ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2425/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/1711/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : домашній арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000637 від 21.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

31.08.2020 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, при цьому він неодружений, не працює, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Посилався на те, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України стосовно ОСОБА_7 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 серпня 2020 року частково задоволено клопотання слідчого.

Застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 30.10.2020 року, заборонено підозрюваному залишати житло цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду; зобов`язано прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності)

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 офіційно не працює, не навчається, вчинив кримінальне правопорушення у групі з корисливих мотивів та із застосування погрози насильства щодо потерпілого та членів його сім`ї. Згідно положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а санкція ч.4 ст.189 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Вказує, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, а саме, не одружений, офіційно не працевлаштований, не навчається. Ризик незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що під час досудового розслідування до потерпілому у відповідності до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-ХІІ від 23.12.1993, застосовано заходи безпеки, а саме, змінено анкетні дані, оскільки, останній, через співробітництво з правоохоронними органами боїться за своє життя та здоров`я. Окрім цього підозрюваний від свого родича ОСОБА_7 знає адресу мешкання потерпілого. У зв`язку з наведеним перебування ОСОБА_7 поза умовами тримання під вартою, сприятиме встановленню останнім тиску на потерпілого, з метою зміни його показів, для уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину. Також ОСОБА_7 може незаконно впливати на інших підозрюваних у вказаному провадженні, оскільки знайомий з ними та може на них незаконно впливати на них, з метою зміни останніми своїх показів під час здійснення досудового розслідування вказаного провадження, чим вводити орган досудового розслідування та у подальшому суд в оману.
Зазначає, що ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_7 на даний час ніде офіційно не працює та вчинив вказаний злочин з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення. Відтак, ОСОБА_7 не маючи постійного стабільного джерела доходу, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб, може продовжити вчинення кримінальних правопорушень.
На думку сторони обвинувачення, більш м`який запобіжний захід окрім тримання під вартою без визначення розміру застави не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, а також думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000637 від 21.04.2020 року з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.189 КК України.

30.08.2020 року за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.189 КК України, в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_7 .

30.08.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а саме - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства та вбивства близького родича потерпілого вчинене за попередньою змовою групою осіб що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах (вимагання). Вказані обставини викликають суспільний інтерес, що вочевидь впливає на питання щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Вирішуючи клопотання по суті слідчий суддя виходив з того, що з урахуванням ризиків, доведених слідчим та прокурором та їх ступеня, а також факту наявності у ОСОБА_7 на утриманні малолітньої дитини вважав можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання цілодобово, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, тобто відмовивши у задоволені клопотання слідчого.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: витягу з ЄРДР №0000637 від 21.04.2020; протоколі допиту потерпілого щодо обставин вимагання в нього грошових коштів в розмірі 100 000 доларів США задля уникнення загрози життю його сина та подальшу передачу 35 000 доларів США; протоколі впізнання за фотознімками, проведеним 30.08.2020 за участі потерпілого, в ході якого він впізнав зображеного на фото №1 ОСОБА_7 , який у кафе «Кофеїн» повідомив про необхідність передачі грошових коштів у розмірі 35000 доларів США для припинення погроз, які надходили на його адресу; протоколах огляду предметів; проведеними НСРД - аудіо - відео контроль особи; протоколом обшуку автомобіля VW GOLF; протоколом огляду мобільного телефону потерпілого в ході якого було зафіксовано вхідне СМС - повідомлення з погрозами. За таких обставин, на думку колегії суддів, обґрунтованість підозри не викликає сумніву.

Підозра, яка пред`явлена ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину об`єктивно свідчить про наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, оскільки існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 не одружений, офіційно не працевлаштований, а отже постійного джерела доходів не має, що обґрунтовано може свідчити про наявність ризиків вчинення підозрюваним іншого злочину.

Колегія суддів бере до уваги особу підозрюваного а саме те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем його реєстрації, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є вдівцем, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_11 (серії НОМЕР_1 від 06.11.2012року), тобто він самостійно виховує малолітню доньку, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють дії підозрюваного пов`язаних з вище наведеними ризиками при обранні ним певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КК України.
Виходячи з фактичних обставин справи ОСОБА_7 підозрюється у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства та вбивства близького родича потерпілого вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, тобто зазначене свідчить про наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права власності та здоров`я населення що відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо того, що слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде сприяти запобіганню зазначеним слідчим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на інших підозрюваних, потерпілого слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими, підозрюваними у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на інших підозрюваних та потерпілого беззаперечно існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом та з урахуванням того, що підозрюваному відомі особи потерпілого та інших підозрюваних, а тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає виправданим обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є обґрунтованим та містить доведені підстави того, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 не може бути обрано інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Разом з цим, п.1 ч.4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, а саме той факт, що дане кримінальне правопорушення було вчинено із погрозою застосування насильства,та керуючись вищенаведеними нормами закону, колегія суддів вважає за необхідне не визначати вданому випадку розмір застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Таким чином, з урахуванням положень п.2 ч.3 ст. 407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29.10.2020 року включно, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України без визначення розміру застави, оскільки підозра містить за змістом відомості щодо погрози застосування насильства при здійсненні інкримінованих ОСОБА_7 дій.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.2, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у «Харківський слідчий ізолятор» до 29 жовтня 2020 року включно без визначення застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді