Справа № 686/8458/20
Провадження № 1-кп/686/170/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 1-кп/686/170/21 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республіки Вірменія, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , вірменина, освіта вища, не працюючого, розведеного, на утриманні 3-є неповнолітніх дітей, раніше не судимого,
відданого до суду за ч. 2 ст. 189 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 з метою заволодіння грошовими коштами гр. ОСОБА_5 вчинив відносно останньої вимогу передачі чужого майна з погрозою вбивства (вимагання) за наступних обставин.
На початку серпня 2019 року обвинувачений, перебуваючи в місті Хмельницькому, познайомився з місцевою мешканкою, українкою, ОСОБА_8 , з якою почав зустрічатись, а вподальшому спільно проживати.
В цьому ж місяці ОСОБА_9 познайомила ОСОБА_10 зі своєю матір`ю ОСОБА_5 . Під час їх зустрічі, яка відбулась в кінці серпня 2019 року неподалік будинку під АДРЕСА_3 , велась розмова на побутові теми, в процесі якої серед іншого ОСОБА_11 розповіла обвинуваченому про свого колишнього чоловіка-батька ОСОБА_9 - ОСОБА_12 , який впродовж вже 35-ти років мешкає в Росії та не виконує обов`язки по утриманню їх спільної доньки. Оцінюючи почуту інформацію, у ОСОБА_10 саме в цей момент виник умисел на заволодіння шляхом вимагання коштами ОСОБА_11 в розмірі 5000 доларів США.
З метою реалізації задуманого злочинного плану щодо заволодіння шляхом вимагання грошовими коштами потерпілої в розмірі 5000 доларів США, 15 вересня 2019 року, близько 14 години, обвинувачений, використовуючи пропрієтарне програмне забезпечення для Інтернет-телефонії «SKYPE» зініціював розмову зі ОСОБА_5 , під час якої, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом вимагання, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на протиправне заволодіння чужими коштами, висунув останній вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 5000 доларів США за вигадані розтрати, пов`язані із розшуком батька ОСОБА_8 ОСОБА_12 , на що ОСОБА_5 , розуміючи безпідставність даної вимоги, відмовилась надавати зазначену обвинуваченим суму коштів.
Вподальшому, в період часу з 2 по 7 лютого 2020 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через застосування технологій передачі медіа-даних у реальному часі для
смартфонів «VIBER», із мобільного телефону з сім-карткою № НОМЕР_1 надіслав на мобільний термінал ОСОБА_5 , у якому містилась сім-картка № НОМЕР_2 , ряд повідомлень, за змістом яких висував вимоги потерпілій про передачу йому грошових коштів в сумі 5000 доларів США.
Надалі, обвинувачений, попередньо домовившись по телефону з потерпілою про зустріч, 12 лютого 2020 року близько 13 год. 58 хв. біля будинку № 38 по вулиці Кам`янецькій в місті Хмельницькому зустрівся із ОСОБА_5 , та, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння шляхом вимагання грошовими коштами, повторно висловив в усній формі вимогу про необхідність надання йому грошових коштів в розмірі 5000 доларів США, при цьому пригрозив потерпілій, що у разі невиконання вимоги про передачу коштів її буде позбавлено життя.
Струшляк, сприймаючи погрози ОСОБА_10 , як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, погодилась на незаконні вимоги обвинуваченого.
Вподальшому, на виконання незаконної вимоги, за попередньою домовленістю по телефону про зустріч, 14 лютого 2020 року о 15 год. 25 хв. біля будинку № 38 по вулиці Кам`янецькій в місті Хмельницькому ОСОБА_5 зустрілась з ОСОБА_4 , де всупереч своїй волі передала останньому грошові кошти в сумі 120000 грн., які обвинувачений поклав у внутрішню ліву кишеню своєї куртки.
Після отримання грошових коштів ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції, а отримані ним незаконним шляхом грошові кошти були вилучені.
За вимогу передачі чужого майна з погрозою вбивства щодо потерпілої ОСОБА_5 . ОСОБА_4 підлягає кримінальній вдіповідальності за ч. 2 ст. 189 КК України.
