Провадження №11-сс/991/74/21
суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2021 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 грудня 2020 року про відсторонення від посади підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Могилів-Подільський Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , працюючої начальником служби договорів неавіаційної діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у кримінальному провадженні №0000504 від 18 червня 2019 року,
за ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 грудня 2020 року клопотання детектива НАБ України про відсторонення підозрюваної ОСОБА_7 від посади задоволено частково та відсторонено її від посади начальника служби договорів неавіаційної діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на один місяць до 23 січня 2021 року включно. Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що детектив надав всі необхідні докази на підтвердження існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також докази, які вказують на вчинення кримінального правопорушення. Перебування на посаді начальника служби договорів неавіаційної діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надає ОСОБА_7 можливість здійснювати незаконний вплив на свідків - працівників Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», які ще не допитані та є в її підпорядкуванні. Клопотання задоволено на строк 1 місяць, так як даний проміжок часу є достатнім для уникнення надмірного обмеження прав і свобод підозрюваної ОСОБА_7 . Негативних наслідків для третіх осіб від відсторонення підозрюваної ОСОБА_7 від посади слідчий суддя не вбачає, оскільки питання тимчасового виконання її посадових обов`язків може бути вирішено в порядку, визначеному чинним законодавством.
12 січня 2020 року захисник підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 23 грудня 2020 року, а також скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про відсторонення від посади відмовити повністю. Вважає судове рішення необґрунтованим та незаконним, оскільки не враховано в повному обсязі обставини справи, не надано належної оцінки запереченням та доказам сторони захисту. Зокрема стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження існування ризику, що ОСОБА_7 , перебуваючи на займаній посаді, може вливати на свідків, підробляти речі та документи, або у будь-який інший спосіб перешкоджати органу досудового розслідування у збиранні доказів. На думку, захисника ОСОБА_6 , висновок слідчого судді про ймовірність впливу ОСОБА_7 на свідків має помилковий характер, сформований без врахування у сукупності інших обставин, оскільки жоден з допитаних під час досудового розслідування свідків не зазначив про будь-який вплив на нього з боку ОСОБА_7 . Документи, які, за версією органу досудового розслідування, мають значення для доведення обставин вчинення нею кримінального правопорушення не знищені та не спотворені. Слідчим суддею не враховано, що доводи обвинувачення про ненадання Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» інформації на запити НАБ України, чи її надання не в повному обсязі, є лише оціночним судженням обвинувачення, які не мають жодного підтвердження. На утриманні у ОСОБА_7 перебуває неповнолітня дитина, в результаті відсторонення від займаної посади її сім`я залишилася без джерела доходу. Крім того, негативними наслідками відсторонення ОСОБА_7 від посади вважає наявність у неї: боргових зобов`язань за квартиру; порушення її права на захист, яке пов`язане з неможливістю вільного вибору захисника з причин відсутності грошових коштів; відсутність коштів на проїзд з місця проживання до місць проведення досудового розслідування; репутаційних ризиків у колективі та негативного впливу на роботу договорів неавіаційної діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_7 повністю підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів зазначених у ній та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_8 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, мотивуючи тим, що сторона обвинувачення вже зверталася з відповідним клопотанням щодо відсторонення ОСОБА_7 від посади та ухвалою слідчого судді в задоволені клопотання було відмовлено. Звернення із даним кдопотанням було викликано тим, що підозрюваною не повній мірі було виконано запит сторони обвинувачення щодо одного з контрагентів ДП. Перебування підозрюваної ОСОБА_7 на займаній посаді зумовлює її участь у розгляді запитів НАБ України, які направляються на адресу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», з метою розслідування даного кримінального правопорушення і вона може впливати на повноту їх виконання.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , підозрювану ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді, яка є предметом перегляду, проголошена 23 грудня 2020 року за участі всіх учасників судового провадження. Відповідно до матеріалів справи адвокат ОСОБА_6 вперше, засобами поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді 29 грудня 2020 року, яка ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05 січня 2021 року повернута з причини відсутності заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку він отримав 11 січня 2021 року, та повторно подав апеляційну скаргу 12 січня 2021 року.
