Справа № 188/1153/20
Провадження № 1-кп/188/176/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в смт. Петропавлівка у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про примирення, укладеною 09.11.2020 між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 01.07.2020 року з обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 12 червня 2020 року близько 11 години 30 хвилин, знаходячись з дозволу власника ОСОБА_3 на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав точильний станок марки «Ритм МЗ-250», вартість якого за висновком експерта №19/104 17/2/12.1/333 від 14.07.2020р. становить 600,47 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Викрадене ОСОБА_4 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд.

До початку судового розгляду 09.11.2020 між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення, яка отримана судом 09.11.2020.

Згідно з угодою про примирення обвинувачений у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за обставин викладених в угоді. Сторони визнали розмір матеріальної шкоди, спричиненої обвинуваченим потерпілому в розмірі 600,47 грн., яка відшкодована у повному обсязі. Сторони погодили покарання обвинуваченому за вказане кримінальне правопорушення в редакції ч.1 ст.185 КК України станом на 12.06.2020 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Сторони зазначили в угоді, що вони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме, обмеження права оскарження вироку згідно зі ст. ст. 394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст. 474 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити їй узгоджену міру покарання, пояснила, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, їй зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Потерпілий в судовому засіданні зазначив, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, йому зрозумілі, умови угоди він підтримує в повному обсязі та просить затвердити.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

У судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченої у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, існують фактичні підстави для примирення, вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Майнова шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна потерпілому. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Речовий доказ - точильний станок марки «Ритм МЗ-250», який належить потерпілому ОСОБА_3 , і згідно з розпискою зберігається у нього, слід залишити йому.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи, як вбачається з довідки експертної установи, становлять 653,80 грн, і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Керуючись ст.ст. 381, 368-374, 376, 394, 424, 468-470, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 09.11.2020 між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Речовий доказ точильний станок марки «Ритм МЗ-250» залишити потерпілому ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Петропавлівський районний суд.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1