Вина ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні в судовому засіданні встановлена та підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, сам обвинувачений в суді підтвердив, що є громадянином Вірменії, де постійно проживає. Влітку він приїхав на Україну, зупинився в місті Хмельницькому, де в серпні познайомився з місцевою мешканкою ОСОБА_8 , вони почали зустрічатись і вподальшому спільно проживати. Тоді ж, під час їх прогулянки в центрі міста Лосєва познайомила його зі своєю матір`ю ОСОБА_5 . Між ними відбулась ознайомлювальна бесіда, під час якої ОСОБА_11 також розповіла про свого бувшого чоловіка ОСОБА_12 , який є батьком ОСОБА_9 . Потерпіла зазначила, що він довгий час проживає в Росії в Москві і ніколи нічим не допоміг своїй доньці. ОСОБА_10 висловив пропозицію, що може допомогти розшукати ОСОБА_13 , що вподальшому зробив, звернувшись до відповідної фірми в Росії, працівники якої розшукали батька ОСОБА_9 , озвучивши також вартість своїх послуг 350 тисяч російських рублів, що було еквівалентно 5-ти тисячам доларів США. Про це він повідомив свою співмешканку, а вона передала ці новини своїй матері. В цей час обвинувачений перебував по місцю свого постійного проживання у Вірменії. 15 вересня 2019 року по скайпу сам зв`язався зі ОСОБА_11 , повідомивши, що потрібно відшкодувати витрати по розшуку її бувшого чоловіка, на що вона відмовилась. ОСОБА_9 приїхала до нього у Вірменію, потім він з нею їздив в ОСОБА_14 , де проживає її батько, з ним вони зустрілись і спілкувались. Із-за цих зустрічей після повернення в місто Хмельницький у ОСОБА_9 виник конфлікт з її матір`ю, він по телефону пробував цей конфлікт залагодити, нагадавши ОСОБА_11 про ту послугу, яку він зробив, знайшовши батька ОСОБА_9 , однак після цього вже і з ним у потерпілої склались конфліктні відносини.
12 лютого 2020 року, попередньо домовившись по телефону, в центрі міста він зустрівся з потерпілою, де висловив вимогу віддати йому кошти, які потрачені на розшук її бувшого чоловіка. Мова йшла про суму в 5000 доларів США. ОСОБА_11 відмовилась платити, на що він розлютився, почав нецензурно висловлюватись на її адресу, сказав, що у випадку неповернення коштів її закопає, після чого потерпіла погодилась вирішити це питання.
14 лютого 2020 року вдень вони знов зустрілись в центрі міста, де ОСОБА_11 повідомила, що принесла суму в гривнях, еквівалентну 5-ти тисячам доларів США. Вона зазначила, що принесла 120 тис. грн., йому їх в пакунку передала, отримані кошти він поклав в карман куртки, після чого потерпіла пішла, а його затримали працівники поліції, вилучили передані кошти, звинувативши його в незаконному вимаганні та отриманні цих коштів від ОСОБА_11 .
Із показань в суді потерпілої ОСОБА_5 видно, що в серпні 2019 року під час зустрічі в центрі міста зі своєю донькою ОСОБА_8 остання познайомила її з обвинуваченим, охарактеризувавши його, як успішного бізнесмена, зазначивши при цьому, що ОСОБА_10 проживає в Москві, де вирішує багато питань в ділових кругах. Під час цієї ознайомлювальної бесіди потерпіла також розповіла, що в Москві проживає її бувший чоловік ОСОБА_12 , який є батьком ОСОБА_8 , з якою батько ніколи не спілкувався, їй не допомагав і припустила, що непогано було би його знайти. При цьому ніяких вимог про розшук бувшого чоловіка потерпіла до обвинуваченого не висувала, його про це не просила, ніяких зобов`язань на себе в зв`язку з цією розмовою не брала. На цьому їх зустріч закінчилась. Після цього ОСОБА_11 зрозуміла, що у доньки з обвинуваченим зав`язались не просто дружні стосунки, що вони зустрічаються, потерпіла була проти цього, так як донька є заміжньою жінкою і має двоє дітей. Незабаром вона зустріла в місті Аліханяна в компанії вагітної жінки, з ними була дитина, потім цю жінку обвинувачений поселив у квартирі її доньки ОСОБА_8 , де вже на той час сам проживав і співмешкав з її донькою.
