Справа № 451/312/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/894/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 5 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

вищенаведеною ухвалою клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, щодо громадянина України ОСОБА_7 , задоволено. Приведено рішення Читинського районного суду Забайкальського краю від 10 серпня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Забайкальського крайового суду від 23 листопада 2016 року, у відповідність із законодавством України, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , вважати засудженим за ч.4 ст.152 КК України та призначити покарання у виді чотирнадцяти років позбавлення волі.Визначено строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 10 серпня 2016 року.
Засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання зараховано строк тримання під вартою у період з 12 травня 2016 року по 10 серпня 2016 року.
Не погоджуючись з ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 5 квітня 2018 року, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою перерахувати йому строк відбування покарання відповідно до українського законодавства. Зокрема, вказує на те, що ч. 4 ст. 152 КК України встановлено максимальне покарання за вчинення зґвалтування у виді 15 років позбавлення волі. У його випадку зґвалтування не було, потерпілий давав свідчення про те, що мала місце лише спроба зґвалтування, однак щодо нього застосували покарання у виді 14 років позбавлення волі, що є занадто суворим покаранням.
Зазначає, що вину у вчиненому частково визнає, просить застосувати щодо нього міру покарання відповідно до законів України.
Посилається на те, що він є інвалідом, у Російській Федерації лікування йому не надавалось оскільки він є громадянином України. У зв`язку з цим він осліп на одне око.
Заслухавши пояснення засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, а також клопотання адвоката про застосування щодо ОСОБА_7 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року), виступ прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Згідно із ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч.ч. 3,4 ст. 610 КПК України: - під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави; - при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджено вироком Читинського районного суду Забайкальського краю від 10 серпня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Забайкальського крайового суду від 23 листопада 2016 року, до покарання у вигляді 14 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого пунктом «б» частини четвертої статті 132 (діяння сексуального характеру із застосуванням насильства до потерпілого, з використанням його безпорадного стану, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку) Кримінального кодексу Російської Федерації.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, вирок Читинського районного суду Забайкальського краю від 10 серпня 2016 року набрав законної сили 23 листопада 2016 року.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України стосовно засудженого ОСОБА_7 в порядку ст. 610 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії, передбачені пунктом «б» частини четвертої статті 132 (діяння сексуального характеру із застосуванням насильства до потерпілого, з використанням його безпорадного стану, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку) Кримінального кодексу Російської Федерації, відповідають діям, передбаченим ч. 4 ст. 152 Кримінального Кодексу України.
Суд першої інстанції на підставі п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України визначив статті та частини статей КК України, строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим, - 14 років позбавлення волі.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що Радехівським районним судом Львівської області при приведенні вироку Читинського районного суду Забайкальського краю від 10 серпня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Забайкальського крайового суду від 23 листопада 2016 року, до вимог із законодавством України, обґрунтовано кваліфіковано дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 152 КК України з дотриманням тривалості призначеного покарання вироком іноземної держави, яке відповідає покаранню, встановленому санкцією ч. 4 ст. 152 КК України.
При цьому колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не наділений процесуальними повноваженнями при приведенні вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України пом`якшувати вже призначене покарання або погіршувати становище засудженого.
Суд лише приводить покарання у відповідність до діючого законодавства України.
Таким чином доводи апеляційної скарги засудженого щодо суворості призначеного покарання та вимогу про пом`якшення покарання у зв`язку з незадовільним станом здоров`я засудженого колегія суддів розцінює як такі, що не ґрунтуються на вимогах кримінального та кримінального процесуального законодавства України, оскільки у суду відсутня процесуальна можливість пом`якшити покарання, призначене вироком Читинського районного суду Забайкальського краю від 10 серпня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Забайкальського крайового суду від 23 листопада 2016 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Радехівського районного суду Львівської області від 5 квітня 2018 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою та не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги засудженого.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції станом на 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 утримувався під вартою з 12 травня 2016 року до моменту набрання законної сили вироком Читинського районного суду Забайкальського краю від 10 серпня 2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Забайкальського крайового суду від 23 листопада 2016 року, тобто до 23 листопада 2016 року.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зарахування в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, починаючи 12 травня 2016 року по 23 листопада 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 5 квітня 2018 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) в строк відбування покарання зарахувати засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 12 травня 2016 року по 23 листопада 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4