н/п 1-кс/953/9926/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту з транспортного засобу, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 вересня 2020 року у кримінальному провадженні за № 0000637 від 21.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
22.12.2020 до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, у якому заявник просить скасувати арешт з автомобіля «VW GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 .
В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від 03.09.2020 у кримінальному провадженні № 0000637, внесеному до ЄРДР 21.04.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КПК України, було накладено арешт у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування майна, окрім іншого, на автомобіль «VW GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того вказав, що на даний час та на дату поставлення ухвали про накладення арешту, вказаний автомобіль не належав жодному із фігурантів кримінального провадження, а належить на праві власності заявнику ОСОБА_3 . Також зазначив, що він не був присутній під час розгляду клопотання про арешт зазначеного майна та його вилучення. ОСОБА_3 наголошує на тому, що він не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні. З матеріалів кримінального провадження, на думку заявника, вбачається, що вказаний автомобіль не є доказом злочину. Вважає, що накладення арешту на майно, яке не є власністю жодного із фігурантів кримінального провадження є необґрунтованим та потреба у застосуванні цього заходу до «VW GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 відпала.
Про дату, час та місце проведення судового засідання заявниця повідомлена судом своєчасно та належним чином (а.с.10). 24.12.2020 власник транспортного засобу ОСОБА_3 подав до суду заяву, у якій просить проводите судове засідання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити (а.с.30).

Старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги була повідомлена своєчасно та належним чином (а.с.10). 24.12.2020 подала до суду заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі у зв`язку з службовою завантаженістю. Крім того, слідчий ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала з огляду на наступне. Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області, на підставі постанови першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 17.11.2020 про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000637 від 21.04.2020 за підозрою ОСОБА_7 , 1993 р.н. ОСОБА_8 ,1972 р.н., ОСОБА_9 , 1990 р.н. та ОСОБА_10 , 1991 р.н. у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за фактом чинення за попередньою змовою, групою осіб вимагання грошових коштів від ОСОБА_11 . Під час проведення досудового розслідування, 30.08.2020 визнано речовим доказом автомобіль VW GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , на якому пересувався ОСОБА_9 , 1990 р.н., та який вилучено під час проведення обшуку. Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.09.2020 накладено арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування. Дійсно, ОСОБА_3 є власником вищевказаного автомобілю, проте тривалий час зазначеним автомобілем користувався підозрюваний ОСОБА_8 .
На даний час строк досудового розслідування згідно ухвали від 25.11.2020 Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування кримінального провадження №0000637 продовжено до 6 місяців, а саме до 02.03.2021. Вважає за доцільне вирішувати питання щодо вилученого автомобіля VW GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , у ході судового розгляду кримінального провадження по суті. До заяви додано Витяг з ЄРДР; копію постанови про доручення здійснення досудового розслідування слідчому підрозділу від 17.11.2020; копію листа від 13.08.2020; копію ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.08.2020; копію протоколу обшуку від 20.08.2020; копію постанови про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 30.08.2020; копію ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.09.2020; копію заяви ОСОБА_3 від 21.09.2020; копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 (а.с.13-14, 15-29).
Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином (а.с.10). 24.12.2020 подав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях. Також зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000637 від 21.04.2020 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що весною 2020 року у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел на незаконне збагачення, а саме - заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 (особа зі зміненими анкетними даними), шляхом вимагання в останнього 100 000 доларів США під погрозою вбивства його сина. Для втілення свого злочинного умислу ОСОБА_13 , залучив свого родича ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_10 в свою чергу залучила свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до спільного злочинного плану ОСОБА_7 повинен був зателефонувати потерпілому під виглядом одного з членів злочинної групи, які 07.09.2019 скоїли розбійний напад на будинок ОСОБА_11 , про який було достовірно відомо ОСОБА_14 , та під погрозою вбивства його сина, вимагати у нього грошові кошти в сумі 100 000 доларів США. Під час реалізації спільного злочинного плану ОСОБА_7 18.04.2020 о 20.26 год. зателефонував ОСОБА_11 та під погрозою вбивства його сина почав вимагати передати йому 100 000 доларів США. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу ОСОБА_7 , 29.08.2020 о 17.51 год., зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_11 та вибачився перед останнім за висунуті раніше погрози, чим підтвердив виконання умов домовленості між потерпілим, та ОСОБА_15 . Однак, у подальшому в ніч з 29 на 30 серпня 2020 року протиправні дій ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 були припинені співробітниками Національної поліції спільно зі Службою Безпеки України. В ході проведення обшуку автомобіля VW GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням ОСОБА_8 , виявлено та вилучено 350 імітаційних грошових купюр банкнотами 100 доларів США. Вважає, що на даний час підстав для скасування арешту автомобіля VW GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , немає. У задоволенні клопотання ОСОБА_3 просив відмовити (а.с.11-12).
Неявка учасників процесу, відповідно до ст. 174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, приходить до наступного.
З наданих даних достовірно встановлено, що ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за 0000637 від 21.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (а.с.15-16).
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від 03.09.2020 клопотання прокурора Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_18 було задоволено. Накладено арешт у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучене майно в ході проведення обшуку 29.08.2020 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 181, а саме: а/м VW GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 25-26).
Відповідно до зазначеної ухвали, зазначене майно є речовим доказом по кримінальному провадженню та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є можливість використання вилученого майна як доказу.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
В силу ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.
Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.
Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.
Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.
Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.
Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).
Як вбачається з матеріалів клопотання, власником автотранспортний засіб VW GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , який на теперішній час не є підозрюваними у кримінальним провадженням № 0000637 від 21.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна.
Продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, може призвести до порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є України.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої влади й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при внесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист прав власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004)
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом ведення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр» проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Так, дійсно, як зазначають прокурор та слідчий у поданих до суду заявах, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000637 від 21.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України триває, проте проведення будь-яких слідчих або процесуальних дій з автомобілем не заплановано. (а.с.11-12, 13-14).
Однак, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для володільця майна, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що на теперішній час відсутні підстави для збереження заходу забезпечення у вигляді арешту автотранспортного засобу «VW GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , та потреба у арешті зазначеного майна, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з транспортного засобу автомобілю марки «VW GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , якийзареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту з транспортного засобу, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 вересня 2020 року у кримінальному провадженні за № 0000637 від 21.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України задовольнити.
Скасувати арешт з автомобілю марки «VW GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 вересня 2020 року у кримінальному провадженні за № 0000637 від 21.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Згідно положень п. 4 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1