печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «СТРОЙ-ТОРГ» про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
30.09.2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ТОВ «СТРОЙ-ТОРГ» із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0004297 від 17.11.2017 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2019 року було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «СТРОЙ-ТОРГ» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та № НОМЕР_3 , відкритому у АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО320478).

Заявник вказує, що підозра службовим особам Товариства не пред`явлена, в клопотанні прокурора не наведено обґрунтування та не надано належних доказів відповідності грошових коштів на рахунках ТОВ «СТРОЙ-ТОРГ» критеріям, встановленим ст. 98 КПК України та не доведено підстав для застосування до товариства заходів кримінально-правового характеру. Вважає, з огляду на ст. 170 КПК України, що арешт було накладено необґрунтовано та безпідставно, а вжитий захід кримінального провадження перешкоджає правомірній діяльності товариства. За таких обставин просить скасувати арешт на грошові кошти, які знаходяться на вказаному рахунку.

В судове засідання заявник та прокурор не з`явилися, про день, місце і час розгляду клопотання повідомлені належним чином, про поважність причин неявки до суду не повідомили, будь-яких заяв щодо неможливості розгляду клопотання за їх відсутності до суду не надали та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 174 КПК України слідчим суддею визнано можливим проводити розгляд клопотання за відсутності учасників кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0004297 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні отримано відомості про те, що в період з 2017 року по теперішній час групою осіб, діючою за попередньою змовою між собою, створено та придбано ряд суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає у проведенні фінансово-господарських операцій по переведенню безготівкових коштів у готівку, формуванню дебіторської заборгованості, витрат та податкового кредиту для інших суб`єктів підприємницької діяльності без фактичного здійснення господарських операцій з продажу (придбання) товарів, виконання робіт, надання послуг.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями отримано відомості, що проведення незаконних операцій, направлених на ухилення від сплати податків до державного бюджету та подальшу легалізацію (відмивання) отриманих таким шляхом коштів, здійснювала група суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), створених (придбаних) з метою прикриття незаконної діяльності, до складу якої входить, зокрема, ТОВ «СТРОЙ-ТОРГ».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2019 року було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «СТРОЙ-ТОРГ» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , відкритих у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та № НОМЕР_3 , відкритому у АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО320478).

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 09.12.2019 року ухвалу слідчого судді від 16.09.2019 року залишено без змін.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При накладенні арешту на вказане вище майно, слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів.

За вимогами ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, адвокат ОСОБА_3 не довів, як того вимагає ч.2 ст.174 КПК України, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно на цій стадії досудового розслідування накладено обґрунтовано, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0004297, іншого судом не встановлено.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає необґрунтованими посилання заявника на відсутність підстав для накладення арешту у зв`язку із тим, що він не має ніякого відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому, не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження, а це, в свою чергу, не суперечить абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, заявником не надано та слідчим суддею не встановлено.

Крім того, наявність підстав для арешту майна була перевірена судом апеляційної інстанції, ухвалу слідчого судді від 16.09.2019 року залишено без змін, відтак підстави стверджувати про те, що арешт було накладено необґрунтовано - відсутні.

Виходячи з викладеного, враховуючи процесуальну поведінку заявника, який судове засідання не з`явився та клопотання не підтримав, слідчий суддя, приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на грошові кошти, на теперішній час відпала або арешт накладено необґрунтовано, арешт на грошові кошти ТОВ «СТРОЙ-ТОРГ» накладено з метою збереження речових доказів, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.

За таких обставин, керуючись ст. 170, 174, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «СТРОЙ-ТОРГ» про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1