Справа № 645/286/21
Провадження № 1-кп/645/444/21
В И Р О К
26 січня 2021 року м. Харків Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у залі суду в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.09.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
12 грудня 2020 року, приблизно о 17.30, обвинувачений ОСОБА_3 перебував на сходовому майданчику, що знаходиться на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , з раніше знайомою ОСОБА_4 , яку він прийшов навідати. Під час розмови обвинувачений ОСОБА_3 звернув увагу, що остання має при собі мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі» Мі А1.В цей час, у обвинуваченого виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна, а саме належного потерпілій ОСОБА_4 вищевказаного мобільного телефону шляхом обману. Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок інших осіб, обвинувачений ОСОБА_3 під вигаданим приводом здійснити телефонний дзвінок, попрохав у потерпілої ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі» Мі А1, заздалегідь маючи намір його не повертати. Потерпіла ОСОБА_4 , не здогадуючись про протиправний умисел обвинуваченого ОСОБА_3 , довіряючи останньому та будучи впевненою в добросовісності дій останнього, добровільно передала йому вищезазначений мобільний телефон. Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_3 переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, зловживаючи довірою, отримав від потерпілої ОСОБА_4 належний їй мобільний телефон та спустився поверхом нижче зробивши вигляд, що нібито розмовляє по телефону. Після цього, обвинувачений ОСОБА_5 , заволодівши мобільним телефоном «Хіаоmі» Мі А1, що належить потерпілій ОСОБА_4 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/387-ТВ від 12.01.2021 складає 1677 гривень 00 копійок, з місця скоєння кримінального проступку зник, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1677 гривень 00 копійок.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену у присутності адвоката ОСОБА_6 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву, в якій вона зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та щодо обмеженням прав на апеляційне оскарження. Цивільний позов не заявляла.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України - тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий 13.09.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обстави.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт.
Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не призначає йому вказаний вид покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Питання щодо речових доказів та судових витрат суд вирішує в порядку ст. ст. 100, 122 КПК України.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Речовий доказ по справі, а саме мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі» Мі А1, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи в сумі 653,80 грн на користь держави в особі МВС України НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя -