Справа № 743/1776/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/649/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження №12.019.270.220.000.130, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2020 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 4 місяців арешту;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання, за даним вироком, ОСОБА_7 постановлено відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави:

- 628 грн. процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2327-2330/19-24 (а.к.п. 57);

- 157 грн. процесуальних витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2331/19-24 (а.к.п. 78).

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 :

- 480 грн. у відшкодування майнової шкоди;

- 1400 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок місцевого суду, призначивши покарання із застосуванням ч.ч. 1, 2 ст. 69 КК України, більш м`яке чим позбавлення волі, та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити його від призначеного покарання, встановивши іспитовий строк. Звертає увагу, як на стадії досудового розслідування так і в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро кається. У судовому засіданні місцевого суду неодноразово вибачався перед потерпілими. Вважає, хоча судом при призначенні покарання враховані пом`якшуючі обставини, але не вірно дана їм оцінка, та не застосована ст. 69 КК України.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що:

1. У проміжок часу, з 04 березня 2019 р. по 05 березня 2019 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку по АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Motorola», модель XT1723 Moto C Plus Starry Black, вартістю 2700 грн., спричинивши останній майнову шкоду на вказану суму.

2. 31 березня 2019 р., у період часу з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в смт. Ріпки, Чернігівської області, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прибув до будинковолодіння по АДРЕСА_3 , де проник на територію повністю огородженого подвір`я будинковолодіння, звідки таємно викрав належні ОСОБА_9 120 кг брухту чорного металу, вартістю 480 грн., спричинивши останньому майнову шкоду на вказану суму.

3. 14 травня 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав належні ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 1000 грн., спричинивши останньому майнову шкоду на вказану суму.

4. 06 червня 2019 р., близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_12 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останній один удар ножем в область правого стегна, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді колото-різаної рани верхньої третини правого стегна.

У місцевому суді обвинувачений ОСОБА_7 остаточно визнав вину у вчиненому та визнав фактичні обставини по всіх епізодам злочинної діяльності.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством і місцевим судом за ч. 2 ст. 125, ч . 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, місцевий суд обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого та врахував при призначенні покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд вірно визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд також в повній мірі врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, думку потерпілого щодо міри покарання, висновок органу пробації про необхідність призначення покарання лише в умовах ізоляції від суспільства, особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем реєстрації, неодружений, офіційно не працює, перебуває, з ознаками легкої розумової відсталості, на обліку у лікаря психіатра, має статус громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного контролю, злочини вчинив у період непогашеної судимості, і дійшов вірного висновку, що виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства є неможливим.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції, відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та його особі і є справедливим, а тому підстав для зміни вироку не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 06 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4