Справа № 487/4062/19
Провадження № 1-кп/487/285/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.03.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт, 07.03.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., -
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002967 від 29.07.2017 за ч.1 ст. 125 КК України. Згідно вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто годин). Вирок набрав законної сили 08.04.2019 року.
Крім того, вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.03.2019 (487/6752/17) ОСОБА_5 визнано винним у нанесенні тілесних ушкоджень його матері ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.
Так, 21.03.2019 близько 08:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , 1937 року народження.
Знаходячись у вищезазначений час, у вищезазначеному місці, під час сварки, яка виникла безпосередньо перед нанесенням тілесних ушкоджень, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, ОСОБА_5 наніс своїй матері потерпілій ОСОБА_6 не менше двох ударів рукою в область обличчя, чим спричинив останній легкі тілесні ушкодження.
Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_5 спричинив своїй матері ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження у вигляді саден лівої щоки та лівого підборіддя, що могло утворитись від не менше ніж двох ударних дій тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки та пальці рук, тим самим спричинивши розлад здоров`я потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав частково, суду пояснив, що він часто вживав спиртні напої, внаслідок чого були сварки з матір`ю, проте він її не бив. 21.03.2019 він був дома, збирався йти на роботу, матір хотіла утримати його, біля дверей сказала: « ОСОБА_7 , зупинись». Тоді він з розмаху штовхнув матір рукою, не обертаючись до неї, припускає, що міг при цьому попасти в обличчя матері. Матір не падала, а він пішов на роботу після цього.
Вина ОСОБА_5 підтверджується сукупністю доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.03.2019р. вбачається, що ОСОБА_6 повідомляла про те, що 21.03.2019 року о 08:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс їй тілесні ушкодження, а саме: наносив удари руками по голові та по обличчю, хапав її за шию та намагався задушити.
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2019р. на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, було зареєстровано кримінальне провадження №0001100 з правовою кваліфікацією за ст. 126-1 КК України, фабула: 21.03.2019 року до Заводського ВП надійшла заява від ОСОБА_6 , яка просить вжити заходи до свого сина ОСОБА_5 , який 21.03.2019 близько 08.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 наніс заявниці тілесне ушкодження.
Згідно з висновком експерта №220 від 22.03.2019 року, у громадянки ОСОБА_6 мають місце тілесні пошкодження у вигляді саден лівої щоки та лівого підборіддя. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж двох ударних дій тупих твердих предметів, якими могли бути кулаки та пальці рук, з давністю утворення біля 1-2 діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що не призвели до короткочасного розладу здоров`я. Взаєморозташування потерпілого та нападника під час нанесення тілесних ушкоджень могло змінюватись. Утворення наявних тілесних ушкоджень при падінні тіла на площину з висоти власного зросту на виступаючу поверхню з прискоренням та без нього малоймовірно.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.03.2019 року за участю потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що потерпіла в присутності понятих та спеціаліста, добровільно розповіла про обставини вчиненого злочину, який мав місце за адресою: АДРЕСА_1 . Під час слідчого експерименту потерпіла повідомила, що ОСОБА_5 хватав її за горло, душив, продемонструвала, які дії вчиняв ОСОБА_5 , яке було розташування ОСОБА_5 відносно неї, куди саме та чим він наніс їй тілесні ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_6 відповідно до ст. 225 КПК України була допитана в судовому засіданні 06.05.2019 слідчим суддею, аудіо та відеозапис судового засідання за участю потерпілої ОСОБА_6 був відтворений в судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні 06.05.2019 повідомила, що проживає в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_5 . Останній систематично ображає її, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, б`є, внаслідок чого вона вимушена неодноразово звертатися до поліції. Годинами вона може сидіти на вулиці, чекаючи, коли нетверезий ОСОБА_6 засне, щоб уникнути образ і побоїв з його боку. Тиждень тому, точну дату вона не пам`ятає, в будинку ОСОБА_5 вдарив її по обличчю два рази, в район лівої щоки, внаслідок чого їй стало зле, від удару вона прилипла до стіни.
Відповідно до актового запису про смерть №2872 від 28.08.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.03.2019 року за участю свідка ОСОБА_8 вбачається, що останній в присутності понятих та спеціаліста добровільно розповів про обставини вчиненого злочину, який мав місце за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок повідомив, що близько 08:00 год. 21.03.2019 чув крики ОСОБА_6 з її будинку про допомогу. ОСОБА_5 бив ОСОБА_6 по обличчю, ОСОБА_6 була в синцях. ОСОБА_5 регулярно б`є ОСОБА_6 .
З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.03.2019 року за участю свідка ОСОБА_9 вбачається, що свідок в присутності понятих та спеціаліста добровільно розповіла про обставини вчиненого злочину, який мав місце за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок повідомила, що 21.03.2019 близько 09:00 год. чула крики ОСОБА_6 . ОСОБА_6 повідомила їй, що син побив її, а потім пішов. ОСОБА_6 проживає разом з сином ОСОБА_5 , який кожну ніч б`є її. Вона зробила зауваження ОСОБА_5 , на що останній сказав, що ОСОБА_6 заробила.
Під час відтворення відеозапису слідчих експериментів за участі вищевказаних свідків, обвинувачений ОСОБА_10 не заперечував проти обставин, зафіксованих на відеозаписі, не оспорював його достовірність та належність до цього провадження.
Оцінюючи наведені докази, безпосередньо досліджені судом, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність достатньою для доведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_5 та ухвалення обвинувального вироку. Зазначені докази не містять суперечностей, узгоджуються між собою та дозволяють об`єктивно встановити обставини кримінального провадження.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до розладів здоров`я.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 126-1 КК України, ступінь тяжкості вказаного злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого: ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де характеризується негативно, не працює, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за спричинення тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_6 , неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї відносно матері ОСОБА_6 , знаходиться на обліку в Заводському відділі поліції як особа, що вчиняє насилля в сім`ї, перебуває на «П» обліку в МОНД з 11.09.2012 року з діагнозом: РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на викладене, виходячи з принципу справедливості, співрозмірності та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений Заводським районним судом м. Миколаєва 06.03.2019 за ч. 1 ст. 125 КК України із призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, та 07.03.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 125 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. У даній справі ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, до повного відбуття покарання за вказаними вироками.
Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком; остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до вимог підпункту «г» пункту 1 ч. 1 ст. 72 КК при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.
Крім того, виходячи з положень ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають, ці покарання підлягають самостійному виконанню.
Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_5 повинно бути призначено на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням положень ч. 1, ч. 3 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Речові докази: CD-R диск, наданий Заводським районним судом м. Миколаєва, на якому міститься запис допиту потерпілої ОСОБА_6 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374-376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 у виді громадських робіт на строк 100 годин, що в перерахунку відповідає 12 дням позбавлення волі за вимогами ст. 72 КК України, та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.03.2019 у виді штрафу у розмірі 850 грн., й остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 12 (дванадцять) днів.
Покарання у виді штрафу, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.03.2020 року, виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Речові докази: CD-R диск, наданий Заводським районним судом м. Миколаєва, на якому міститься запис допиту потерпілої ОСОБА_6 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1