Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/480/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2020 року, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровограда, одруженого, маючий на утриманні доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 20.30 години 27.11.2020 року до 20.30 години 25.01.2021 року, із визначенням розміру застави в сумі 105 100 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2020 року, задоволено клопотання слідчого, слідчого відділу Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 20.30 години 27.11.2020 року до 20.30 години 25.01.2021 року, із визначенням розміру застави в сумі 105 100 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини «амфетамін», з метою збуту, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 року та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995року, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу психотропних речовин, обрав предметом своєї протиправної діяльності «амфетамін», обіг якого обмежено, та спосіб незаконного збагачення - його незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, та збут психотропних речовин, за грошові кошти особам, які його вживають та в подальшому придбав психотропну речовину «амфетамін», розфасував по окремим згорткам в кількості шість штук та зберігав при собі.

В подальшому, 27.11.2020 року близько 16:40 год. за адресою: м. Кропивницький, вул. Ушакова за ЦМЛ №1, на території лісосмуги працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 6 згортків, обклеєних чорною клейкою стрічкою, в середині яких перебували полімерні зіп - пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №1611 від 28.11.2020 року, являється психотропною речовиною «амфетаміном», обіг якої обмежено, загальною масою 2,779 грама, які ОСОБА_7 незаконно зберігав, у великому розмірі, з метою збуту.

Вказаними діями ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що наявність обґрунтованої підозри за ч.2 ст.307 КК України, причетність ОСОБА_7 до неї, що підтверджується наданими матеріалами клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 27.11.2020 року (а.с.6), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.11.2020 року (а.с.7-8), протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.11.2020 року (а.с.10-11), протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27.11.2020 року (а.с.12-13), протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 27.11.2020 року (а.с.14-15), протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 27.11.2020 року (а.с.16-17), протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 27.11.2020 року (а.с.18-19), висновком судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №1611 від 28.11.2020 року (а.с.26-28).
Крім того, під час розгляду, слідчий суддя також встановив наявність ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які в судовому засіданні не допитувалися;
- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 .
Наявні ризики, свідчать, що їх запобігання не можливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, особистому зобов`язанню, останній не буде обмежений в своїх діях, а тому ризики передбачені пунктами 3 та 5 не будуть забезпечені, окрім того останній може з метою уникнення відповідальності вчинити спроби направлені на ухилення від органу досудового розслідування та суду.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - цілодобовий домашній арешт.

Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_7 з даною ухвалою не згоден і бажає щоб до нього було застосовано більш м`який запобіжний захід - а саме цілодобовий домашній арешт, за адресою АДРЕСА_1 .

Вказує, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також вказує, що слідчим суддею винесена ухвала поза розумінням положень статей 176, 177, 178 КПК України, так як слідством не доведено жодного пункту статей 177 і 178 КПК України які б свідчили про те, що саме цей запобіжний захід потрібен в даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, прокурора який просив відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3, 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.
Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України о 16.50 год. 27.11.2020 року, відповідно до протоколу затримання від 27.11.2020 року.

Повідомлення про підозру було вручено підозрюваному о 14.50 год. 28.11.2020.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, проте 28.11.2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту.

Також слідчим суддею правильно враховано, що ОСОБА_7 враховуючи, що санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком від шести до десяти років, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, матиме можливість ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду, впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які в судовому засіданні не допитувалися та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував суспільну небезпеку злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 його особу, та матеріальний стан, і визначив розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 105 100 грн.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_8 викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК, жоден ризик передбачений ст. 177 КК України не доведений, а тому ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри та ризиків у даному кримінальному провадженні в повній мірі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_7 на досудовому слідстві, навіть із урахуванням того що останній має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання задоволено клопотання слідчого, слідчого відділу Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 20.30 години 27.11.2020 року до 20.30 години 25.01.2021 року, із визначенням розміру застави в сумі 105 100 грн. залишити без зміни

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4