Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1245/20
Провадження по справі № 1-в/514/44/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України подання начальника Тарутинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бородіно Тарутинського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
засудженого 23.07.2010 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.,
про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання рішення суду

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся начальник Тарутинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 з поданням про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання рішення суду.

Подання обґрунтовано тим, що 30 червня 2017 року виконавчий лист №1-105/10 року, виданий 09.08.2010 року Тарутинським районним судом Одеської області та копія вироку Тарутинського районного суду Одеської області від 23.07.2010 року відносно ОСОБА_3 були повернуті до Тарутинського районного суду Одеської області на підставі п.9 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

28 серпня 2017 року виконавчий лист № 1-105/10 року, виданий 09 серпня 2010 року Тарутинським районним судом Одеської області та копія вироку Тарутинського районного суду Одеської області від 23.07.2010 року (№1-105-2010) відносно ОСОБА_3 були направлені до Тарутинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області для виконання.

31 серпня 2017 року копія вироку Тарутинського районного суду Одеської області від 23.07.2010 року прийнята до виконання. На підставі ч. 1 ст. 80 КК України, просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Начальник Тарутинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила подання задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутністю.

Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення подання та просить розглянути справу за його відсутністю.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що подання підтримує та просить розглянути його за його відсутністю.

Згідно зі ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 липня 2010 року вироком Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Вирок набув законної сили 07.08.2010 року.

Вирок був направлений на виконання до Тарутинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа, засуджена до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові від 24.12.2015 року по справі №5-324кс15, правова природа звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності його виконання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати сама до себе правообмеження, які виходять з його змісту, - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч. 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У ч. 4 ст. 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Як було встановлено судом засуджений ОСОБА_3 відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та перебуває у розшуку.

Згідно вимоги ОСК МВС України про притягнення до кримінальної відповідальності станом на 21.09.2020 року ОСОБА_3 не притягувався до кримінальної відповідальності та не засуджувався за ухилення від виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України.

Вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

В силу п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Враховуючи викладене, а також те, що строк давності по вищевказаному вироку закінчився, суд вважає, що подання пробації підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Тарутинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання рішення суду задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання призначеного вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 23 липня 2010 року у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень у зв`язку із закінченням строків давності виконання рішення суду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1