Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5798/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 176 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваного: ОСОБА_7 ,
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а:
Згідно ухвали слідчого судді, слідча звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

В обгрунтування клопотання вказано, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження відомості, якого внесено до СРДР №0000250 від 22.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства семи осіб в с. Новоселиця, Попільнянського району.

22 травня 2020 року, після опівночі, на березі ставка, неподалік від села Новоселиця Попільнянського району Житомирської області, у ОСОБА_7 , що перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт з його знайомими: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з якими він напередодні, в цьому ж місці, розпивав спиртні напої.

Під час вищеназваного конфлікту у ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на умисне вбивство двох і більше осіб, а саме умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_22 , але від незалежних від його волі причин, свій намір на вбивство останнього до кінця не довів.

22.05.2020 підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22.05.2020 під час досудового розслідування було виявлено достатньо підстав для оголошення підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

23.05.2020 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_23 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20.07.2020 до 02 год. 30 хв. без визначення розміру застави.

27.05.2020 підозрюваному ОСОБА_7 оголошено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного вбивства більше двох осіб, а саме умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1 ч.2 ст. 115 КК України, а також у закінченому замаху на умисне вбивство двох та більше осіб, а саме замаху на умисне протиправного заподіяння смерті ОСОБА_22 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України

Строк обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою закінчується 20.07.2020, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки в провадженні призначено ряд судових експертиз, які на даний час є не виконаними.

Висновки зазначених експертиз безпосереднім чином являються доказом причетності підозрюваного ОСОБА_7 до вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень.

Проведення судово-медичних експертиз, судової експертизи холодної зброї, судових вибухово-технічних експертиз, комплексних судових вибухово-технічних та судово-імунологічних експертиз, судово-цитологічних експертиз, судової експертизи зброї та комплексної судово-медичної, судово-імунологічної, судової медико-криміналістичної, судової вибухо-технічної та експертизи зброї потребує більш тривалого часу виконання у зв`язку з тим, що зазначені експертизи відноситься до категорії експертиз особливої складності, виконання яких триває понад два місяці.

Окрім цього, за результатами зазначених експертиз можлива необхідність проведення додаткових слідчих дій, такі як додатковий допит підозрюваного, проведення додаткових слідчих експериментів за участі свідків, підозрюваного, тощо.

Також посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідча просила продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_7 на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 15 липня 2020 продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в межах строку досудового розслідування, до 16.09.2020 року включно, без визначення розміру застави. В задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Відповідно до ст.206 КПК України зобов`язано уповноважених осіб Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8», де утримується підозрюваний ІНФОРМАЦІЯ_8 , забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_7 лікарем-кардіологом та надання йому належної медичної допомоги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та Постановити нову ухвалу про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 т. 194 КПК України. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною оскільки висновки суду, викладені у рішенні не відповідають фактичним обставинам даного провадження, також істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону. ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та рід занять, одружений, має міцні соціальні зв`язки, є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, потребує постійного нагляду кардіолога та судинного хірурга. За місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно. Вищенаведене, всупереч вимог ст, 178 КПК, не було враховано слідчим суддею при продовженні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. В ході розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим суддею було встановлено, що підозрюваний хворіє на кардіологічно-ссудинні захворювання і в місцях попереднього ув`язнення йому не надається належна медична допомога. В мотивувальній частині ухвали слідчий суддя безпідставно та помилково відповідно до ст. 206 КПК України зобов`язав уповноважених осіб ДУ « ЖУВП №8» провести медичне обстеження ОСОБА_7 та надати йому належну медичну допомогу, оскільки в штаті виправних установ відсутні будь-які медичні працівники. Це є виключно компетенцією Філії Центру охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України. Таким чином стверджує, що при постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя зобов`язав забезпечити додержання прав та свобод її підзахисного ( а саме право на життя та належну медичну допомогу) органом, в компетенцію якого це не входить. Тобто, слідчий суддя відповідно до ст. 206 КПК України постановив ухвалу, виконання якої доручне некомпетентній установі.

