Справа № 296/5256/20
Вирок
Іменем України

26 серпня 2020 року Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000094 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Житомира, освіта середня, не працюючий, учасник бойових дій, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду командира відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти десантно-штурмового батальйону, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 40, 49, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 25 листопада 2019 року о 08 год. 00 хв., не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за адресою: с. Гадзинка, Житомирського району Житомирської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 18 червня 2020 року, коли прибув до військової прокуратури Житомирського гарнізону, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Дмитра Донцова, 20.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах не з`явився вчасно на військову службу до в/ч НОМЕР_1 , без поважних причин. У вчиненому щиро розкаявся, прохав суд врахувати, що приймав участь у бойових діях на сході України та був поранений, має статус учасника бойових дій, прохав суд не позбавляти волі.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на військову службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має статус учасника бойових дій, отримав поранення під час ведення бойових дій в зоні АТО, згідно досудової доповіді ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, тяжких наслідків від його злочинних дій не наступило, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливі умовах без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 349, 370, 374, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та місця роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1