ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2254/20 Справа № 209/3086/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року в об`єднаному кримінальному провадженні за № 0000573, 0000848 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.05.2019 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підстав ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднано частково у вигляді 2 місяців обмеження волі, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає 1 місяцю позбавлення волі, частину не відбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.05.2019 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 18.05.2017 року) зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 16.08.2019 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 - залишено без розгляду.
Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення та за заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, при наступних обставин.
24.02.2019 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_7 , знаходився на ринку «Дніпро», розташованому по пр. Перемоги в м. Кам`янське, де зустрів там малолітнього ОСОБА_10 з мобільним телефоном марки «LG 405» у руці, якому запропонував піти з ним по справах до шостого під`їзду, будинку АДРЕСА_2 , на що останній погодився, та вони удвох направились за вищевказаною адресою. 24.02.2019 року приблизно о 10.30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на шостому поверсі шостого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою малолітнього ОСОБА_10 , попросив йому передати вищезазначений мобільний телефон марки «LG 405» під приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, на що малолітній ОСОБА_10 погодився та передав йому цей телефон. Після чого ОСОБА_7 , скориставшись тим, що малолітній потерпілий за його діями не спостерігає, тримаючи при собі мобільний телефон, місце вчинення злочину залишив, у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 2156,00 гривень.
Крім того, 28.05.2019 року приблизно о 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_7 прийшов до під`їзду № 4 буд. АДРЕСА_2 , де, піднявшись на другий поверх вирішив повторно, таємно, з корисливою метою, заволодіти чужим майном, яке зберігалось у тамбурному приміщені квартири АДРЕСА_3 на другому поверсі, скориставшись тим, що тамбурні двері не зачинені на замок, відчинив двері тамбурного приміщення, звідки умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів викрав майно потерпілої ОСОБА_11 , а саме: дитячий демісезонний візок вартістю 360,30 гривень, та дитячий самокат вартістю 134,50 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 494,80 грн.
Повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 01.07.2019 року приблизно о 23.55 годині підійшов до раніше незнайомого ОСОБА_12 , який знаходився біля зупинки громадського транспорту, поруч з магазином АТБ, що розташований по пр. Перемоги, 63 в м. Кам`янське, де з корисливих мотивів попросив у потерпілого його велосипед Orbea SPORT 26 20 14 L Black-Green для того, щоб покататися, повідомивши при цьому потерпілому неправдиві відомості про те, що він невдовзі поверне велосипед не маючи в дійсності наміру повертати його. Після цього, ОСОБА_12 , будучи введеним ОСОБА_7 в оману, у вказаний час та місці передав йому велосипед Orbea SPORT 26 20 14 L Black-Green, на якому останній поїхав у напрямку кінотеатру «МИР» по пр. Перемоги м. Кам`янське. Таким чином, ОСОБА_7 повторно умисно з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 заволодів велосипедом Orbea SPORT 26 20 14 L Black-Green, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 2848,45 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити та призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд не в повній мірі врахував, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, залишив поза увагою думку потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання для нього та не оцінив обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та повне відшкодування завданої злочинами матеріальної шкоди.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, вирок суду змінити в частині призначеного покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, вирок суду вважав законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та правова кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а й кару. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як слідує з роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Апеляційний суд погоджується зі встановленими обставинами, які впливають на вид і розмір покарання та вважає, що суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєних злочинів, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких (ч. 2 ст. 190 КК України) і тяжких злочинів (ч. 3 ст. 185 КК України), особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, думку сторони обвинувачення та потерпілих, які не наполягали на суворій мірі покарання, а також обставини, що пом`якшують покарання як щире каяття, повне відшкодування шкоди та обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо малолітньої особи.
Як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше засуджувався до покарання у виді обмеження волі зі звільнення його від відбування покарання з випробуванням, проте це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки під час іспитового строку він знову вчинив новий злочин, що є порушенням умов застосування ст. 75 КК України, тому суд обґрунтовано призначив покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України у виді реального позбавлення волі, оскільки в таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Колегія суддів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та всі обставини справи, вважає, що обраний судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 вид і розмір покарання є законним, обґрунтованим і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим доводи захисника є неспроможними.
Обставин, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, апеляційним судом під час перегляду вироку не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4