УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001103 від 08.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, до черговоі? частини Таі?ровського ВП Киі?вського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеськіи? області надіи?шла заява ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 , про те що в 24.07.2020 двоє невстановлених осіб - чоловік та жінка, знаходячись на АДРЕСА_2 під приводом зателефонувати заволоділи мобільним телефоном заявниці «КсіоміРедмі-7» з сім карткою НОМЕР_1 . Сума матеріального збитку встановлюється. ЄО № 15528.

В ході досудового розслідування, ОСОБА_6 добровільно було видано майно, а саме: мобільний телефон «Redmi 7 by Xiaomi» чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , на який в подальшому вказала потерпіла ОСОБА_5 , як на те майно, що було раніше викрадено при обставинах зазначених в фабулі кримінального провадження, яке оглядом місця події було вилучено з дотриманням вимог КПК України, та в подальшому постановою слідчого визнано речовим доказом, який відповідно до ст.98 КПК України відповідає критеріям речових доказів, що можуть бути використані як речовий доказ в подальшому досудовому розслідуванні (проведення впізнання, експертиз, інших слідчих (розшукових) дій, в який виникне необхідність та в подальшому судовому розгляді).

Слідчий звернулась з клопотанням про арешт майна, обґрунтовуючи клопотання тим, що вищевказані предмети мають суттєве значення для доказування вини у кримінальному провадженні та є речовими доказами.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Відповідно до рапорту власник майна належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що вищезазначений предмет належать особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за зверненням цієї особи було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001103 від 08.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.

Зобов`язати потерпілу ОСОБА_5 99885 на першу вимогу слідчого надати мобільний телефон «Redmi 7 by Xiaomi» чорного кольору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1