Провадження № 1-кс/712/5227/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0006183, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження № 0006183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР 08.11.2019 року. Підставою для внесення зазначених відомостей до ЄРДР була ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси про зобов`язання внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, викладені у повідомленні адвоката в інтересах ОСОБА_4 .

По справі не проводилась жодна слідча дія. Проте, постановою від 16 червня 2020 року кримінальне провадження закрито, про що слідча повідомила її в телефонному режимі.

Вважає постанову про закриття кримінального провадження безпідставною та необґрунтованою. Просить суд її скасувати.

В судове засіданні адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, скерувала до суду клопотання про розгляд скарги у її відсутність, підтримала заявлені вимоги та просили задовольнити скаргу з викладених підстав.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явлися, з клопотаннями та заявами до суду не зверталися.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї докази слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Соснівського районного суду міста Черкаси № 1-кс/712/7568/19 від 07.10.2019 року до ЄРДР внесені відомості за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , з попередньою правовою кваліфікацією ч.3 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.06.2020 року провадження у кримінальному провадженні №0006183 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не виявленням об`єктивних відомостей щодо кримінального правопорушення та відсутністю контактних даних заявника у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, аналізуючи подану скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши скаргу та додану до неї постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, без будь-якого з`ясуванням обставин кримінального правопорушення. Посилання слідчого як на підставу для закриття кримінального провадження на відсутність контактних даних заявника не грунтується на вимогах закону.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 16 червня 2020 року про закриття кримінального провадження №0006183 винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому необхідно виконати слідчі дії для з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів скаржника.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 16.06.2020 року про закриття кримінального провадження №0006183 від 08.11. 2019 року - скасувати

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1