Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1856/20
Провадження №: 1-кп/332/41/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2021 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою,не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 15.01.2020 Заводським районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до громадських робіт на строк 100 годин

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24 квітня 2020 року, приблизно о 09-30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні ательє, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з дерев`яної тумби мобільний телефон марки «Samsung», моделі «SM- J600F/DS», в корпусі кольору «lavender», вартість якого згідно з висновком експерта № 10-391 від 25.06.2020 складає 2483 гривні 34 копійки, в чохлі «ASPOR», вартість якого згідно з висновком експерта №10-391 від 25.06.2020 складає 59,00 гривень, що належать ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_4 покинув приміщення ательє та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2542,32 гривні.
Крім того, 15.01.2020 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Зазначений вирок набрав законної сили 17.02.2020.

Далі, 21.02.2020 року ОСОБА_4 поставлений на облік до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Посадочна, буд. 3 та 06.04.2020 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, призначеного йому у виді громадських робіт.

Також ОСОБА_4 в Заводському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України та невиконання обов`язків, згідно ст. ст. 37,40 Кримінально - виконавчого кодексу України під підпис.

06.04.2020 ОСОБА_4 видано направлення до КП «Титан», розташованого за адресою: бул. Центральний, 3А м. Запоріжжя, де він повинен приступити до виконання робіт не пізніше 08.04.2020. Однак з 06.04.2020 до 09.04.2020 ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний виконувати законне рішення суду у виді 100 годин громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування даного покарання, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт за ст. 389 КК України, порушив графік відбування покарання та без поважних причин не з`явився для відбування покарання, що підтверджується актом перевірки. На виконання вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2020, ОСОБА_4 відпрацював 4 години, а саме 03.06.2020 згідно графіку КП «Титан». 01.06.2020 ОСОБА_4 винесено письмове попередження про те, що в разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Незважаючи на попередження, ОСОБА_4 01, 02, 03, 04, 05, 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 23, 24, 25, 26, 30 червня 2020 року; 01, 02, 03, 06, 07, 08, 09, 10, 13, 14, 15, 16, 17, 20, 21, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 30, 31 липня 2020 року; 03, 04, 05, 06, 07, 10, 11, 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20, 21, 25, 26, 27, 28, 31 серпня 2020 року; 01, 02, 03, 04, 07, 08, 09, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 21, 22, 23, 24, 25, 28, 29, 30 вересня 2020 року; 01, 02, 05, 06, 07, 08, 09, 12, 13, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 23, 26, 27, 28, 29, 30 жовтня 2020 року; 02, 03, 04, 05, 06, 09, 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24 листопада 2020 року (відповідно графіків), діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний відбути покарання призначене вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2020 у виді 100 годин громадських робіт, порушуючи порядок та умови відбування даного покарання, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт за ст. 389 КК України, порушив графік відбування покарання та без поважних причин не з`явився для відбування покарання, тим самим умисно ухилився від відбування покарання, відпрацювавши лише 4 години громадських робіт, невідбута частина складає 96 годин.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що дійсно наприкінці квітня 2020 року, знаходячись в ательє в Заводському районі м.Запоріжжі таємно викрав з тумби мобільний телефон «Samsung» у чохлі. Злочин скоїв оскільки йому потрібні були кошти. Крім того, він дійсно був засуджений 15.01.2020 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт, після чого був постановлений на облік до Центру пробації, ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, проте умисно порушив відповідний графік та без поважних причин не з`явився для відбування покарання. У вчиненому кається.

Окрім цього, обвинувачений під час судового розгляду заявив, що усвідомлює незаконність і небезпечність своїх дій, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінальних правопорушень та погоджується з їх кримінально-правовою кваліфікацією за ч.2 ст.185 та ч.2 ст.389 КК України.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим та його захисником не оспорюються наведені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінальних правопорушень, враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечують, та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження в апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження зазначених обставин у кримінальному провадженні.

Отже, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, та висновок експерта, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні ОСОБА_4 покараннявідповідно до положень ст.ст. 65-67 КК України, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином; характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб діяння; дані, які характеризують особу обвинуваченого: раніше судимий, суспільно-корисною працею не займається, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Визначаючи вид покарання, який слід призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що ОСОБА_4 не займається суспільно-корисною працею, не має джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, проте належних висновків для себе не зробив і вчинив нове, не відбувши покарання за попереднім вироком, що у своїй сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Отже його неможливо виправити та перевиховати без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що єдино адекватним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 є покарання у виді арешту, і його неможливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства.

Крім того, відповідно до ст. 71 КК України, суд до призначеного покарання частково приєднує невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 15.01.2020 року.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Речові докази відсутні.

Судові витрати на проведення експертизи №10/391 від 25.06.2020, належить стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст. 124 КПК України.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання :

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці;

за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати покарання, що не відбуте за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2020, призначивши ОСОБА_4 остаточно покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять ) місяців 10 днів.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи №10/391 від 25.06.2020 в сумі 817,25 грн.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1