Справа № 638/1434/20
Провадження № 1-кп/638/1014/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0005010 від 07.12.2019 року у відношенні ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває обвинувальний акт кримінального провадження № 0005010 від 07.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 з посиланням на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вказавши про наявність обґрунтованої підозри, відсутність у ОСОБА_8 місця проживання у м. Харкові, наявність реєстрації у м. Дніпро, відсутність джерела доходів, може вчиняти вплив на потерпілого, перебуваючи на свободі. ОСОБА_7 , перебуваючи на домашньому арешті, вчинив інший злочин, має непогашену та незняту судимості, відсутнє місце проживання у м. Харкові, приїхав з м. Дніпро, може впливати на свідків, перебуваючи на волі.

Потерпілий ОСОБА_4 покладався на розсуд суду .

Захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, вважаючи його недоведеним через відсутність доказів, що вказують на ризики, передбачені КПК України, а тому просив змінити його підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації або місцем мешкання.

Захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 підтримав доводи адвоката ОСОБА_9 , та посилався на необґрунтованість доводів прокурора при заявлені клопотання, просив змінити запобіжний захід його підзахисному на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника, вказав про те, що не скоював інкримінований злочин, звернув увагу на міцні соціальні зв`язки, заявив клопотання про надання дозволу на укладення шлюбу з ОСОБА_10 в умовах слідчого ізолятора.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, вказавши на нестабільний стан здоров`я у зв`язку з чим звертався 28.09.2020 року до медичної частини слідчого ізолятора для надання медичної допомоги.

З приводу заявленого обвинуваченим ОСОБА_8 клопотання про надання дозволу на реєстрації шлюбу в умовах слідчого ізолятора учасники процесу підтримали заявлене клопотання, окрім потерпілого, що покладався на розсуд суду та прокурора, який вважав, що необхідність реєстрації шлюбу у обвинуваченого саме на теперішній час виникла через бажання уникнути відповідальності, з метою зміни запобіжного заходу та вказав про наявність права на шлюб, що не заборонений діючим законодавством України.

Вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст.187, ч.2 ст.185 КК України.

На цей час обвинувачені в даному кримінальному провадженні не допитані.

Докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених суд враховує наступне.

Відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_8 уродженець м. Дніпро, до затримання не працевлаштований, неодружений, нікого на утриманні не має, відсутнє місце реєстрації, раніше не судимий, фактично мешкав до затримання у АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 уродженець Дніпропетровської області, до затримання не працював, неодружений, нікого на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий.

Суд враховує, що обвинуваченим висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у вчинені кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження, їх особу, що може вказувати на схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень та ухилення від суду.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, вони обумовлені, як вказаними відомостями, так і факторами пов`язаними з характером вказаних осіб, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій вони піддаються до кримінальної відповідальності, з огляду на що суд вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст.177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, не є такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п.3 ч.1 ст.194 КПК України у поєднанні з характером висунутого обвинувачення.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд враховуючи фактори пов`язані з характером вказаних осіб, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає не достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Строк утримання обвинувачених під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити у межах строків визначених вказаним Кодексом.

Доводи сторони захисту та самих обвинувачених щодо можливості застосування до них іншого, більш м?якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту, зважаючи на наявність у останніх визначеного місця проживання та існування міцних соціальних зв?язків, висновків суду про наявність підстав для подальшого утримання під вартою не спростовують.

Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні клопотання про надання дозволу на укладення шлюбу ОСОБА_8 через те, що діючим законодавством України не ставиться в залежність реалізація права на шлюб, наданого Конституцією України від дозволу суду. Під час обрання та продовження запобіжного заходу вирішується лише питання про застосування такого заходу, діючим КПК України не передбачено визначення умов утримання в установах попереднього ув`язнення осіб, зокрема порядок реалізації особами, що в них утримуються, права на шлюб.

Керуючись ст.ст.177,314 -317,331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 діб кожного - до 27 грудня 2020 року.
Клопотання захисників ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинувачених про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про надання дозволу на реєстрацію шлюбу відмовити.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1