На початку вересня 2019 року у ОСОБА_10 помер батько, він уїхав у Вірменію, в квартирі доньки залишив з нею проживати вагітну жінку на ім`я ОСОБА_15 .
15 вересня 2019 року донька покликала її до себе додому, де з потерпілою по скайпу зв`язався обвинувачений і висунув вимогу заплатити йому 5000 доларів США за розшук її бувшого чоловіка. Усвідомлюючи, що ця вимога є безпідставною, ОСОБА_11 відмовилась платити кошти, зазначивши, що ніяких пропозицій ОСОБА_10 з приводу розшуку ОСОБА_13 не висувала і ніяких зобов`язань на себе не брала.
Після цієї розмови донька її повідомила, що поїде в Москву на зустріч з батьком, буде відсутня три дні, хоча фактично вона уїхала до обвинуваченого у Вірменію, звідки вони обоє повернулись у місто в грудні місяці. Весь період відсутності ОСОБА_9 її квартиру займала ОСОБА_15 , проживала в ній разом з онукою потерпілої. Потерпіла зрозуміла, що обвинувачений з ОСОБА_15 хотять заволодіти цією квартирою. Поскільки онука не була доглянута, ОСОБА_11 її забрала до себе, повідомивши, що квартира доньці не належить. Потерпіла неодноразово зв`язувалась з донькою по телефону, просила повернутись, в розмови втручався ОСОБА_10 , який, взнавши, що ОСОБА_9 не являється власником квартири, погрожував потерпілій.
Після їх повернення в місто донька продовжувала співмешкати з обвинуваченим, повністю знаходилась під його впливом, з квартири винесла всі речі, здала їх в ломбард.
Вимоги про передачу 5000 доларів США ОСОБА_10 продовжував висувати на початку лютого 2020 року. Це він висловлював в телефонних розмовах, надсилав ОСОБА_16 -повідомления, в яких знов висловлював погрози вбити, порізати вуха, знищити майно, збільшуючи при цьому розмір коштів, які від неї вимагав.
Поскільки обвинувачений неодноразово виявляв намір позбавити її життя, ця погроза була реальною, вона реально її боялась і сприймала, як таку, що він може здійнити свій намір, а вимагання від неї коштів було безпідставним, так як потерпіла не мала ніяких зобов`язань перед обвинуваченим, ОСОБА_11 звернулась в заявою про вчинення ним злочину в органи поліції.
В цей час ОСОБА_10 продовжував свої злочинні дії. Так, попередньо домовившись по телефону, вони 12 лютого 2020 року вдень обоє зустрілись в центрі міста, обвинувачений знов почав вимагати від потерпілої 5000 доларів США за неіснуюче, вигадане ним, безпідставне зобов`язання, при цьому вів себе агресивно, висловлювався нецензурними словами, погрожував вбивством, зазначивши, що, якщо вона не віддасть кошти, він її закопає. Ці погрози були реальні. Злякавшись їх та побоюючись за своє життя, ОСОБА_11 погодилась на передачу коштів. Для цього вони з обвинуваченим знов зустрілись 14 лютого 2020 року вдень в центрі міста, де на виконання незаконної вимоги потерпіла передала ОСОБА_10 120 тис. грн., зазначивши, що у неї немає доларів США, вона віддає еквівалентну в гривнях суму, яку він вимагав в доларах. Обвинувачений погодився, отримав кошти, поклав їх у карман своєї куртки, після чого ОСОБА_11 залишила місце зустрічі, а ОСОБА_10 затримали працівники поліції.
Після цього до потерпілої зверталась бувша дружина обвинуваченого, просила його пробачити, однак ОСОБА_11 не погодилась, так як взнала, що способом життя обвинуваченого є незаконне збагачення шляхом вимагання коштів та развод молодих забезпечених жінок для заволодіння їх майном.
