Справа № 405/8318/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого - криміналіста відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2020 року №0001451, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

встановив:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою.

Слідчий в клопотанні вказує про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу, тяжкість можливого покарання

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2020 року №0001451, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

22.12.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, згідно якої 05.10.2020 близько 08 год. 20 хв., більш точно часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи заздалегідь обізнаними про місце перебування потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою здійснення злочинного умислу направленого на спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи за попередньою змовою між собою перебували в приміщенні під`їзду № 3 багатоповерхівки, що розташована за адресою по АДРЕСА_3 , де очікували на появу потерпілого ОСОБА_9 .

В цей час, з приміщення квартири АДРЕСА_4 , що розташована на п`ятому поверсі житлового будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 вийшов у під`їзд та почав спускатись сходами, де між третім та четвертим поверхом пройшов поруч з відвернутим обличчям до вікна ОСОБА_8 , який тримав в руках, невстановлений слідством предмет, та попрямував далі по сходах повернувшись спиною до останнього.

В цей час, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою, заздалегідь розподіливши ролі із ОСОБА_4 , маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар, тупим предметом в область потилиці з правого боку, таким чином порушивши його рівновагу, від чого останній, похилився спиною на стіну.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 завалив потерпілого ОСОБА_9 на підлогу та продовжив наносити йому численні удари ногами в область голови та в цей час з четвертого поверху спустився ОСОБА_4 , та діючи з єдиним спільним умислом, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 і маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень, діючи за попередньою змовою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків почав наносити йому численні удари ногами та руками в область голови.

За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт с) пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри підтверджуються доданими до клопотання матеріалами.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Таким чином, надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість впливати на потерпілого, оскільки кримінальне правопорушення, яке ставиться йому в провину вчинено із застосуванням насильства до потерпілого.

Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, позитивно характеризується по місцю проживання.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбаченого п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких - цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

За вказаних обставин суд вважає за можливе застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Керуючись ст. 9, 176-178, 182-183, 196-197, 205, 369-372 КПК України,

постановив:

в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід домашній арешт строком на два місяці, тобто з 24.12.2020 до 14.02.2021, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_4 на строк до 14.02.2021 такі обов`язки:
-цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 ;
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
-не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
-утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб з іншим підозрюваним, потерпілим, свідками у кримінальному провадженні за вийнятком участі в слідчих діях та процесуальних діях.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Долинський ВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.
Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 14.02.2021.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10 Тьор