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати цілодобовий домашній арешт з огляду на наявне порушення ним домашнього арешту у нічний час доби.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вказав, що його підзахисний - ОСОБА_8 , 30.11.2020 року на момент перевірки був відсутній вдома так, як пішов зустрічати свою дружину, якій стало погано, а з дітьми попрохав побути свого сусіда. Він був відсутній десь 15-20 хв. Прохав продовжити домашній арешту у нічний час доби з 22 години вечора до 06 години ранку.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника та прохав продовжити відносно нього домашній арешт лише у нічний час доби.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 при вирішення питання про доцільність продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому поклалася на розсуд суду.
Обвинувачена ОСОБА_6 до суду не з`явилася, за повідомленням її захисника обвинувачена хворіє.
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи мається заява, згідно якої остання прохала суд, врахувати ріст захворюваності пандемією та малолітній вік дітей, відшкодування ОСОБА_8 завданої матеріальної шкоди та звільнити з під варти обвинуваченого ОСОБА_8 під домашній арешт до закінчення слухання справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно даних реєстру матеріалів досудового розслідування, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 28.10.2019 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.12.2019 року.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.12.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 21.12.2019 року до 18.02.2020 року до 24 години та встановлено заставу в сумі 84 080,00 грн. В подальшому ухвалами суду від 21.02.2020 року, 24.03.2020 року, 14.05.2020 року, 10.07.2020 року, продовжувався строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щоразу на 60 днів з встановленням застави в сумі 84 080,00 грн.
Ухвалою від 04.09.2020 року обвинуваченому ОСОБА_8 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з застосуванням електронного засобу контролю та встановленням заборон та обов`язків, строком на два місяці. Ухвалою суду від 02.11.2020 року, обвинуваченому ОСОБА_10 ( ОСОБА_8 ) продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22.00 год. до 06.00 год., строк дії якого закінчується 02.01.2021 року.
Згідно зі статтею 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Відповідно до ч. 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу та клопотання прокурора суд враховує наступне.
Сурмін ( ОСОБА_8 ), обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за яке передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, останній був раніше неодноразово засуджений за злочини проти власності в тому числі і аналогічні злочини.
При цьому, обвинувачений має сім`ю та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , що свідчить про міцні соціальні зв`язки та наявність можливості перебувати під домашнім арештом.
Суд бере до уваги, що дружина обвинуваченого ОСОБА_11 , яка має малолітню дитину 2017 року народження, що відвідує дитячий садок, працює з 7.00 до 22.00 години, що ускладнює відведення та забирання дитини з садка, а обвинувачений ОСОБА_4 зі зміною сімейного стану має намір влаштуватися на роботу для матеріального забезпечення сім`ї та водити та забирати дитину з дитячого садка.
Вказані обставини істотно зменшують можливий ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд також бере до уваги, що потерпіла ОСОБА_9 по даному кримінальному провадженню допитана, звернулася до суду з заявою, згідно якої не заперечує проти домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_8 ..
Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 фактично не заперечувала проти продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченому, поклавшись на розсуд суду.
Дотримання обвинуваченим правил перебування під цілодобовим домашнім арештом з носінням електронного засобу контролю, свідчить про його відповідальне та сумлінне ставлення до покладених на нього судом обов`язків та викликає довіру у суду, а також свідчить про зменшення ступеня ризику продовження ним злочинної діяльності чи ймовірності переховування від суду з метою уникнення покарання.
При цьому, наявний випадок порушення ОСОБА_4 правил перебування під домашнім арештом у нічний час доби, був вчинений останнім під впливом сімейних обставин, а саме необхідністю надання допомоги дружині, яка погано себе почувала. При цьому, суду враховує, що працівниками поліції після виявлення факту порушення не було відібрано пояснення у самого обвинуваченого та інших осіб з приводу вказаного порушення, при тому, що згідно рапорту сусід який був з дітьми обвинуваченого, повідомив працівникам поліції, що обвинувачений пішов до сусідів поверхом нижче, однак працівниками поліції дана інформація не була перевірена.
Суд зазначає, що саме по собі перебування обвинуваченого під домашнім арештом в нічний час доби з носінням електронного засобу контролю частково усуває ризик продовження ним злочинної діяльності чи ймовірності переховування від суду з метою уникнення покарання.
Крім того, на даній стадії розгляду справи потерпіла та обвинувачена вже допитані, тож такі ризики, як вплив на потерпілу та іншу обвинувачену в даному кримінальному провадженні, фактично відпали.
Встановлення судом обмежень щодо спілкування обвинуваченого зі свідками, потерпілими та іншою обвинуваченою, знижує ризик впливу на останніх.
Таким чином, прокурором в судовому засіданні не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
Суд також бере до уваги, що прокурором не заявлялися будь-які клопотання під час судового розгляду щодо обрання чи продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 , яка обвинувачується у більш тяжкому злочині за ч.3 ст. 186 КК України.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Оцінюючи в сукупності надані докази, доводи прокурора та захисника, пояснення обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує, ОСОБА_4 , у разі визнання винуватим у висунутому обвинуваченні, з огляду на особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу є необхідним, при цьому застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з застосуванням електронного засобу контролю, враховуючи встановлені обставини, наразі є достатнім для забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, наявність яких доведено прокурором.
При цьому, виходячи із встановлених обставин справи, суд вважає, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки до обвинуваченого застосувати неможливо у зв`язку з відсутністю наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання ним процесуальних обов`язків, відсутністю письмових звернень конкретних фізичних осіб, які б поручалися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та яких би суд, за наявності відповідних доказів, міг би визнати такими, що заслуговують на довіру чи особливу довіру.
Крім того обвинуваченого слід зобов`язати носити електронний засіб контролю, прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на обвинуваченого обов`язок утримуватись від спілкування із потерпілою, свідками та іншою обвинуваченою у даному кримінальному провадженні, а також здати свої закордонні паспорти чи інші документи, які надають право виїзду за межі України.
Керуючись ст.ст. 176,177, 178, 181,182, 183, 194, 199, 331, 371, 372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 22.00 години до 06.00 години, з застосуванням електронного засобу контролю, строком на два місяці, а саме: з 09 грудня 2020 року до 09 лютого 2021 року включно.
Встановити обвинуваченому ОСОБА_4 строком на два місяці, а саме з 09 грудня 2020 року до 09 лютого 2021 року включно, наступні заборони та обов`язки:
заборонити обвинуваченому залишати житло у якому він проживає, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду у нічний час доби, а сааме: з 22.00 години до 06.00 години;
зобов`язати обвинуваченого носити електронний засіб контролю та прибувати за кожною вимогою до суду;
зобов`язати обвинуваченого невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності.
Покласти на обвинуваченого на два місяці обов`язок утримуватись від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні, а також будь-яке спілкування з іншою обвинуваченою по даному кримінальному провадженню.
Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчує свою дію 09 лютого 2021 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.
Ухвалу направити для негайного виконання в частині застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, зобов`язавши негайно поставити на облік обвинуваченого і повідомити про це Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.
Ухвала окремо від вироку суду оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та проголошено 11.12.2020 року о 11.00 год.