Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/107/20
УХВАЛА
Іменем України

29.10.2020 м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

представника Долинського РС ФДУ «Центр пробації» ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання провідного інспектора Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 про приведення вироку Долинського районного суду від 30.04.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська, Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працюючий, проживаючий без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Долинського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернувся до суду із поданням, посилаючись на те, що 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII яким внесено зміни до санкції ч.2 ст.309 КК України, а тому підлягає приведенню до нового закону вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 .
У судовому засіданні представник Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області подання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор просив відмовити у задоволенні подання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, що вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
З 15 червня 2020 року засуджений перебуває на обліку Долинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області.
У поданні порушується питання про приведення у відповідність вироку Долинського районного суду від 30.04.2020 року до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».
Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).
Згідно з ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року).
Згідно з п. 1 Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, крім пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня опублікування цього Закону, яким внесено зміни до ст.309 КК України, зокрема у ч.1 ст.309 КК України вказано, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, частину 2 ст.309 КК України викладено в такій редакції: «Ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років".
Тобто, законодавцем пом`якшено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, шляхом виключення з санкції покарання у виді позбавлення волі. А з ч.2 ст.309 КК України виключено кваліфікуючу ознаку "вчинення повторно" дій, передбачених частиною першою статті 309 КК України та максимальну межу міри покарання - позбавлення волі, зменшено до трьох років.
За санкцією ч.2 ст. 309 КК України після внесення змін ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» визначено покарання до 3 років позбавлення волі, відтак санкції ч.2 ст. 309 КК України до та після змін є тотожними.
Формулювання другого речення частини третьої статті 74 КК у виді «…відбуте засудженим покарання зараховується…» свідчить про можливість застосування даної норми Закону лише у випадку відбуття засудженим покарання.
Проте в даній ситуації засуджений був звільнений від відбуття призначеного покарання на підставі статті 75 КК України, що виключає застосування частини третьої статті 74 КК України та пункту 13 частини першої статті 537 КПК України.
Так само і за правилами частини першої статті 72 КК України складають виключно покарання та зарахування строків попереднього ув`язнення, а стаття 75 КК України не передбачає повторюваності застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Крім того і частина перша статті 5 КК України виокремлює саме осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Суд наголошує, що будь-якого сенсу перераховувати покарання особі, яка звільнена від його відбування не має і не впливає на становище особи, яка і продовжує виконувати обов`язки покладені судом при такому звільнені.
Крім того, призначене ОСОБА_5 покарання за вказаним вироком у виді двох років позбавлення волі, не перевищує санкцію встановлену новим законом. Відповідно до ч.2 ст.309 КК України (в редакції чинній з 01 липня 2020) санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років. Внесені зміни до диспозиції ч.2 ст.309 КПК України ніяким чином не впливають на призначену міру покарання ОСОБА_5 , оскільки його дії кваліфіковані як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу у великих розмірах, без мети збуту, а вимоги щодо приведення у відповідність із вищевказаним законом кваліфікуючої ознаки за ч.2 ст.309 КК України не підлягають задоволенню, оскільки в межах п.13 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України та ч.2, 3 ст.74 КК України підлягають розгляду питання виключно щодо покарання, а не правової кваліфікації.
Виходячи з вищевикладеного підстав для приведення вироку у відповідність до вимог Закону від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження призначеного покарання до максимальної межі засудженому ОСОБА_5 немає, а тому в задоволенні подання необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання про приведення вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 30 квітня 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання відносно ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1