Справа № 282/9/21
Провадження № 1-кс/282/8/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2021 року

смт. Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Любар клопотання слідчого СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , з базовою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000243 від 19.11.2020,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, у якому зазначає, що у провадженні СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000243, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що 19 листопада 2020 року, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами чоловічої статті, на автомобілі марки «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, приїхали в смт. Любар, Житомирської області, та, в подальшому, припаркувались неподалік багатоповерхового житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з двома невстановленими слідством особами, цього ж дня близько 15 год. зайшли у під`їзд вказаного багатоповерхового будинку, де переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою заздалегідь заготовлених відмичок, пошкодили врізні замки квартири АДРЕСА_4 та проникли у середину зазначеної квартири. В подальшому, ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою в одній із кімнат даної квартири, в шафі виявили металевий сейф, в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 000 грн., який ОСОБА_4 спільно з невстановленою слідством особою з метою вчинення крадіжки замотали у покривало, яке взяли у даній квартирі, та з викраденим покинули місце вчинення злочину.
Викраденим майном ОСОБА_4 спільно з двома невстановленими особами розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 300 000 грн.
05.01.2021, відповідно до ст.ст.42, 276, 277 та 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах, поєднаному з проникненням у житло, тобто, у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.
Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколом огляду місця події від 19.11.2020;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 20.11.2020;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.11.2020;
- висновком судово-трасологічної експертизи №6/1-834 від 14.12.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.11.2020;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання із свідком ОСОБА_9 від 05.01.2021;

- протоколом обшуку в одного із фігурантів кримінального провадження за адресою: АДРЕСА_5 від 05.01.2021.

Отже, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання будь-яким спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та забезпечення можливості виконання судових рішень, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як жоден більш м`який запобіжний захід, передбачений главою 18 КПК України, не буде достатнім для запобігання зазначеним в клопотанні ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити з можливістю внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання з можливістю внесення застави не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1); незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4).

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Органом досудового розслідування 05.01.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.«с» ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, законним є арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Окрім цього, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України, відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86; 26 червня 1991).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Феррарі- Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37,15) зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а саме, що злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, відносяться до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, має слабкі соціальні зв`язки, не працевлаштований, неодружений, проживає в орендованій квартирі в іншому регіоні України, співучасники даного злочину достовірно не встановлені, слідчий суддя вважає, що існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідка, яка його впізнала та бачила на місці злочину, тому наявні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , після проведення обшуку за місцем фактично проживання, перебував під контролем працівників поліції, що свідчить про його фактичне затримання, тому слідчий суддя дійшов висновку, що саме з цього часу слід обчислювати строк тримання його під вартою.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, корисливий мотив кримінальних правопорушень, тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 та завдану ним шкоду, вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування - СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України, зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись ст.176 - 178, 183,194,196,197,309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 08 години 50 хвилин 05 січня 2021 року.

Строк дії ухвали встановити до 08 години 50 хвилин 05 березня 2021 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, яку має право внести підозрюваний або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) на депозитний рахунок Любарського районного суду Житомирської області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування - СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області та до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1