Справа № 190/973/20
Провадження №1-в/190/134/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року П`ятихатський районний суд

Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду м. П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України. Клопотання засуджений мотивував тим, що він не має стягнень і є інвалідом 3 групи; має два заохочення, приймає активну участь у житті Установи.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.

Засуджений клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Представник ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» просив задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_5 .

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , судом встановлено наступне.

Згідно ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна не відбутої частини покарання більш м`яким - є заохочувальними нормами кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки мають на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, до 3 років 7 місяців позбавлення волі, строк відбуття покарання відраховано з дати затримання з 08.05.2018р., в строк відбуття покарання зараховано строк тримання під вартою з 08.05.2018р. до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, вирок набрав законної сили 14.01.2019р., з 16.01.2019р. відбуває покарання в ПВК № 122.

Станом на 03.08.2020 року засуджений відбув 3/4 частини строку покарання кінець строку покарання 02.04.2021р., згідно характеристики від 07.02.2019р., характеризується добре, з серпня 2019р. працевлаштований робітником швейної дільниці, до роботи ставиться добре, дотримується норм які визначають умови відбування покарання, 28.12.2019р. та 03.07.2020 року оголошено подяку ( за сумлінну поведінку та ставлення до праці), при цьому 07.02.2019р., адміністративною комісією відмовлено засудженому у переведені до дільниці соціальної реабілітації як такому, що не стає на шлях виправлення.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Приймаючи дане рішення, суд керується вимогами ст.370 КПК України, згідно якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1