Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4972/20
Провадження № 1-в/711/346/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ЧВК №62
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, на підставі ст. 82 КК України.
В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не доставлявся, до початку судового засідання подав через адміністрацію ДУ «ЧВК-62» заяву про отримання пам`ятки про ознайомлення його із правами, в якій одночасно просить розглянути клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, без його участі, заяву задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , подане клопотання про заміну засудженому ОСОБА_5 не відбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі, на підставі ст. 82 КК України, підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, представник адміністрації ДУ «ЧВК (№62)» ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , представника адміністрації ДУ «ЧВК (№62)» ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03.07.2013 року за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.10.2013 року вирок Менського районного суду Чернігівської області від 03.07.2013 року змінено, виключено з мотивувальної частини вироку суду обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 настання тяжких наслідків, завданих злочинів. Перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 1 ст. 289 КК України, призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. За п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України призначено засудженому ОСОБА_5 покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді 12-ти років позбавлення волі.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.02.2016 року ОСОБА_5 зараховано термін попереднього ув`язнення з 02.11.2012 року до 23.10.2013 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, а також фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину. Право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким настає по відбуттю 2/3 частини строку покарання, призначеного судом (тобто по відбуттю 8-ми років).

Як роз`яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

При вирішенні питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах сроків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Під сумлінною поведінкою слід розуміти свідоме і беззаперечне дотримання засудженим умов відбування покарання та виконання всіх обов`язків покладених на нього нормативно-правовими актами. Вона передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених. Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого не знятих чи не погашених заходів стягнення, оскільки дотримання порядку та умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Сумлінне ставлення до праці це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи. Воно передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків завданих злочином.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного вироком Менського районного суду Чернігівської області від 03.07.2013 року та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.10.2013 року, однак, на думку суду, він не довів своєю зразковою поведінкою протягом всього строку відбування покарання, що він став на шлях виправлення та заслуговує на заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Так, з наданої ДУ «Черкаська виправна колонія (№62)» та дослідженої в судовому засіданні характеристики на ОСОБА_5 від 05.08.2020 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 під час утримання в СІЗО м. Чернігів характеризувався посередньо.

В ДУ «ЧВК (№62)» відбуває покарання з 12.11.2013 року. За час перебування в установі характеризується позитивно. За допущенні порушення встановленого порядку відбування покарання 07 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Cтягнення на даний час погашені у встановленому законом порядку. Допущені порушення виражались у порушенні розпорядку дня, а також у порушенні локалізації.

Також з даної характеристики вбачається, що 15.11.2017 року засіданням адміністративної комісії відмовлено у застосуванні до засудженого ст. 101 КВК України, оскільки він не став на шлях виправлення.

20.11.2019 року засіданням адміністративної комісії відмовлено у застосуванні до засудженого вимог ст. 82 КК України, оскільки він не став на шлях виправлення.

Разом з тим, з наявних в матеріалах особової справи характеристик на засудженого ОСОБА_5 , а саме із характеристики від 15.11.2017 року (а.с. 48-49 особової справи 2 том) вбачається, що останній характеризувався посередньо, як такий, що допускає порушення розпорядку дня та порушення локалізації, на заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, належні висновки для себе не робить. Був працевлаштований, до праці ставився безвідповідально, змінне завдання виконував лише під контролем персоналу установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно. Зусиль до свого виправлення не докладав.

З характеристики на ОСОБА_5 від 19.11.2019 року (а.с. 126-127 особової справи 2 том) також вбачається, що останній станом на 19.11.2019 року характеризувався посередньо. Мав як стягнення, так і заохочення. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно.
Враховуючи характеристики на засудженого ОСОБА_5 протягом усього строку відбування покарання, а не лише протягом остатнього року відбування покарання, наявність в нього як стягнень, так і заохочень, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів, що він твердо став на шлях виправлення, оскільки його поведінка за весь період відбутого покарання (з урахуванням його характеристики не тільки на момент розгляду клопотання, а і станом на 15.11.2017 року та 19.11.2019 року) не носить системного характеру та не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених, а відповідно не дає правових підстав для заміни йому не відбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, суд враховує і те, що невідбута ОСОБА_5 частина покарання (03 роки 03 місяці 01 день) значно перевищує більш м`яке покарання виправні роботи (про застосування яких подане клопотання), оскільки таке покарання може бути призначено лише строком на два роки. А тому, навіть з цих підстав, при урахуванні характризуючих даних на ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 539 КПК України, на підставі ст. 81 КК України, ч. 3 ст. 154 КВК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду протягом 7 діб.
Повний текст ухвали проголошений 13.08.2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1