Справа № 646/5599/20
№ провадження 1-в/646/441/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючочого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника засудженого - адвоката ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відносно засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, засудженого 01 листопада 2016 року Заводського районного суду м. Орел Російської Федерації за ч.3 ст.30, п. «а», «б» ч.3 ст. 228-1, ч.5 ст. 228-1, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до 8 років позбавлення волі,
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12.04.2018 року вирок від 01.11.2016 року приведено у відповідність до законодавства України, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року по 31.10.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 01.11.2016 року по 27.12.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В С Т А Н О В И В:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене подання.
Засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_4 та представник ДУ "Диканівська виправна колонія (№12) в судовому засіданні підтримали подання та просили задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки воно є передчасним і засуджений на даний час не довів своє виправлення.
Розглянувши матеріали подання та особової справи, заслухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
У силу ст.81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 засуджений за вироком від 01.11.2016 року Заводського районного суду м. Орел Російської Федерації за ч.3 ст.30, п. «а», «б» ч.3 ст. 228-1, ч.5 ст. 228-1, ч.3 ст.69 КК Російської Федерації до 8 років позбавлення волі.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12.04.2018 року вирок від 01.11.2016 року приведено у відповідність до законодавства України, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.15 ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ст.70 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 30.10.2015 року по 31.10.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 01.11.2016 року по 27.12.2016 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.11.2015 року.
При цьому, з 03.11.2015 по 19.01.2017 ОСОБА_6 перебував в слідчому ізоляторі №1 м. Орел, РФ. До праці не залучався. Вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушував 12 разів. Заохочень не мав. Характеризувався негативно.
З 19.01.2017 по 24.05.2019 перебував у виправній колонії №2 м. Лівни, РФ. До праці не залучався. Вимоги режиму тримання та розпорядок дня порушував 9 разів. Заохочень не мав. Характеризувався негативно.
З 04.07.2019 року відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)». За період відбування покарання характеризується позитивно, засуджений за весь період відбування покарання має 21 (двадцять одне) дисциплінарне стягнення, за п`ять з яких поміщався до ДІЗО. Має 4 заохочення.
Крім того, засудженим ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою суду від 12.04.2018 року, якою приведено у відповідність до законодавства України вирок Заводського районного суду м. Орел РФ від 01.11.2016 року, була подана апеляційна скарга, яка на даний час не розглянута.
Вимогами ч.2 ст.67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд зазначає, що матеріали особової справи не містять відомостей про те, яким чином засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а також відомостей, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, визначений обвинувальним вироком суду у відношенні засудженого ОСОБА_6 .
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого неможливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, наявності 21 стягнення, що характеризує ставлення засудженого до скоєного та призначеного покарання, суд приходить до висновку, що надані матеріали не свідчать про те, що засуджений на даний час довів виправлення та щодо нього може бути прийнято рішення щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від покарання в порядку, визначеному ст.81 КК України, а тому суд вважає дане подання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 81 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 (семи) днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1