КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4855/20
Провадження № 1-кс/552/1884/20
У Х В А Л А

12.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 ,який діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про скасування арешту мобільного телефону , посилаючись на те, що 14 жовтня 2020 року в рамках кримінального провадження в ході обшуку у ОСОБА_4 вилучений мобільний телефон марки «Хiomi Redmi 7-A». 17 жовтня 2020 року мобільний телефон оглянутий слідчим, з нього скопійована інформація, яка має значення для слідства . Просив скасувати арешт та передати заявнику належний йому телефон.

У судове засідання заявник , слідчий не з`явились , належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Від слідчого надійшло заперечення на клопотання з посиланням на ту обставину, що зазначений мобільний телефон продовжує містити відомості про вчинене кримінальне правопорушення, у разі повернення його володільцю, це може призвести до втрати речового доказу, зміни, знищення інформації, що міститься на ньому.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в межах даного кримінального провадження № 0001839 від 14 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 16 жовтня 2020 року накладено арешт на мобільний телефон марки «Хiomi Redmi 7-A», імеі: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , чорного кольору, в чохлі у виді книжки з сім-карткою мобільного оператора ВФ «Україна» № НОМЕР_3 , сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 та флеш-картка SD 16GB

Місцем зберігання вказаних предметів визначено камеру зберігання речових доказів ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 30 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, відповідно і перевіряються обставини кримінального правопорушення. Слідчий суддя не вправі оцінювати докази на підтвердження або спростування вини осіб на стадії досудового розслідування.

При розгляді клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Також слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.

Будь - яких додаткових даних чи доводів, які б свідчили, що на даний час необхідність в арешті майна відпала, у клопотанні не наведено та у ході судового розгляду не здобуто.

З огляду на предмет доказування у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги, що арешт майна накладався з метою забезпечення збереження речових доказів, з урахуванням того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного мобільного телефону існують, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи клопотання про те, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, вважає необґрунтованими та не доведеними, у зв`язку із чим, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1