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 , яка є донькою потерпілої, в суді підтвердила факт свого знайомства в серпні 2019 року з громадянином Вірменії ОСОБА_4 , з яким у неї зав`язались близькі стосунки, обвинувачений поселився до неї в квартиру, і вони стали спільно проживати. В кінці серпня вона познайомила з обвинуваченим свою матір, від якої, а також від свідка ОСОБА_10 взнав деталі їх життя, в тому числі, про перший невдалий шлюб матері з ОСОБА_12 , який є батьком ОСОБА_9 , і який вже довгий період проживає в Росії і долею доньки не цікавиться, зазначивши при цьому, що бувший чоловік є забезпеченою людиною, проживає в Москві, де має велику квартиру. Це все чув ОСОБА_10 , який вподальшому знайшов місце перебування її батька.
У вересні 2019 року обвинувачений вернувся до себе на батьківщину, так як у нього помер батько. Звідти в її присутності він по скайпу спілкувався з її матір`ю. В процесі розмови ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_13 йому допомогли знайти, він, дійсно, проживає в Москві, однак втратив свої прибутки, поміняв квартиру, зловживає спиртними напоями. Матір це не зацікавило. При цьому обвинувачений зазначив, що на розшуки ОСОБА_13 пішли витрати в розмірі 350 тисяч російських рублів, запропонував матері їх заплатити, на що мати відмовилась.
Вподальшому, залишивши проживати в своїй квартирі неповнолітню доньку із знайомою ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_15 , свідок також уїхала із ОСОБА_17 , проживала з обвинуваченим у Вірменії, потім вони вдвох по своїй ініціативі їздили в Москву на зустріч з її батьком, з ним спілкувались, про що повідомили ОСОБА_11 . Остання була цим невдоволена, прийшла в квартиру по місцю проживання свідка, вигнала ОСОБА_15 , забрала до себе свою онуку- доньку ОСОБА_9 , а останню по приїзду в місто Хмельницький в квартиру не впустила. З матір`ю із-за таких дій стосунки не заладились, вони скандалили, в це втрутився обвинувачений, почав вимагати у ОСОБА_11 кошти, зазначав суму 350 тисяч російських рублів. Ці вимоги ним висловлювались по телефону, в отриманих матір`ю ОСОБА_16 -повідомленнях, при їх зустрічі в центрі міста 12 лютого 2020 року, під час якої ОСОБА_10 вів себе агресивно, кричав на потерпілу, висловився, що він її закопає, після чого ОСОБА_11 погодилась на його вимогу. Передача коштів відбулась вдень при їх зустрічі в центрі міста 14 лютого 2020 року, після чого мати ушла, а ОСОБА_10 був затриманий працівниками поліції і у нього були виявлені кошти, які йому передала ОСОБА_11 . Тоді ж вона теж прослідувала у відділ поліції, де видала три телефони, серед яких був телефон, з якого направлялись ОСОБА_18 -повідомлення про погрози та передачу коштів.
Про добровільність видачі слідчому свідком ОСОБА_8 14 лютого 2020 року наявних у неї трьох телефонів, в тому числі, телефона Самсунг з № НОМЕР_1 , свідчить її відповідна заява.
При огляді цих телефонів, як свідчить відповідний протокол огляду від 14 лютого 2020 року з додатками, ОСОБА_9 указала на телефон «Самсунг», з якого обвинувачений вів переписку з її матір`ю. При огляді цього телефона в мобільному додатку Вайбер був виявлений номер телефона ОСОБА_5 з назвою абонента «Толя должник» та переписка з цим абонентом, тексти якої носили характер вимагання коштів та погроз.
Причетність обвинуваченого до вчиненого злочину також підтверджується даними протоколу від 10 лютого 2020 року про прийняття від ОСОБА_5 заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зміст якої свідчить про безпідставне вимагання ОСОБА_10 у неї коштів з погрозами фізичної розправи та знищення її майна.
