Провадження № 1-кс/127/8972/20
У Х В А Л А
Іменем України
17 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 15.09.2020 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором ОСОБА_5 про арешт майна.
Клопотання мотивовано тим, слідчим відділенням Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001483 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В судове засідання слідчий ОСОБА_6 не з`явився, однак 17.09.2020 звернувся до суду із заявою, в якій просив клопотання про арешт майна від 15.09.2020 залишити без розгляду.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явилися в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Розглянувши заяву слідчого ОСОБА_6 про залишення без розгляду його клопотання про арешт майна від 15.09.2020, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
За правилами встановленими частиною першою статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги завдання кримінального провадження та принцип диспозитивності при використанні особою своїх прав, слідчий суддя вважає, що залишення без розгляду клопотання слідчого ОСОБА_6 про арешт майна від 15.09.2020, за заявою самого слідчого, не порушує прав останнього та не суперечить вимогам КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 26, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя