Провадження № 1-в/606/40/20
Справа № 606/1537/20
25 серпня 2020 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника КНП «Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Тернопільської обласної ради лікаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля клопотання лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Тернопільської обласної ради про заміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, інваліда ІІІ групи довічно,
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2019 року до ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Лікар-психіатр КНП «Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Тернопільської обласної ради звернувся до суду з клопотанням про заміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку та звільнення його з БОПНЛ передавши під нагляд лікаря психіатра по місцю його постійного проживання.
Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року призначено судове засідання з розгляду поданого клопотання на 25 серпня 2020 року.
В судовому засіданні представник КНП «Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Тернопільської обласної ради подане клопотання підтримав з мотивів, викладених в ньому та стверджує, що на даний час ОСОБА_6 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру в умовах стаціонару із загальним наглядом.
Захисник у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування (ч.1 ст. 514 КПК України).
Згідно ч.2 ст.514 КПК України, заміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи чи у скороченні строку перебування в психіатричному закладі.
Із висновку комісії лікарів-психіатрів у Акті комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру №72 від 23 липня 2020 року слідує, що в результаті проведеного лікування і комплексу реабілітаційно-лікувальних заходів в клінічній картині захворювання ОСОБА_6 спостерігається стабільність психічного стану на протязі тривалого часу; поведінка носить упорядкований характер, без ознак агресії; прояви емоційно-вольових розладів скомпенсовані під медикаментозним впливом; соціально-небезпечних думок, тенденцій на даний момент не проявляє; критика до свого теперішнього стану не повна; психо-терапевтичній корекції піддається, що стало підставою для висновку про те, що застосування примусових заходів медичного характеру, в умовах стаціонару із загальним наглядом на даний час не потребує, може бути виписаний із стаціонару для амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що психічний стан ОСОБА_6 покращився, внаслідок чого потреба у раніше застосовуваних до нього примусових заходах медичного характеру відпала, а тому подане клопотання слід задовольнити та замінити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку, передавши його під нагляд лікаря-психіатра по місцю його постійного проживання.
Керуючись ст. 514 КПК України, ст. 95 КК України, суд
Клопотання лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Буданівський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Тернопільської обласної ради про заміну примусових заходів медичного характеру на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Змінити примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, неодруженому, інваліду ІІІ групи довічно, застосовані до нього у відповідності до ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2019 року, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України на амбулаторну примусову психіатричну допомогу, передавши його під нагляд лікаря-психіатра по місцю його постійного проживання.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1