В підтвердження своєї заяви 11 лютого 2020 року, як свідчать дані відповідного протоколу огляду предмета та додатків до нього, потерпіла добровільно надала слідчій свій мобільний телефон, номер якого НОМЕР_2 і при огляді якого в додатку Вайбер виявлено надходження на цей номер з абонента за номером телефону НОМЕР_1 СМС-повідомлень, зміст яких носить погрозливий характер та вимоги передачі коштів.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 та сам обвинувачений підтвердили наявність у потерпілої телефона з номером НОМЕР_2 , а в їх розпорядженні телефона з номером НОМЕР_1 та відправки з останнього на номер телефона потерпілої СМС-повідомлень з погрозами та вимаганням коштів.
Як встановлено в суді, зміст цих повідомлень, будування в них речень свідчить про те, що ці повідомлення відправляла особа чоловічої статі. Потерпіла в суді підтвердила, що повідомлення отримувала від обвинуваченого, крім цього, зазначивши, що з цього номера телефона в цей період і спілкувалась з ним, що частково в суді підтвердив і сам обвинувачений.
Показання в суді ОСОБА_8 про те, що це вона направляла матері ОСОБА_16 -повідомлення з погрозами суд з вищенаведених підстав, а також з урахуванням отриманих даних в період досудового розслідування при огляді телефона, що зафіксовано у відповідному протоколі його огляду від 14 лютого 2020 року, не приймає до уваги, а оцінює, як намір вигородити обвинуваченого за вчинене.
Дана процесуальна дія і відповідний протокол з додатками були проведені і складені у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, а наведені стороною захисту посилання на те, що протокол є неналежним доказом, так як його не підписав чоловік потерпілої і не зафіксовані дії слідчої по розблокуванню телефону є безпідставними, поскільки відповідно до вимог ст. 104, 237 КПК України чоловік потерпілої не був учасником зазначеної слідчої дії, тому в протоколі відсутній його підпис, а дії слідчої щодо розблокування телефона носили чисто технічний характер для підготовки його огляду, незазначення цього є формальністю, тому підстав для визнання даного доказу недопустимим немає.
Винність обвинуваченого у вимаганні коштів у потерпілої з погрозою вбивства також стверджується матеріалами проведення негласних слідчих ( розшукових ) дій аудіо-відеоконтролю особи і складеними про їх хід та результати протоколами з відеододатками.
Відповідно до даних, що містяться в протоколах про хід та результати здійснення негласних слідчих дій від 13, 17, 20 лютого 2020 року та долучених до них відеозаписів, які були досліджені в судовому засіданні, вбачається, що 12 лютого 2020 року о 13 годині 58 хвилин в місті Хмельницькому по вулиці Кам`янецькій, 38, проходила зустріч потерпілої з обвинуваченим, під час якої ОСОБА_10 в розмові вимагає кошти у ОСОБА_11 , веде себе агресивно, обзиває її нецензурними словами, при цьому висловлює погрози : « порву тебя на части», « урою ». 14 лютого 2020 року біля будинку № 38 по вулиці Кам`янецькій в місті Хмельницькому відображена зустріч між потерпілою та ОСОБА_10 , під час якої ОСОБА_11 передала обвинуваченому раніше вручені грошові кошти, посилаючись на те, що це робить, тому що боїться за себе і свою сім`ю, повідомивши, чи не буде більше погроз, на що ОСОБА_10 відповів, що більше зустрічей не буде.
Достовірність цих розмов та зустрічей в суді підтвердив і сам обвинувачений, визнавши зафіксовану під час зустрічі 12 лютого свою агресивну поведінку, зловживання нецензурними словами та висловлені погрози, а також факт передачі йому 14 лютого потерпілою коштів, які він вимагав, з зазначенням про те, що вона це зробила із-за страху за себе і за свою сім`ю.
Відповідно до даних протоколу огляду, обробки та вручення грошових коштів від 14 лютого 2020 року та додатків до нього, ОСОБА_5 , яка згідно постанови прокурора від 13 лютого 2020 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, має здійснити передачу коштів, остання отримала ці кошти, а саме 8000 грн., які є національною валютою України, та 112000 грн., які є імітаційними засобами, та які попередньо були оглянуті, переписані номера купюр та оброблені спеціальною невидимою речовиною-аерозолю препарату «Промінь», контрольний зразок якого був нанесений на аркуш паперу та спільно з копіями грошових купюр приєднані до процесуального документа.
