Провадження № 1-кс/201/4404/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: заступника керівника органу дізнання ОСОБА_3
третьої особи, щодо майна якої
вирішується питання про арешт ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000631 від 16 грудня 2020 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника органу дізнання звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000631 від 16.12.2020 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування клопотання заступник керівника органу дізнання вказала на те, що 16 грудня 2020 року під час огляду було вилучено транспортний засіб - автомобіль марки OPEL OMEGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , з ознаками втручання в первинні данні номеру вузлів та агрегатів цього транспортного засобу, який було зупинено працівниками патрульної поліції під час патрулювання 15 грудня 2020 року о 23.20 годині за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30.

За вищезазначеним фактом 16 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 було внесені відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Оскільки вилучений автомобіль має відношення до обставин цього кримінального провадження та підпадає під критерії, визначені у ст. 98 КПК України, з огляду на вимоги ст. 170 КПК України, з метою збереження цього майна, заступник керівника органу дізнання просила накласти на нього арешт.

У судовому засіданні заступник керівника органу дізнання ОСОБА_3 просила клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучене майно.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 суду пояснив, що під час придбання зазначеного автомобіля, йому не було відомо обставин будь-якої незаконної зміни номерів вузлів або агрегатів вилученого у нього автомобіля, у зв`язку із чим, просив останній повернути для подальшого користування.

Вислухавши думки заступника керівника органу дізнання та третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, дослідивши клопотання і долучені до нього матеріали, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів клопотання, 16 грудня 2020 року під час огляду місця події, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30а, було оглянуто транспортний засіб OPEL OMEGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , у якому було виявлено зварювальні шви та налягання металу на метал, внаслідок чого, зазначений транспортний засіб тимчасово вилучено для здійснення подальшої перевірки виявлених обставин.

Того ж дня, 16 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 були внесені відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Постановою заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16 грудня 2020 року вищезазначений автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, проаналізувавши долучені до клопотання матеріали, незважаючи на винесення заступником керівника органу дізнання постанови про визнання вищезазначеного автомобіля ОPEL OMEGA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , речовим доказом, слідчий суддя не вбачає підстав для визнання вищезазначеного транспортного засобу таким, що відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки матеріали клопотання на даний час не містять жодних належних доказів, які б свідчили про те, що зазначений автомобіль містить відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що підлягають встановленню у цьому кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, при цьому, лише наявність виявлених під час огляду автомобіля слідів зварювальних швів та налягання металу на метал, за відсутності інших, переконливих доказів зміни або підробки номерів вузлів або агрегатів транспортного засобу, зокрема, встановлених під час дізнання шляхом отримання висновку спеціаліста або інформації з сервісного центру МВС про неналежність виявленого ідентифікаційного номера кузову цьому транспортному засобу, не можуть слугувати беззаперечною підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, який передбачає обмеження власника або володільця цього майна права володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Також, заступником керівника органу дізнання не наведено обставин, які можуть свідчити про існування ризиків того, що володілець зазначеного транспортного засобу ОСОБА_4 може приховати, пошкодити знищити або відчужити зазначене майно, з урахуванням пояснень останнього про добросовісне набуття ним у володіння зазначеного транспортного засобу, яким він правомірно користується.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином, викладені обставини на даний час свідчать про необґрунтованість поданого клопотання про арешт майна, яке з цих підстав задоволенню не підлягає.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000631 від 16 грудня 2020 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 09.15 годині 22 грудня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1