Справа № 184/2038/20
Номер провадження 1-кп/184/251/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження №0000207 від 29.10.2020 року відносно обвинуваченої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, заміжньої, має на утриманні неповнолітнього сина, освіта середньої спеціальна, не працює, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходилась в альтанці, котра розташована в дворі будинку АДРЕСА_2 , де побачила, що ОСОБА_4 залишив свій мобільний телефон на столі та пішов додому. В цей же час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_4 .. Реалізуючи свій злочинний намір, 15.10.2020 року приблизно о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung SM-A015F/DS» вартістю 2753 грн. 30 коп. Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця події зникла та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 2753 грн. 30 коп.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст. 381-382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.
Також, у вказаній заяві зазначила, що її згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі є добровільною, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останньої, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд на підставі положення п.п 6 п. 4 р. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, її винуватість підтверджується відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме:
? витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000207 від 29.10.2020 року, згідно якого 15.10.2020 року приблизно о 19 годині 50 хвилин біля будинку №15 по вул. Шатохіна в м. Покров Дніпропетровської області невстановлена особа шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефоном «Самсунг», який належить ОСОБА_4 ;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.10.2020 року, згідно якого 15.10.2020 року приблизно о 19.50 годині шляхом вільного доступу невідома особа скоїла крадіжку мобільного телефону «Самсунг» біля будинку №15 по вул. Шатохіна м. Покров Дніпропетровської області;
-повідомленням директора ПТ «Ломбард Гарант» Імперіал», згідно якого ОСОБА_3 є клієнткою їхнього ломбарду. Надала в залог наступне майно: мобільний телефон «Samsung а015F» ІМЕІ НОМЕР_1 згідно договору фінансового кредиту №18.805 від 15.10.2020р.;
-протоколом допитом потерпілого ОСОБА_4 від 04.11.2020 року, згідно якого останній повідомив, що 15.10.2020 року приблизно о 19.30 годині він повертався додому. В альтанці, яка розташована біля його будинку АДРЕСА_2 , він побачив ОСОБА_3 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_3 та чоловіка, який мешкає у сусідньому під`їзді. Він присів до них. Коли він сидів у альтанці, на його мобільний телефон зателефонувала його дружина, Закінчивши розмову з дружиною, він поклав телефон на стіл. Через декілька хвилин прийшла його дружина і забрала його додому. Знаходячись вдома, він виявив відсутність свого телефону. Через 5-10 хвилин він вийшов з дому на вулицю до альтанки, але там вже нікого не було, телефону не знайшов;
-протоколом допитом свідка ОСОБА_5 від 09.11.2020 року, згідно якого останній повідомив, що 15.10.2020 року він сидів в альтанці разом з ОСОБА_3 . Приблизно о 19.30 годині до них підсів потерпілий ОСОБА_4 , який мешкає у його будинку в першому під`їзді. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно через п`ять хвилин потерпілому на його мобільний телефон подзвонила його дружина. ОСОБА_4 поклав свій телефон на пачку цигарок на стіл. Приблизно ще через п`ять хвилин до потерпілого прийшла його дружина, яка забрала його додому. Мобільний телефон потерпілого залишився лежати на столі у альтанці. ОСОБА_3 взяла зі столу мобільний телефон потерпілого і сказала, що віддасть його потерпілому. Після чого вона пішла у перший під`їзд будинку АДРЕСА_2 , а він пішов додому;
-протоколом допитом свідка ОСОБА_6 від 10.11.2020 року, згідно якого остання повідомила, що 15.10.2020 року приблизно о 19.40 години вона подзвонила своєму чоловіку ОСОБА_4 на його мобільний телефон, чоловік сказав, що він сидить в альтанці, яка розташована у їхньому дворі. По телефону вона сказала йому, щоб він йшов додому, тому що по голосу зрозуміла, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Приблизно через п`ять хвилин вона вийшла на вулицю до альтанки, де сиділи її сусідка ОСОБА_3 . Вона забрала свого чоловіка додому. Знаходячись вдома приблизно 10 хвилин, її чоловік виявив відсутність свого телефону. Він відразу вийшов на вулицю до альтанки, але там не було ні ОСОБА_3 , ні хлопця, який був з нею;
? письмовим поясненням ОСОБА_3 від 10.11.2020 року, згідно якого 15.10.2020 року приблизно о 19.00 годині вона знаходилась у себе в дворі , сиділа у альтанці разом з ОСОБА_7 . Приблизно о 19.40 годині до них підсів її сусід ОСОБА_8 , який був у стані алкогольного сп`яніння. Приблизно через п`ять хвилин потерпілому на його мобільний телефон подзвонила дружина, він поговорив з нею, свій мобільний телефон та цигарки поклав на стіл у альтанці. Через п`ять хвилин вийшла його дружина і забрала потерпілого додому. Телефон ОСОБА_9 залишився лежати на столі. Вона вирішила взяти його телефон під приводом віддати потерпілому, сказала ОСОБА_10 , що віддасть телефон та пішла з телефоном до себе у під`їзд, де постояла приблизно дві хвилини, вийшла та пішла у ломбард «Імперіал», де заклала телефон за 800 грн. Гроші витратила на власні потреби. Коли дізналась від працівників поліції, що її підозрюють у викраденні телефону, вона вирішила викупити телефон з ломбарду та повернути потерпілому. 10.11.2020 року вона викупила телефон;

-протоколом огляду предмету від 10.11.2020 року, згідно якого огляду підлягає мобільний телефон марки «Samsung SM-A015F/DS». При вході в «Галерею» телефону та виборі папки «Камера» відображаються особисті фото потерпілого ОСОБА_4 . Даний телефон добровільно видала ОСОБА_3 ;
-фото таблицею;

-постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 10.11.2020 року, а саме мобільного телефону марки «Samsung SM-A015F/DS»;

-Договором NP-18.805/0 від 15.10.2020 року про надання ломбардом ПТ «ЛОМБАРД «ГАРАНТ» ІМПЕРІАЛ» фінансового кредиту ОСОБА_3 в сумі 800 грн., застава мобільний телефон «Samsung SM-A015F/DS».

Таким чином, суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, вважає що винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) ? доведена повністю та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи відсутність в обвинуваченої постійного місця роботи та інших джерел доходу, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що буде реальним для виконання та необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.

Питання про речові докази суд вирішує, виходячи з положень ст.100 КПК України.
Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.

Речовий доказ по справі:

-мобільний телефон марки Samsung SM-A015F/DS залишити потерпілому ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.
У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1