Справа № 442/4500/20
Провадження № 1-кс/442/856/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі Львівської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и л а :
21.07.2020 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати СВ Дрогобицького ВП ГУ НП Львівської області невідкладно зареєструвати подану ним заяву від 14.07.2020 про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати за нею досудове розслідування.

В обґрунтування своєї скарги покликається на те, що 14.07.2020 він звернувся в Дрогобицький ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення злочину, а саме замах на вбивство з боку його дружини ОСОБА_4 , шляхом створення нею конфліктних ситуацій, як стресового фактору, а також з причини відмови викликати швидку допомогу під час нападу у нього інсульту та залишення його без догляду на 24 години у лікарняній палаті, коли необхідно було вияснити питання оплати лікування. Заява була прийнята та зареєстрована за ІТС ІПНП № 9260. Зазначає, що до сьогоднішнього дня він не отримав витягу з ЄРДР, у зв`язку з чим просить його скаргу задовольнити.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просить таку задоволити з підстав, викладених у ній.

Представник Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений. Матеріалів, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 слідчому судді не подано.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст. 21 КПК України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 21.07.2020 відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.

Встановлено, що 14.07.2020 ОСОБА_3 звернувся в Дрогобицький ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення злочину, зокрема вчинення його дружиною ОСОБА_4 дій, які він розцінює як замах на вбивство.

З поданої до скарги копії заяви про кримінальне правопорушення, яка зареєстрована в Дрогобицькому ВП ГУ НП у Львівській області за ІТС ІПНП № 9260 вбачається, що ОСОБА_4 створює відносно скаржника конфлікті ситуації стресового характеру, а також відмовилась викликати швидку допомогу під час нападу у скаржника інсульту та залишила його без догляду на 24 години у лікарняній палаті, коли необхідно було вияснити питання оплати лікування.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Слідчий суддя також зазначає, що у відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. У відповідності до норм КК України складом злочину визначається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином.

Обов`язковими елементами будь якого злочину є об`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, суб`єкт злочину та суб`єктивна сторона злочину.

З вищевказаної норми закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до правоохоронного органу, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Таким чином, наведення заявником власних міркувань та припущень щодо вчинення на його думку, злочину, без наявності об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного злочину, не є підставою для реєстрації заяви в ЄРДР.

З поданої ОСОБА_3 заяви від 14.07.2020 року вбачається, що вона містить вимогу про реєстрацію кримінального правопорушення, однак за своїм змістом не є повідомленням про злочин, оскільки не містить необхідних фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення та всіх елементів кримінального правопорушення, які характерні для нього.

Зокрема скаржником не надано в обгрунтування доводів скарги будь яких належних та достовірних доказів вчинення його дружиною ОСОБА_4 відносно нього замаху на вбивство, зокрема діянь передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, що є голослівними та нічим не підтверджується, а тому не може братись судом до уваги.

Окрім цього, створення ОСОБА_4 конфліктних ситуацій стресового характеру відносно ОСОБА_3 є адміністративним правопорушенням та регламентовано ст. 173-2 КУпАП.

Зокрема, відповідно до ст. 173-2 КУпАП передбачено вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Такі діяння тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

У зв`язку вищенаведеним слідча суддя приходить до переконання, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення.

Згідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Проаналізувавши вищевказані норми закону та обставини справи, слідча суддя дійшла висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити, оскільки така є безпідставною, у зв`язку з чим відсутні достатні правові підстави для зобов`язання посадових осіб СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і як похідна підстава проведення досудового розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 303-307 КПК України, слідча суддя, -

у х в а л и л а :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1