Справа №:755/5500/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва колегіально судом у складі трьох суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 25 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин, Київської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
14 квітня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов вищевказаний обвинувальний акт. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року обвинувальний акт повернено прокурору. За результатами апеляційного розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 ухвалою Київського апеляційного суду від 10 червня 2020 року згадану ухвалу в частині повернення обвинувального акта скасовано та повернено матеріали кримінального провадження за № 0000570 від 25 січня 2020 року до суду першої інстанції для призначення нового розгляду. Повторно обвинувальний акт у даному провадженні надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва 18 червня 2020 року.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки він складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Також заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тому існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Зважаючи на це, підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу на даний момент відсутні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду. При цьому, заперечував щодо клопотання прокурора про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначені у клопотанні ризики жодними фактичними даними не підтверджуються, підозрюваний має постійне місце проживання у м. Києві, тому зазначені прокурором ризики є необґрунтованими, у зв`язку із чим просив відмовити в його задоволенні та призначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Крім того, захисник не заявляв клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом, просив розглядати кримінальне провадження суддею одноособово, оскільки це дозволить розглянути справу в розумні строки.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника в повному обсязі. Після роз`яснення йому вимог ч. 4 ст. 315 КПК України не заявляв клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом, а просив розглядати кримінальне провадження суддею одноособово. Пояснив, що не проживає за адресою, яка попередньо була вказана в обвинувальному акті, оскільки власниця житла померла. Зараз проживає у знайомої в сусідньому будинку, наміру переховуватись не має.

Крім того, у судовому засіданні надала показання свідок ОСОБА_8 , яка зазначила, що обвинувачений ОСОБА_5 вже тривалий час проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 та має постійне місце роботи. За попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 він не має змоги проживати після смерті його колишньої цивільної дружини. Допомагає їй грошима та нікуди не збирається переховуватись. Вона знає, що у нього є кримінальне провадження та не заперечує, щоб він перебував в її квартирі під домашнім арештом.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, з наступних підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному проваджені № 0000570 від 25 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину.
Як вбачається з розділів І, ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування №0000570, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на стадії судового розгляду, у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні ґрунтується на: протоколах допиту та додаткового допиту потерпілого від 31 січня та 06 лютого 2020 року, протоколах допиту свідків від 25 січня, та 03 квітня 2020 року, протоколів огляду місця події від 25 січня 2020 року, протоколу обшуку від 31 січня 2020 року, протоколів проведення слідчих експериментів від 06 лютого та 25 січня 2020 року, протоколу допиту підозрюваного від 27 березня 2020 року, речовими доказами у відповідності до постанов про визнання речовими доказами від 25 січня, 27 січня, 05 лютого, 06 лютого та 03 квітня 2020 року.
Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент, у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності їх вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, здійснюватиметься під час судового розгляду у судовому засіданні, а їх оцінка у нарадчій кімнаті.
Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке.
Щодо заперечень сторони захисту, про необґрунтованість ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд, не зважаючи на їх доцільність та вмотивованість, вважає їх такими, що не спростовують існування ризику переховування від суду обвинуваченим, зважаючи на строк покарання за даний злочин, який передбачає відповідальність до 15 років позбавлення волі, тому даний ризик, не зважаючи на відсутність у сторони обвинувачення будь-яких фактичних доказів на його підтвердження, є цілком реальним.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме в замаху на умисне вбивство, а тому зважаючи на характер дій у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 зазначений ризик стає досить реальним.

Суд, погоджуючись зі стороною захисту, вважає необґрунтований прокурором ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не вказано, які саме дії може вчинити обвинувачений ОСОБА_5 для перешкоджання кримінальному провадженню, а також не зазначено фактичних обставин, які обґрунтовують можливість вчинення ним зазначених дій.

Також суд, погоджуючись зі стороною захисту, вважає необґрунтованим прокурором ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних вагомих підтверджень того, що перебуваючи поза межами слідчого ізолятора ОСОБА_5 вчинятиме нові кримінальні правопорушення, враховуючи ту обставину, що він раніше не судимий.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Крім того, прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 буде ухилятись від суду.
Також при розгляді даного клопотання суд враховує правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» (Kharcnenko v. Ukraine) №40107/02, щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80).
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, прокурором доведено, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування від суду та незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, однак не надано доказів наявності ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України). Така обставина дає підстави суду застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних з прибуттям обвинуваченого на вимогу слідчого, прокурора, суду, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2 місяці, оскільки такий запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.
Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Зважаючи на те, що після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 його права заявляти клопотання щодо розгляду кримінального провадження колегіально судом у складі трьох судів, він відмовився заявляти зазначене клопотання, тому у відповідності до ч. 2 ст. 31 КПК України розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора Київської місцевої прокуратури №4, потерпілого, захисника та обвинуваченого.
Керуючись ст. 42, 177, 183, 194, 291, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000570 від 25 січня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 30 на 18 січня 2021 року об 11 год 00 хв.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 23 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня до 09 лютого 2021 року, за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду в межах строку дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.
ОСОБА_5 повинен бути негайно звільнений з-під варти в залі суду та зобов`язаний прибути за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , строком до 09 лютого 2021 року включно, такі обов`язки:
повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місце роботи;
не відлучатись за межі м. Києва без дозволу суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити для виконання керівнику апарату Дніпровського районного суду м. Києва в частині визначення складу суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 00 хв 14 грудня 2020 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3