Заслухавши доповідь судді, захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника в інтересах підозрюваного не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходові, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст.199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити:1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно ж ч.5 зазначеної норми, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя зазначених вимог закону та положень практики ЄСПЛ в ході вирішення даного клопотання дотримався. Предметом дослідження слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого були саме ті обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим суддею встановлено, що повідомлена ОСОБА_7 підозра грунтується на зібраних доказах. Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується протоколами огляду місця події, протоколами огляду трупів, лікарськими свідоцтвами про смерть, протоколами допиту свідків.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті, враховуючи особу підозрюваного, міцність його соціальних зав`язків існують ризики, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, і що наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Таким чином, слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що на даному етапі досудового розслідування доцільно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України та виконанню процесальних обовязків підозрюваним.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про доведеність слідчим та прокурором можливих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про доведеність недостатності в даному випадку більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокремай цілодобового домашнього арешту, з цих же підстав слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий арешт.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та рід занять, одружений, має міцні соціальні зв`язки, є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, потребує постійного нагляду кардіолога та судинного хірурга, за місцем проживання та роботи підзахисний характеризується виключно позитивно, заслуговують на увагу колегії суддів, проте враховуючи всі обставини провадження та те, що завершити досудове розслідування до вказаного часу не представляється можливим, оскільки в провадженні призначено ряд судових експертиз, проведення яких не закінчено, а саме: судово-медичної експертизи, судової експертизи холодної зброї, судово вибухово-технічних експертиз, комплексної судово вибухово-технічної та судово-імунологічної експертизи, судово-цитологічної експертизи, судової експертизи зброї та комплексної судово-медичної, судово-імунологічної, судово медико-криміналістичної, судової вибухо-технічної та екпертизи зброї, а також необхідно допитати підозрюваного, провести додаткові слідчі експерименти за участі свідків, підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для застосвання більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту та не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення з огляду на наявність такого істотного ризику як можливість переховування від органу досудового слідства, суду з огляду на тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному.

Із зазначених мотивів колегія суддів не бере також до уваги і посилання захисників та підозрюваного на клопотання односельчан ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу та передачі його на їх поруку.

Доводи сторони захисту щодо неправильної кваліфікації та невідповідності тих обставин вчинення злочину, зазначених в клопотанні, реальним обставинам події за участю ОСОБА_7 , з огляду на повноваження як слідчого судді, так і апеляційного суду в межах даного провадження щодо запобіжного заходу для підозрюваного, тим більш враховуючи вимоги апеляційної скарги про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не можуть бути предметом розгляду апеляційного суду та підставою для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи наведені обставини, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, а під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею перевірено доводи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, пов`язаних з застосуванням запобіжного заходу, які на час розгляду клопотання не зменшилися, а також враховані всі обставини, які мають вагоме значення для визначення запобіжного заходу для підозрюваного у даному кримінальному провадженні та можливості його продовження.

Щодо доводів з приводу не визначення розміру застави, слід зазначити про те, що відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені с.177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, що і було зроблено слідчим суддею, з чим також погоджується колегія суддів. Посилання захисника ОСОБА_9 на те, що він особисто готовий внести визначений апеляційним судом розмір застави та відповідати за нелажну процесуальну поведінку підозрюваного, не можуть бути прийняті безумовно апеляційним судом з огляду на обставини можливого злочину та можливого вчинення підозрюваним дій із застосуванням надвисокого ступеню насильства, кількості постраждалих, тощо…

Разом з тим, колегія суддів враховуючи твердження захисників про поганий стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 та наявність в нього хронічних захворювань, які вимагають негайного надання відповідної медичної допомоги, вважає за доцільне в порядку ст.404, 206 КПК України зобов`язати уповноважених осіб філії Державної Установи "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в Житомирській області", провести медичне обстеження стану здоров`я ОСОБА_7 та надати йому належну медичну допомогу. При цьому доводи апеляційної скарги з приводу того, що слідчий суддя зобов`язав провести медичне обстеження ОСОБА_7 орган, в компетенцію якого зазначені дії не входять, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки підозрюваний утримується саме в умовах СІЗО ДУ «ЖУВП №8», і саме посадові особи даногої установи повинні забезпечувати належне утримування підозрюваного, в тому числі і проведення необхідного медичного обстеження.

За таких обставин, підстави до скасування чи зміни оскаржуваної ухвали слідчого судді про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 16 вересня 2020 року включно, - без змін.

В порядку ст. 404, 206 КПК України зобов`язати уповноважених осіб філії Державної Установи "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в Житомирській області" провести медичне обстеження стану здоров`я ОСОБА_7 та надати йому належну медичну допомогу.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду в цій частині покласти на прокурора ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: