Справа № 646/6623/20
№ провадження 1-кс/646/2413/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.11.20 року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії прокурора у кримінальному провадженні № 000917 від 30.09.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії ,-
в с т а н о в и в:
09.11.2020 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій заявник просить суд зобов`язати прокурора встановити конкретні строки розслідування кримінального провадження відносно заявника, внесені до ЄРДР № 000917 від 30.09.2019 року за ч.4 ст. 190 КК України, з посиланням на те, що дії прокурора ОСОБА_4 порушують права заявника.
В судовому засіданні заявник подану скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.
Вислухавши думку учасників судового засідання, ознайомившись з даною скаргою, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Зокрема, п.1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що під час досудового слідства, слідчому судді може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора як нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Положеннями п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що під час досудового слідства, слідчому судді може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення прокурора як відмова в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте, у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Зі змісту скарги вбачається, що заявник звернувся до суду з вимогами, що не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України.
Як зазначено судом вище, під час досудового слідства, слідчому судді може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування та бездіяльність у виді нездійснення інших процесуальних дій, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до начальника Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів державного бюро розслідування із заявою від 30.09.2020 року про визначення розумних строків кримінального провадження № 000917 від 30.09.2019 року та просив, в тому числі, закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в його діях кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Листом прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіальної управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_5 від 30.10.2020 року № 31/2-9427-19, ОСОБА_3 роз`яснено порядок подання клопотань в порядку ст.220 КПК України та повідомлено про те, що досудове розслідування кримінального провадження № 000917 від 30.09.2019 року здійснюється в межах строків досудового розслідування, визначених чинним КПК України.
Положеннями глави 20 та 21 КПК України встановлено виключний перелік слідчих ( розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.
Встановлення строків досудового розслідування кримінального провадження не входить до вказаного переліку та не є слідчою ( розшуковою) або негласною слідчою (розшуковою) дією.
Більше того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не звертався до прокурора зі скаргою на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування та не отримав відмову у задоволенні цієї скарги.
Таким чином, заявник звернувся до суду з вимогами, що не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України.
Більше того, суд позбавлений можливості ухвали процесуальне рішення у вигляді зобов`язання прокурора встановити строки досудового розслідування кримінального провадження, оскільки таке процесуальне рішення не передбачено ст.307 КПК України. Слід зазначити, що за результатами розгляду скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України, слідчий суддя може зобов`язати слідчого та прокурора здійснити інші процесуальні дії, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк, тобто розглянути клопотання в порядку ст.220 КПК України.
У поданій скарзі заявником не порушувалось питання щодо зобов`язання прокурора розглянути клопотання, подане в порядку ст.220 КПК України.
У зв`язку з вищевикладеним, у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 372 КПК України,-

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на дії прокурора у кримінальному провадженні № 000917 від 30.09.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст складено 12.11.2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1