Справа № 307/90/21
Провадження №1-кс/307/52/21
УХВАЛА

про арешт майна

19 січня 2021 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна,

встановила:

Начальник СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 18 січня 2021 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим із прокурором Тячівської місцевої прокуратури, про арешт майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000219, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 серпня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, із забороною ОСОБА_5 розпоряджатися та користуватися майном

У обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області знаходиться вказане кримінальне провадження та під час досудового розслідування встановлено, що 01.08.2020 до чергової частини Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт оперуповноваженого СКП Дубівського ВП майора поліції ОСОБА_6 , про те, що в ході моніторингу в соціальній мережі «VIBER» було виявлено групу користувачів під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка складається на даний час із 84 (вісімдесят чотирьох) учасників, адміністратором групи є громадянин під нік-неймом « ОСОБА_7 ». Деякі із учасників даної соціальної спільноти займаються розповсюдженням фото та відео з вмістом порнографічного характеру.

15 січня 2021 року під час санкціонованого обшуку, який проводився на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 січня 2021 року було проведено обшук в будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone», модель А 1507, ІМЕІ НОМЕР_1 та сім картку з номером НОМЕР_2 .

На підставі постанови начальника слідчого відділення Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 від 15.01.2021 мобільний телефон та сім-картку визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений в ході досудового розслідування мобільний телефон марки «IPhone» моделі «А1507», ІМЕІ НОМЕР_1 та сім картку НОМЕР_2 , оскільки такі містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення злочину та мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 в обґрунтування вказаного клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Власник майна ОСОБА_5 викликався у судове засідання для участі в розгляді клопотання про арешт майна, однак у судове засідання не прибув, його неприбуття не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.
Слідчий суддя дійшла висновку про задоволення вказаного клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено серед іншого: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, третіми особами таким майном.

Із зазначеного клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України (а. с. 1-2).

Із витягу з ЄРДР вбачається, що слідчими СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 серпня 2020 року за № 0000219, а саме, за фактом розповсюдження деякими учасниками групи користувачів під назвою « ОСОБА_11 », яка складається із 84 чоловік, адміністратором якої є громадянин під нік-неймом « ОСОБА_7 » фото та відео з вмістом порнографічного характеру ( а. с. 4).
Із протоколу обшуку від 15 січня 2021 року видно, що на підставі ухвали слідчого судді від 13 січня 2021 року у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проведено обшук в будинку у с. Ганичі, де проживає ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено сім-картку за № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «IPhone», модель А 1507, ІМЕІ НОМЕР_1 ( а. с. 5-8).

Із постанови про визнання речовими доказами від 15 січня 2021 року відомо, що сім-картку за № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «IPhone», модель А 1507, ІМЕІ НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_5 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а. с. 9-10).
Ураховуючи наведене, а також те, що вилучені під час обшуку об`єкти є речовими доказами та для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження необхідно накласти арешт на вказане майно.
Також, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

постановила:
Клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000219, винесеному до ЄРДР 1 серпня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, а саме: сім-картку за № НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «IPhone», модель А 1507, ІМЕІ НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору ОСОБА_3 та надіслати ОСОБА_5 не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 19 січня 2021 року о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1