Факт вручення потерпілій коштів в розмірі 8000 грн., які є національною валютою України, та 112000 грн., які є імітаційними засобами, та нею подальша передача їх обвинуваченому підтверджуються даними протоколу від 14 лютого 2020 року про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту та долученим до нього відеозаписом.
Як вбачається з протоколів огляду та освідування особи від 14 лютого 2020 року та долученого відеозапису, в ході огляду ОСОБА_10 під час припинення працівниками поліції його неправомірних дій біля будинку № 38 по вулиці Кам`янецькій в місті Хмельницькому у обвинуваченого був виявлений пакет з коштами, які він видав і підтвердив, що отримав їх від потерпілої ОСОБА_5 . При добровільному освідуванні ОСОБА_10 встановлено, що на куртці, в яку він був одягнутий, а саме на її поверхні та на внутрішній стороні лівої кишені, а також між великим і вказівним пальцями на внутрішній долоні правої руки та на вказівному пальці з внутрішньої сторони лівої руки, з яких були взяті змиви на марлеві тампони, було виявлено світіння спеціального барвника яскраво- жовтого кольору.
Сам обвинувачений в суді підтвердив, що брав у руки переданий ОСОБА_11 пакет з коштами, ложив в ліву кишеню куртки, іменно в цих місцях і було виявлено світіння барвника.
Згідно даних висновку судово-хімічної експертизи від 2 березня 2020 року за №8.14-0093:20 на поверхні представлених на дослідження 8000 грн. та імітаційних засобів номіналом по 500 грн., які були передані потерпілою ОСОБА_11 обвинуваченому та видані останнім при припиненні злочинних дій, на куртці ОСОБА_10 , на поверхнях марлевих тампонів зі змивами з його рук, виявлено нашарування речовини, що люмінесціює жовто-зеленим кольором і має спільну родову належність зі зразком спеціального препарату «Промінь-1», зразок якого був нанесений на аркуші паперу при обробці препаратом коштів перед врученням їх ОСОБА_11 для передачі обвинуваченому і переданий цей зразок разом з вищенаведеними речовими доказами для досліжнення експерту.
Об`єктивно вина обвинуваченого стверджується речовими доказами- виданим ОСОБА_9 мобільним телефоном та оглянутими в суді вилученими у обвинуваченого грошовими коштами, які йому передала потерпіла.
Те, що при огляді в суді грошових коштів, імітаційних було виявлено в більшій кількості, ніж зазначено в процесуальних документах, в даному випадку значення не має.
Так, як встановлено в суді, і це підтвердили і обвинувачений і потерпіла, мова йшла про передачу 5000 доларів США, потерпіла передала саме обумовлену суму в гривнях, еквівалентну даному розміру, і саме обумовлений розмір 120000 грн. отримав обвинувачений, зазначивши, що вона відповідає по розміру 5000 доларам США, і іменно цей розмір вимагання інкримінується ОСОБА_10 .
Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів- з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Даючи оцінку вищенаведеним доказам по справі, суд не находить підстав для визнання частини їх недопустимими, як про це заявляла сторона захисту.
Так, здійснення досудового розслідування та проведення всіх процесуальних дій по збиранню доказів було проведено після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що свідчить відповідний витяг з ЄРДР.
Саме в рамках даного кримінального провадження проводились негласні слідчі ( розшукові ) дії. На момент звернення слідчого до апеляційного суду з клопотанням про проведення НСРД була визначена правова кваліфікація дій ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 189 КК України, злочин за цією частиною відноситься до категорії тяжких злочинів, тому безпідставними є посилання захисника щодо неправомірності застосування у цьому кримінальному провадженні негласних слідчих ( розшукових ) дій.
