Справа № 301/22/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2021 р. слідчий суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава Закарпатської області клопотання слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 07.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Слідчий слідчого відділення Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідчий СВ зазначила, що 07.01.2021 року до чергової частини Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області з заявою звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , про те, що в ніч з 06.01.2021 року на 07.01.2021 року невідома особа шляхом проникнення до сховища (курятника), яке розташоване на території вище вказаного дворогосподарства викрала трьох курей.

Пізніше було встановлено, що дана невідома особа був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

07.01.2021 року ОСОБА_6 при зверненні працівників поліції добровільно надав штани темно-синього кольору, які булі оглянуті, вилучені, та подальшому визнані речовим доказом по даному кримінальному провадженні та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області.

За вказаним фактом, відомості у відповідності до вимог ч.ч.1,4 ст.214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 07.01.2021 року року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні слідчий СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити зазначивши, що даний речовий доказ може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження для проведення експертних досліджень.
Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до переконання про задоволення даного клопотання з наступних підстав.
Згідно протоколу огляду місця події від 07.01.2021 року, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 добровільно видав штани, в які був одягнутий в ніч з 06.01.2021 на 07.01.2021 року, дані штани було оглянуто та вилучено ( а.с. 5-6).
Відповідно до постанови про визнання речовим доказом та приєднання до справи речових доказів від 07.01.2021 року оглянуті у протоколі огляду місця події штани темно-синього кольору визнано речовим доказом по матеріалам вказаного кримінального провадження та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Іршавського ВП ( а.с. 7, 8) .
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом чітко визначені підстави накладення арешту майна.
Зазначена слідчим СВ мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є проведення експертних досліджень.
Слід відмітити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого СВ підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 07.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:
-штани темно-синього кольору, які являються речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000018 від 07.01.2021 року, поміщені в поліпропіленовий пакет та знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Іршавського районного суду : ОСОБА_1