Дата документу 10.12.2020 Справа № 323/2220/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/1802/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №323/2220/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про приведення у відповідність до вимог закону вироку щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зразкове Куйбишевського району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

В апеляційній скарзі засуджений просив застосувати до нього Закон України №2617 від 22.11.2018 року та пом`якшити призначене йому покарання, оскільки статті, за якими його засуджено, підпадають під дію даного закону. Крім того, відмовляючи в задоволенні його клопотання, суд не взяв до уваги, що у вироку зазначено про те, що строк відбування ним покарання обчислюється з моменту проголошення вироку, а відбуті ним 1 рік 5 місяців позбавлення волі за ч.2 ст.309 КК не були зараховані.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який повністю підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 29.05.2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185 КК до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3 років позбавлення. На підставі ст.71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 23.04.2018 року остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання за даним вироком ухвалено обчислювати з дня його ухвалення, тобто з 29 травня 2019 року.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання, посилаючись на те, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII, яким зменшено межі покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні даного клопотання, в ухвалі зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII будь-які зміни до ч.3 ст.185 КК, які б пом`якшували кримінальну відповідальність, не вносилися, а покарання, призначене засудженому за ч.2 ст.309 КК, не перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону №2617-VIII. Крім того, покарання за ч.2 ст.309 КК у виді 2 років позбавлення волі на підставі ст.70 КК було поглинуто покаранням, призначеним за ч.3 ст.185 КК. Відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для приведення вироку у відповідність із законом №2617-VIII.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що вироком суду від 29.05.2019 року ОСОБА_7 було засудженого за вчинення двох кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК та ч.2 ст.309 КК. Зокрема за ч.3 ст.185 КК засудженому ОСОБА_7 було призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, а за ч.2 ст.309 КК у виді 2 років позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав законної сили 01.07.2020 року, до ч.2 ст.309 КК було внесено зміни, відповідно до яких санкцією ч.2 ст.309 КК передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.
Відтак, призначена засудженому ОСОБА_7 вироком суду міра покарання за ч.2 ст.309 КК у виді 2 років позбавлення волі не перевищує санкцію нового закону, а тому підстави для зниження даного покарання в даному випадку відсутні.

Що стосується покарання, призначеного засудженому ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК, то, як слушно зазначив суд першої інстанції, будь-які зміни, які б пом`якшували кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшували становище особи, до ч.3 ст.185 КК Законом України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII не вносилися.

З огляду на що суд першої інстанції дійшов цілком правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, навівши в ухвалі мотиви прийнятого ним рішення, з якими погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів засудженого ОСОБА_7 про те, що в строк остаточно призначеного йому покарання не було зараховано покарання, відбуте ним за іншим вироком від 23.04.2018 року, то дане питання вже було предметом перевірки Запорізького апеляційного суду під час апеляційного перегляду вироку Пологівського районного суду Запорізької області від 29.05.2019 року.

З урахуванням зазначеного, судова колегія не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційна скарга засудженого є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 12 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4