Аудіо-відеоконтроль за особою ОСОБА_4 здійснювався на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького апеляційного суду та в ході проведення контролю за вчиненням злочину з використанням заздалегідь ідентифікованих засобів на підставі відповідної постанови і доручення прокурора. Саме на ці процесуальні рішення є посилання в протоколах проведення негласних слідчих дій, як на підставу їх проведення. Негласні слідчі дії проведено службовими особами оперативних підрозділів поліції, які мали на це повноваження за дорученням прокурора. Порядок надання доручень на проведення негласної слідчої ( розшукової ) дії встановлюється відповідною Інструкцією про організацію проведення негласних слідчих ( розшукових ) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні за № 114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16 листопада 2012 року, в якій п.п. 3.1, 3.3, 3.4.3 передбачено, що слідчий може проводити негласні слідчі ( розшукові ) дії самостійно, а також доручати їх проведення уповноваженим оперативним підрозділам. Слідчий, прокурор надсилає доручення керівнику органу, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення і у складі якого знаходяться орган розслідування та/або оперативні підрозділи, уповноважені на проведення негласних слідчих ( розшукових ) дій. Керівник органу відповідно до відомчих нормативно-правових актів визначає виконавця-оперативний підрозділ ( оперативні підрозділи ).
У відповідності до наданих повноважень і були проведені оперативними працівниками негласні ( розшукові ) слідчі дії і складені відповідні процесуальні документи. Щодо дат складання цих документів, то вони сумніву не викликають, поскільки зазначені вірно, іменно в указані дати після вже припинення проведення конкретної негласної слідчої ( розшукової ) дії, а не під час фіксації факту або обставини, і були складені відповідні протоколи. Всі протоколи складені у відповідності до вимог ст. 104, 105, 252 КПК України, а наведені захисником недоліки ( незазначення відомостей про технічні засоби фіксації, часу проведення ) є формальними або необгрунтованими.
При дослідженні в суді результатів негласних слідчих ( розшукових ) дій обвинувачений не заперечував і в своїх показанням підтвердив, що, дійсно, зустрічався 12 та 14 лютого 2020 року з потерпілою, вимагав у неї кошти і їх від неї отримав.
Безпідставними є доводи захисника про обов`язковість наявності доступу до державної таємниці у осіб, які залучені до кримінального провадження ( потерпіла, поняті ). Чинне кримінально-процесуальне законодавства не вимагає наявності доступу до державної таємниці осіб, які залучаються до виконання завдань оперативно-розшукової діяльності, відповідно до ст. 11 Закону «Про оперативно-розшукову діяльність» на таких осіб покладається тільки обов`язок зберігати таємницю, що стала їм відома у зв`язку з проведенням оперативно-розшукової діяльності. До того ж, як встановлено судом, в процесуальних документах ( постановах, ухвалах слідчого судді, протоколах про хід та результати проведення негласних слідчих ( розшукових ) дій), які підлягали засекреченню, не міститься підписів понятих або потерпілої щодо ознайомлення з цими документами.
Також суд не виявив порушень права на захист та істотних порушень прав і свобод обвинуваченого при проведенні досудового розслідування.
Так, як зазначено вище, всі процесуальні дії, в тому числі, негласні слідчі ( розшукові ) дії щодо нього були проведені у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. ОСОБА_10 був затриманий уповноваженими особами на підставі ст. 208 КПК України безпосередньо після отримання шляхом вимагання коштів, йому одразу було повідомлено підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, тут же був проведений його огляд, в процесі якого обвинувачений сам повідомив про місце знаходження в його одязі отриманих коштів, не заперечив проти їх видачі, погодився також на проходження освідування. Щодо цих дій були складені відповідні процесуальні документи, які підписав ОСОБА_10 , при цьому ніяких претензій щодо проведених щодо нього процесуальних дій не висловив. Було задоволено клопотання обвинуваченого про залучення захисника та перекладача, на його першу вимогу в той же день вони були залучені до участі у справі, з захисником тоді ж у нього відбулась зустріч.
Цього в суді не заперечував і сам обвинувачений, це підтвердили допитані в якості свідків слідчі ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також ОСОБА_21 , який брав участь в проведенні процесуальних дій в якості понятого. Останній також зазначив, що зміст всіх складених процесуальних документів, які він підписував, відповідає всім тим процесуальним діям, учасником яких він був.
