Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК україни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9

підозрюваного: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 03 січня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 ,

встановила:

ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 та ч. 2 ст. 15, п.7 ч. 2 ст. 115 КК України, вчинених за наступних обставин.

01.01.2020 року близько 18 години 50 хвилин у АДРЕСА_1 , поблизу магазину «Мрія», ОСОБА_10 , з хуліганських спонукань, нехтуючи елементарними правилами поведінки, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, наніс ОСОБА_12 удар головою в обличчя, після чого взяв у знайомого ніж, підійшов до ОСОБА_13 , який був серед друзів ОСОБА_12 , та почав наносити йому численні удари кулаками в обличчя, а в подальшому з метою умисного вбивства наніс ОСОБА_13 п`ять ударів ножем в життєвоважливі органи, спричинивши тілесні ушкодження.

Після цього знову вчинив хуліганські дії щодо потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_14 застосовуючи відносно них фізичну силу.

02 січня 2021 року по даному факту внесено відомості до ЄРДР за №0000005, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

03 січня 2021 року ОСОБА_10 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 296, ч. 2 ст.15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

03 січня 2021 ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 строком на 60 днів до 03 березня 2021 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, що з врахуванням тяжкості можливого покарання, обставин кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_11 (застосування ножа, місцезнаходження якого не встановлено), відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків є достатні підстави вважати, що підозрюваний може знищити знаряддя злочину, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків, отже до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 .

Вважає, що слідчий суддя не взяв до уваги, те що ОСОБА_10 постійно та вже тривалий час проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним проживає його мати, ОСОБА_15 . Житла у м. Малин ОСОБА_10 не має. Також, вказує, що ОСОБА_10 виповнилося 20 років, судимостей не має, за місцем свого проживання має сталі соціальні зв`язки.

На його думку, ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені, а застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 є невиправданим.

Також, вказує на суттєві суперечності в процесуальних документах, що стосуються невірної дати складання клопотання про обрання запобіжного заходу, номеру кримінального провадження, року вчинення кримінального правопорушення в підозрі, що свідчить про те, що він не набув статусу підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_10 та постановити нову, якою обрати ОСОБА_10 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права і судом не було з`ясовано дійсні обставини справи які є спотворені і суперечать один одному.

Зазначає, що пред`явлена ОСОБА_10 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України є необґрунтованою.

Твердження органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_10 може ухилитись від слідства і суду не відповідають дійсності, оскільки підозрюваний має намір довести свою невинність і тому буде сприяти об`єктивному всебічному і повному розслідуванню справи.

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі зазначено один із ризиків про те, що ОСОБА_10 втік з місця події, але дані висновки є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_10 був затриманий по місцю постійного мешкання, не мав наміру переховуватися від слідства і суду.

ОСОБА_10 має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю, має тісні родинні та сімейні зв`язки - є єдиним сином в матері і тому і тримання під вартою є невиправданим заходом.

Вважаємо, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованої підозри в скоєнні злочину і ризиків ухилення обвинуваченого від слідства, що як наслідок, є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Заслухавши доповідача, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги, заперечення прокурора на апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні, кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 та ч. 2 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження долученими до клопотання, в тому числі:

протоколом огляду місця події від 01.01.2021, у ході чого було вилучено одяг потерпілого ОСОБА_13 з пошкодженнями;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 при якому він повідомив про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень підозрюваним;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 та проведеним з його участю слідчим експериментом від 02.01.2021, у ході чого потерпілий пояснив та розповів про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень та його товаришу ОСОБА_13 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 та проведеним за його участю слідчого експерименту від 02.01.2021;

протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ;

довідкою лікаря Малинської міської лікарні про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_13 у виді ножових поранень грудної клітини, стегна, сідниці.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 проживаючи на віддаленій відстані від місця проведення розслідування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки предмет, яким він згідно з підозрою заподіяв тілесні ушкодження потерпілому, під час огляду місця події не знайдено, а ОСОБА_10 не співпрацює зі слідством, також він може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки був раніше з ними знайомий з цими висновками погоджується і колегія суддів.

Про неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу свідчить і поведінка ОСОБА_10 , який залишив місце інкримінованого йому злочину, тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, покарання яке може йому загрожувати, в разі визнання його винним, обставини за яких вчинялися кримінальні правопорушення за версією слідства, оскільки згідно до показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 потерпілі після спричинення їм тілесних ушкоджень намагалися сховатися у супермаркеті, однак це не зупинило вчинення протиправних дій щодо них, наявність свідків працівників закладу, охорони та інших громадян не було стримуючим фактором для припинення хуліганства.

Також, колегія суддів враховує, що на даний час не встановлено усіх осіб причетних до хуліганства та спричинення тілесних ушкоджень, згідно з матеріалами кримінального провадження проводяться слідчо оперативні заходи, а тому звільнення ОСОБА_10 на даний час з під варти, враховуючи незначний час проведення досудового розслідування вказує, що існує є ризик перешкоджанню кримінальному провадженню, впливу на свідків та потерпілих.

Колегія суддів вважає, що доводи захисників про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні та в апеляційному суді не надані достовірні дані, що він на законних підставах (витяг з реєстру прав власності, договір оренди житла) проживає за адресою: АДРЕСА_2 та, що власник (володілець) житла надає згоду на проживання підозрюваного за вказаною адресою.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.194 КПК України для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наявність у ОСОБА_10 матері, його молодий вік, намір працевлаштуватися, враховуючи серйозність обвинувачення, не є такими, що беззаперечно свідчать про можливість обрання йому менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 03 січня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: