Справа № 202/837/15-к
Провадження № 1в/202/118/2020
УХВАЛА
Іменем України

23 липня 2020 року м. Дніпро

суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4

розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про зняття арешту з квартири, при постановленні вироку відносно ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового слідства, в рамках кримінального провадження № 0000401 від 03.02.2014 року, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам, відчужувати його, а також розпоряджатися будь-яким чином цим майном.
Посилаючись на те, що при розгляді кримінального провадження та постановлення вироку відносно ОСОБА_5 судом не вирішене питання, щодо арештованого майна, а саме не скасовано заходи забезпечення кримінального провадження та не знято арешт з квартири АДРЕСА_1 , заявник просить вирішити це питання в порядку, передбаченому для виконання вироків, та скасувати арешт із зазначеної вище квартири.
Під час судового розгляду заявник підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор висловив думку, що заява не підлягає задоволенню.

Заслухавши сторони, дослідивши представлені докази, суд приходить до такого.
Вироком Індустріального районного суду від 12 березня 2015 року розглянуто кримінальне провадження № 0003986 від 24.11.2014 року відносно ОСОБА_5 , яку визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України та призначено їй покарання у виді чотирьох місяців арешту. На підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року останню звільнено від відбування покарання у зв`язку з амністією.
Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, що були надані суду, вирішується судом під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження, ч.1 ст. 368 КПК України на суд, що ухвалює вирок, покладено обов`язок щодо вирішення питання долі арештованого майна.
У зв`язку з тим, що на розгляді суду знаходилось кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст.198 КК України, яке 12.03.2015 року було розглянуто з постановленням вироку у порядку ч.3 ст.349 КК України, суду не надавались ні речові докази, ні документи щодо арештованого майна, тому доля речових доказів судом не вирішувалась.
При розгляді цієї заяви, заявником суду надана ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2014 року, якою накладено арешт на тиру АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам, відчужувати його, а також розпоряджатися будь-яким чином цим майном.
Судом встановлено, що під час проведення досудового слідства в рамках кримінального провадження № 0000401 від 03.02.2014 року, на підставі ухвали слідчого судді від 26.05.2014 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено будь-яким особам відчужувати вказане майно та розпоряджатися ним.
Вирок суду відносно ОСОБА_5 ухвалено у кримінальному провадженні № 0003986 від 24.11.2014 року, будь яких відомостей про накладення арешту на зазначену вище квартиру у кримінальному провадженні № 0003986 від 24.11.2014 року відносно ОСОБА_5 суду не надано, що виключає прийняття рішення щодо скасування арешту у іншому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви про скасуванні заходів забезпечення кримінального провадження при постановлені вироку від 12 березня 2015 року відносно ОСОБА_5 за ст. 198 КК України, що були застосовані в рамках іншого кримінального провадження № 0000401 від 03.02.2014 року , накладеного на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду від 26 травня 2014 року з квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1