Провадження № 1-кс/742/945/20
Єдиний унікальний № 742/2918/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігіської області Коваленко А.В., за участю секретаря судового засідання Риндя Л.А., слідчого Гук Т.А ., прокурора Рубан О.Б. , власник майна ОСОБА_1 , представник ОСОБА_1 Драчук В.В. розглянувши клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Гук Т.А. про арешт майна в рамках досудового розслідування кримінального провадження, що внесено до ЄРДР №0000977 від 15.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 , ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2018 року до Прилуцького міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП Гук Т. про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000977 від 15.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 , ч.1 ст.115 КК України .

Клопотання обґрунтоване тим, що 15.10.2020 до Прилуцького відділу поліції зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 15.10.2020 о 06 год. 00 хв. на автодорозі між селами Линовиця та Бубнівщина Прилуцького району невідома особа із предмету, схожого на зброю вчинила постріл по його автомобілю «Хамер Н2» під його керуванням, влучивши у лобове скло, внаслідок чого він з`їхав у кювет.

Під час проведення огляду місця події, 15.10.2020 року на ділянці автодороги між селами Линовиця та Бубнівщина Прилуцького району, було виявлено автомобіль чорного кольору марки НАММЕR Н2 з номерним знаком «ОТАМАН», під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Після проведення огляду вказаний вище автомобіль було вилучено до майданчика тимчасового тримання Прилуцького ВП для проведення подальшої перевірки.

Зважаючи на вищевикладене та приймаючи до уваги, що для об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального правопорушення необхідно провести ряд експертиз з вилученим транспортним засобом, що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та зважаючи на можливість приховування чи знищення вказаного транспортного засобу, слідів кримінального правопорушення які збереглися на транспортному засобі, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження і судового розгляду, а також збирання доказів слідчий і звернувся до слідого судді та просить накласти арешт на автомобіль.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили суд задовольнити його у повному обсязі, свої вимоги аргументували тим, що не дивлячись на те, що в справі призначено експертизу і експерт неодноразово оглядав даний транспортний засіб та знімав сліди , може виникнути необхідність у повторному огляді автомобіля.

Власник вилученого майна ОСОБА_2 показав, що вилучений транспортний засіб належить йому і він є потерпілим в даній справі.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Драчук В.В. не заперчував щодо накладення арешту на автомобіль, але просив не забороняти користуватися даним автомобілем та передати автомобіль ОСОБА_1 на зберігання, оскільки останній має лише один транспортний засіб , який йому необхідний для користування.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що Прилуцьким ВП ГУНП розслідується кримінальне внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000977 від 15.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 , ч.1 ст.115 КК України .

В ході досудового слідства встановлено, що 15.10.2020 до Прилуцького відділу поліції зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 15.10.2020 о 06 год. 00 хв. на автодорозі між селами Линовиця та Бубнівщина Прилуцького району невідома особа із предмету, схожого на зброю вчинила постріл по його автомобілю «Хамер Н2» під його керуванням, влучивши у лобове скло, внаслідок чого він з`їхав у кювет.

Під час проведення огляду місця події, 15.10.2020 року на ділянці автодороги між селами Линовиця та Бубнівщина Прилуцького району, було виявлено автомобіль чорного кольору марки НАММЕR Н2 з номерним знаком «ОТАМАН», під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Після проведення огляду вказаний вище автомобіль було вилучено до майданчика тимчасового тримання Прилуцького ВП для проведення подальшої перевірки. На автомобілі виявлені кульові пошкодження.

Надаючи оцінку доводам слідчого та прокурора щодо необхідності накладення арешту на автомобіль, слідчий суддя вважає, що слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення та є потреба у досудового розслідування здійснити таке втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та даним втручання може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, а саме забезпечення збереження речових доказів.

Оцінюючи потребам органу досудового розслідування та можливості збереження вилученого майна без накладення арешту , слідчий суддя, вважає, що накладення арешту на вилучене майно за вказаних обставин обумовлено досягненням легітимної мети - забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і цілком виправдовує певну ступінь втручання в права на володіння майном ОСОБА_3 , оскільки не здійснення такого заходу, може призвести до втрати доказів та унеможливити об`єктивне розслідування, оскільки вилучені докази мають суттєве значення .

Аналізуючи необхідність втручання в право володіння майном , що належить ОСОБА_4 та пропорційність заходу переслідуваній меті, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, наявність неспростовних доказів приналежності вилученого автомобіля до речових доказів, оскільки останній містить сліди від ушкодження кулями, які потребують експертного дослідження , і тому вважає таке втручання пропорційним переслідуваній меті.

За таких обставин вважаю, що є необхідність арешту на автомобіль марки НАММЕR Н2 з номерним знаком «ОТАМАН», д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено 15.10.2020 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який поміщено на територію Прилуцького ВП, за адресою: м. Прилуки, вул. Котляревського № 55, оскільки він відповідають критеріям речового доказу та є достатні підстави вважати, що він зберіг на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна, необхідність проведення ряду експертиз з транспортним засобом, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання вибору виду способу накладення арешту слідчий суддя виходить з наступного.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилися на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу №1, суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що доводи клопотання про те, що автомобіль може бути прихований, а сліди злочину знищені не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні .

За таких обставин, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, який використовує даний автомобіль для здійснення підприємницької діяльності, і заборона його використання на переконання слідчого судді становитиме для власника надмірний тягар, а тому з урахуванням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що є необхідність обрання найменш обтяжливого для володільця майна вид арешту автомобіля марки НАММЕR Н2 з номерним знаком «ОТАМАН», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження цим автомобілем до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні та передачі даного автомобіля на зберігання власнику.

Окрім того, слід зазначити що арешт на майно є лише тимчасовою мірою і за наявності підстав визначених ст..174 КПК України, власник майна має право звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту з майна та відновити своє право на володіння даним майном.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.98,131,132,170-173,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Гук Т., про накладення арешту на майно у досудовому розслідуванні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000977 від 15.10.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15 , ч.1 ст.115 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки НАММЕR Н2 з номерним знаком «ОТАМАН», д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено 15.10.2020 у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження цим автомобілем до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні..

Передати на зберігання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , автомобіль марки НАММЕR Н2 з номерним знаком «ОТАМАН», д.н.з. НОМЕР_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не здійснювати відновлення автомобіля марки НАММЕR Н2 з номерним знаком «ОТАМАН», д.н.з. НОМЕР_1 та надати доступ до автомобіля слідчому чи прокурору на першу вимогу.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя Коваленко А.В