Колегія суддів враховує ту обставину, що захисник ОСОБА_6 , 12 січня 2021 року, тобто у п`ятиденний строк подавав апеляційну скаргу з моменту, коли він дізнавався про прийняте рішення щодо повернення апеляційної скарги, відсутність мотивів прийнятого слідчим суддею рішення стало відоме 29 грудня 2020 року, а тому вважає причини пропуску строку для апеляційного оскарження поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч.1 ст.154 КК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.131 КПК України відсторонення підозрюваного від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.131 КПК України відсторонення підозрюваного від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 157 КПК України визначено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.364 КК України, начальником служби договорів неавіаційної діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» ОСОБА_7 , достатності доказів, які це підтверджують, а також наявність правової підстави для відсторонення особи від посади, оскільки вона займає керівну посаду, передбаченої ч.1 ст.154 КПК України.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами сторони захисту про відсутність ризиків, що, перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_7 може незаконними засобами впливати на свідків, знищити чи підробити речі та документи, які мають значення для досудового розслідування, або у будь-який інший спосіб перешкоджати органу досудового розслідування в збиранні доказів, виходячи з такого.
Як вбачається з копії наказу про переведення на іншу роботу № 11-07/1-1291 від 10 серпня 2020 року ОСОБА_7 приступила до виконання обов`язків начальника служби договорів неавіаційної діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (т.2 а.с.79). Відповідно до п.4.35 Посадової інструкції начальника служби договорів №29-05/2-65 від 17 серпня 2020 року, до посадових обов`язків ОСОБА_7 належить здійснення організації роботи підпорядкованих працівників відповідно до Положення «Про порядок проведення процедур закупівель товарів, робіт та послуг» та постійного контролю. Значна кількість свідків у даному кримінальному провадженні є працівники Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», в тому числі й безпосередні підлеглі підозрюваної ОСОБА_7 . Крім цього, ще не допитані як свідки й інші працівники Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», про необхідність їх допиту заявляє сторона обвинувачення. А тому, перебуваючи на посаді начальника служби договорів неавіаційної діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ОСОБА_7 буде мати можливість опосередковано впливати на цих осіб шляхом надання вказівок, доручень. При встановленні наявності у ОСОБА_7 можливостей незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

У судовому засіданні апеляційної інстанції, як і в суді першої інстанції встановлено, що виникли підстави отримання детективами НАБ України від Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» нових відомостей щодо вказаного кримінального правопорушення, а тому є ймовірність, що, залишаючись на займаній посаді ОСОБА_7 буде обізнана у зборі цих доказів, оскільки вхідна документація буде надаватись їй для накладення резолюцій, що є ризиком у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.
При цьому, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що будь-які негативні наслідки від відсторонення від посади начальника служби договорів неавіаційної діяльності Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не настануть, оскільки, відповідно до п.1.8. Посадової інструкції начальника служби договорів №29-05/2-65 від 17 серпня 2020 року, на період тимчасової відсутності начальника служби (відпустка, тимчасова непрацездатність, інші повноваження причини) його обов`язки виконує інша особа, призначена наказом генерального директора підприємства, яка набуває прав та несе відповідальність за належне виконання покладених на неї обов`язків.

На думку суду апеляційної інстанції лише судове рішення про відсторонення підозрюваної ОСОБА_7 від займаної посади може гарантувати остаточне усунення її від займаної посади, оскільки виконання дистанційної (надомної) роботи не тягне за собою обмежень обсягу трудових прав, за наявності її бажання ОСОБА_7 може в будь-який момент прибути на своє робоче місце.
Твердження сторони захисту про перебування на утриманні ОСОБА_7 неповнолітньої дитини не є визначальним аргументом, і не спростовує, встановлених слідчим суддею обставин та висновків щодо відсторонення її від займаної посади, оскільки такий захід належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваної та усуне відповідні ризики. Крім того, норми чинного законодавства не забороняють звернутися підозрюваній ОСОБА_7 до компетентних органів державної влади за отриманням соціальної допомоги у зв`язку з тимчасовою відсутністю доходів. З матеріалів справи вбачається, що на утримання неповнолітньої дитини підозрювана ОСОБА_7 отримує аліменти.
Колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_7 строком на 1 місяць.
Інші доводи апеляційної скарги сторони захисту висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має, в тому числі, право залишити ухвалу без змін. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про скасування ухвали слідчого судді від 23 грудня 2020 року.
Керуючись ст.ст.131, 132, 154, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 грудня 2020 року про відсторонення від посади підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 грудня 2020 року залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4