У Х В А Л А
Іменем України

08.09.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
особи, яка звернулась із скаргою представника Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - адвоката ОСОБА_3 ,
т.в.о. заступника начальника Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області начальника слідчого відділення Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринка скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність керівника слідчого підрозділу Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області,

в с т а н о в и в:

Представник АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною скаргою в якій просила зобов`язати слідчого Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою АТ КБ «Приватбанк» про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.
Скарга мотивована тим, що 11.03.2020 AT КБ "Приватбанк" на адресу Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області направлено заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, вчинене ОСОБА_5 . Зокрема, Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області 10.12.2019 по справі №130/1645/19, згідно якого особа ОСОБА_5 (далі - Боржник), зобов`язаний сплатити на користь Приватбанку заборгованість за кредитним договором в сумі 48861,11 грн. Боржник був ознайомлений з даним рішенням суду. Рішення суду набрало законної сили. Виконавчий лист по справі для примусового виконання рішення суду направлено до Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) і відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду щодо стягнення з боржника на користь Приватбанку заборгованості та судового збору. В період з 12.11.2019 (рішення суду набрало чинності 13.12.2019) боржник умисно не виконує рішення суду та ухиляється від його виконання маючи реальну можливість виконати вказане рішення суду.
Представник скаржника вважає, що ОСОБА_5 своїми навмисними діями, достовірно знаючи про винесене судове рішення та відкрите виконавче провадження, не вчинив жодних дій щодо виконання вказаного судового рішення, умисно ухилився від його виконання, чим вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 382 КК України за кваліфікуючими ознаками: навмисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
Даним злочином продовжується наноситися матеріальна шкода не лише AT КБ Приватбанк, але й державному бюджету України в особі Державного банку, в тому числі в якості несплачених податків. ОСОБА_5 не виконав рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області по виконавчому провадженню, яке знаходилось на виконанні у Жмеринському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), що територіально відноситься до Жмеринський ВП ГУНП у Вінницькій області згідно з положеннями ч.1 ст.218 КПК України реєстрація та провадження досудового розслідування повинне проводитись слідчим органом Жмеринський ВП ГУНП у Вінницькій області.
Станом на 25.03.2020 року AT КБ "Приватбанк", в порушення вимог ст.60 КПК України, положень ч.1 ст. 214 КПК України, Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1498/27943, не отримано підтвердження щодо внесення вказаних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з Жмеринський ВП ГУНП у Вінницькій області.
Враховуючи те, що AT КБ "Приватбанк" звернувся до Жмеринський ВП ГУНП у Вінницькій області у порядку, визначеному положеннями КПК України, та повідомив про відомі йому факти протиправних діянь, однак у порушення вимог ч.1 ст.214 КПК України такі дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено у встановлений законом строк, що стало можливим через бездіяльність слідчого Жмеринський ВП ГУНП у Вінницькій області.
В судовому засіданні представника скаржника - адвокат ОСОБА_3 уточнила прохальну частину скарги та просила зобов`язати керівника слідчого підрозділу Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою АТ КБ «Приватбанк» про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, з підстав та обґрунтувань викладених у скарзі.
Т.в.о. заступника начальника Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області начальник слідчого відділення Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення скарги, вказавши на те, що при вивченні заяви АТ КБ «Приватбанк» про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та проведенні її перевірки, встановлено відсутність ознак вказаного кримінального правопорушення, в зв`язку із чим відпали підстави для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тому подальший розгляд даної заяви був здійснений в порядку передбаченому Законом України «Про звернення громадян».
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що AT КБ "Приватбанк" на адресу Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області направлено заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, вчинене ОСОБА_5 (а.с.18-19).
Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2019 по справі №130/1645/19 вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.09.2011 на загальну суму 46940 грн. 11 коп. та судові витрати в розмірі 1921 грн. (а.с.4-10). Виконавчий лист по справі №130/1645/19 видано Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 28.11.2019 (а.с.11-12).
Згідно постанови головного державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) ОСОБА_6 від 27.01.2020 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 130/1645 виданий 28.11.2019 про стягнення з ОСОБА_5 .
Виходячи з вимог скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що предметом розгляду за скаргою є бездіяльність органу досудового розслідування з приводу невнесення інформації про злочин до ЄРДР.
В силу вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. (ч. 1 ст. 214 КПК України).
Відповідно до вимог п. 1.8 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України 06.04.2016 №139, реєстраторами Реєстру є: прокурори, у тому числі керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування.
Формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. (п.п. 1.1, 1.2 Розділу ІІ Положення).
Згідно вимогам п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
При цьому за приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.
Крім того Верховний Суд України у своєму висновку від 01.07.2013 щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства зазначав наступне.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК 2012 року та пунктом 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 року, зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування, що до 21 листопада 2012 року було передбачено ст. 94 КПК 1960 року.
Положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, полягає в одному з таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню.
Слід наголосити і на те, що за цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим.
Також слід роз`яснити, що невиконання судового рішення - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судове рішення.
Однією з форм (способу) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати.
На думку слідчого судді невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акту, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.
Крім того злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, є триваючим злочином, оскільки особа, будучи зобов`язаною рішенням суду, яке набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утрималася від їх учинення, тобто об`єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.
З огляду на викладене вище позицію сторони скаржника, враховуючи той факт що скаржником у скарзі не обґрунтовано та не доведено суб`єктивну сторону вказаного складу злочину, яка має бути вчинена лише з прямим умислом, тому слідчий суддя вважає що в даному конкретному випадку в задоволенні скарги слід відмовити.
Одночасно з цим звертається увага на те, що в своїй заяві про злочин АТ КБ «Приватбанк» зазначає про факти, які не свідчать про наявність в діях ОСОБА_5 ознак злочину, а навпаки вказують на наявність цивільно-правових відносин між заявником та вказаною особою з приводу виконання рішення суду по цивільній справі, а тому не можуть бути підставою для внесення таких відомостей до ЄРДР та підставою для початку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 216, 218, 303, 306-308, 311, 532-533 КПК України, ст.382 КК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

В задоволенні скарги - відмовити.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя