Справа № 496/4124/20
Провадження № 1-кп/496/475/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 000069 від 24.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сумгаіт, Азербайджан, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
за ознаками вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, а саме: незаконне придбання з метою збуту, зберігання, збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв.
Під час досудового розслідування, 28.09.2020 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 (захисник ОСОБА_5 ) укладено угоду про визнання винуватості, на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, згідно з умовами якої, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість, зобов`язується беззастережно визнати висунуте обвинувачення у судовому провадженні, сприяти проведенню судового провадження, внаслідок чого, сторони прийшли до узгодженої міри покарання, яке повинно бути призначено останньому у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень.
Прокурор, обвинувачений і його захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, кожного зокрема, вивчивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Крім цього, ч.1 ст. 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних даних, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Як вбачається з положень ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства, а також відсутні фактичні обставини визнання винуватості.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст наданої сторонами угоди про визнання винуватості, суд доходить до висновку про те, що прокурором, під час укладення угоди про визнання винуватості, не в повній мірі було зазначено правову кваліфікацію обвинувачення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а саме в п. 3 Угоди про визнання винуватості від 28.09.2020 року, вказано, що сторони погоджуються щодо призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 85 000 грн., але відповідно до санкції ч.1 ст. 204 КК України, передбачено штраф від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, що не було вказано в угоді про визнання винуватості, а тому суд вважає, що вказана угода не може бути затверджена у підготовчому судовому засіданні судом.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 474 КПК України передбачено, що угоду можна укладати, як під час досудового розслідування, так і судового провадження, при цьому, укладення угоди на різних стадіях кримінального провадження, мають різні наслідки.
Згідно з абз.2 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє у затвердженні угоди з підстав, визначених пунктами 1-6 цієї частини, при цьому, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень, зокрема, відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості та продовження судового провадження у загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 314, 369-372, 469, 470, 472, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 28.09.2020 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника, адвоката ОСОБА_5 .
Роз`яснити сторонам, що повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1