Справа № 336/2129/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.05.2000 року за ч. 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 31 липня 2001 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 6 днів;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2002 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 7 жовтня 2005 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2006 року за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 7 жовтня 2005 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2010 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 28 жовтня 2013 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, 395 КК України з застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років двох місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 14 березня 2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2018 року за ч. 1 ст. 259 КК України до двох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з- випробуванням тривалістю два роки;

- вироком Василівського районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням положень ст. 71 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за корисливі злочини проти чужої власності, вчинені різними способами, незаконне поводження зі зброєю, проти авторитету органів державної влади та місцевого самоврядування, проти громадської безпеки, до його засудження за ч. 2 ст. 185 КК України вироком Василівського районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року вчинив таємне заволодіння чужим майном за таких обставин.

О 18 годині 30 хвилин 28 грудня 2018 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, з капоту автомобіля ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 , що знаходився біля будинку № 9 по вул. Вітчизняній в м. Запоріжжі, який відкрив, натиснувши на кнопку в салоні, куди проник шляхом пошкодження замка на передній двері, таємно викрав акумуляторну батарею «Ista Classic -60 A/r» в корпусі чорного кольору, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у відповідності до висновку товарознавчого дослідження в сумі 1301 грн. 76 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємного викрадення чужого майна за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що під час прогулянки вулицею Вітчизняною в м. Запоріжжі у вказаний в обвинуваченні час піддався протиправному умислу і з метою безоплатного звернення на свою користь матеріальних цінностей в описаний спосіб проник до салону автомобіля, а потім і до капоту, де таємно заволодів акумулятором, який згодом продав третій особі.

Пояснив, що повністю усвідомив згубність вчиненого та щиро кається у скоєних діях.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, який має судимості за корисливі злочини проти чужої власності, вчинені різними способами, незаконне поводження зі зброєю, проти авторитету органів державної влади та місцевого самоврядування, проти громадської безпеки, до його засудження за ч. 2 ст. 185 КК України вироком Василівського районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року вчинив таємне заволодіння чужим майном.

Наявність у обвинуваченого згаданих судимостей свідчить про його схильність до вчинення протиправних посягань та вказує на досить високий ступінь його небезпеки для суспільства.

Наявність захворювань, що є небезпечними для оточення, підкріплює наведений висновок суду.

Окрім того, на час ухвалення цього вироку обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року, тому суд не вбачає підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з цим суд бере до уваги і зміст обвинувачення, яке утворює один епізод злочину, що є нетяжким в розумінні ст. 12 КК України.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, через повернення предметів викрадення потерпілому усунуто спричинену злочином шкоду.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Сукупність згаданих судом пом`якшуючих обставин дає підстави для призначення мінімального розміру покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого Загальною частиною КК України, а також для застосування при призначенні покарання за сукупністю злочинів принципу поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Василівського районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року, менш суворого, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною є рецидив злочинів, тобто наявність судимостей за умисні кримінальні правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, відомостей про процесуальні витрати суду не надано.

Речовий доказ диск з відеозаписом слідчого експерименту, долучений до матеріалів досудового розслідування, - належить зберігати з матеріалами досудового розслідування.

Речовий доказ предмет викрадення, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - підлягає поверненню йому за належністю.

У зв`язку з відбуванням обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, призначеного попереднім вироком, відсутні підстави для застосування для нього запобіжного заходу в цьому провадженні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України призначити шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Василівського районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року, менш суворого, призначеного цим вироком, встановивши, що відбуванню підлягають два роки один місяць позбавлення волі.

Початок строку покарання обчислювати з моменту застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, а саме: з 28 лютого 2019 року.

Зарахувати до строку покарання строк попереднього тримання ОСОБА_5 за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2018 року з 28 листопада 2018 року по 5 грудня 2018 року включно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого не застосовувати.

Речовий доказ диск з відеозаписом слідчого експерименту, долучений до матеріалів досудового розслідування, - зберігати з матеріалами досудового розслідування.

Речовий доказ акумуляторну батарею «Ista Classic -60 A/r» в корпусі чорного кольору, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - повернути потерпілому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1