Показання обвинуваченого про те, що він вимагав у потерпілої борг, остання його обумовила про безпідставне вимагання коштів, а матеріали справи сфальсифіковані, суд відхиляє, адже вони суперечать вищенаведеним доказам, в тому числі послідовним, логічним, належним і допустимим показанням потерпілої ОСОБА_5 , яка прямо указала, що ОСОБА_10 безпідставно вимагав у неї кошти з погрозою вбивства по надуманим підставам. Ставити під сумнів ці показання потерпілої у суду немає підстав, поскільки вони повністю узгоджуються з іншими вищенаведеними безпосередньо дослідженими судом доказами. Жодних даних про обмову обвинуваченого та фальсифікацію справи не встановлено. Сам обвинувачений в суді не зміг обгрунтувати підстави та розмір боргу, який, на його думку, йому повинна була повернути потерпіла. Так, він зазначив, що борг складається із розміру внесених ним за ОСОБА_13 боргів за комунальні послуги, витрат за вирішення його пенсійних питань, хоча вимогу про передачу йому коштів в розмірі 5000 доларів США він висунув потерпілій ще задовго до зустрічі з ОСОБА_13 .
Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.
Всебічно, повно та неупереджено з`ясувавши встановлені під час кримінального провадження обставини, перевіривши їх доказами, оцінивши ці докази з точки зору їх достовірності, належності, допустимості, а їх сукупність- з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого йому злочину і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна ( вимагання ) з погрозою вбивства.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, що пом`якшує його покарання.
Обставини, які обтяжують йому покарання, відсутні.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів. Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Згідно даних досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації з оцінки статичних та динамічних факторів ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення
ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі за умови належного контролю. Суд вважає, що рекомендована органом пробації міра покарання не сприятиме меті виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України щодо загальних засад покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, конкретні обставини справи, позицію потерпілої, яка в суді наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, останній у скоєному вини не визнав, не виявляв жодних ознак каяття, будь-яким чином намагався уникнути кримінальної відповідальності, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має також бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в ізоляції від суспільства, йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням всіх вищенаведених обставин в розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 189 КК України. Таке покарання, на думку суду, буде відповідати вимогам закону, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів. Підстав для застосування більш м`якого покарання, в тому числі ст. 75 КК України, суд не находить.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому слід залишити у вигляді тримання під вартою, адже він засуджується до позбавлення волі на певний строк та, враховуючи тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_10 ухилятиметься від суду та займатиметься злочинною діяльністю. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та призначити покарання за ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню- тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з 14 лютого 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 1570 грн. 10 коп. за проведення судово-хімічної експертизи.
чоловічу зимову куртку, вилучену у обвинуваченого ОСОБА_4 , яка зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ХВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_4 ,
мобільний телефон, марки «iPHONE 4s», який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів ХВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_22 ,
мобільний телефон, марки «SАMSUNG», ІМЕІ: НОМЕР_3 із сім-карткою № НОМЕР_4 , мобільний телефон, марки «SАMSUNG», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із сім-карткою НОМЕР_1 , мобільний телефон, марки «XIOMI», ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 із сім-картками № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , вилучені у свідка ОСОБА_8 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ХВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_8 ,
грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) грн., які зберігаються у банківській ячейці Південно-Західного РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», повернути потерпілій ОСОБА_5 ,
пластиковий тримач сім-карти мобільного оператора «VODAFONE» № НОМЕР_11 , пластиковий тримач сім-карти мобільного оператора «LIFE» № НОМЕР_1 , марлеві тампони зі змивами із правої та лівої рук обвинуваченого, зразок спеціальної хімічної речовини «ПРОМІНЬ-1», дві пари латексних рукавичок, зразок марлевого тампону, два первинних упакування від латексних рукавичок, які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ХВП ГУНП в Хмельницькій області, знищити,
імітаційні засоби у вигляді грошових коштів в сумі 112000 (сто дванадцять тисяч грн.), які зберігаються у банківській ячейці Південно-Західного РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», знищити.
Вжитий ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області арешт від 15 лютого 2020 року скасувати, звільнивши з-під арешту все зазначене вище майно.
На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а для засудженого- з дня вручення копії вироку суду.