ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/4203/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/3210/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з часу фактичного затримання з 22.09.2017 року до набрання вироком Автозаводського районного суд м. Кременчука від 13.11.2017 року законної сили.

В обґрунтування прийнятого рішення суд вказав на те, що злочин було вчинено засудженим після 21 червня 2017 року, а тому дія Закону №838-VІІІ від 26.11.015 року на ОСОБА_8 не поширюється.

При цьому судом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, які були ним вчинені 22.07.2017 року, 12.09.2017 року, 19.09.2017 року, та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та попереднім вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.11.2017 року, призначено остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишена без змін. Початок строку відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання з 22.09.2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 01.08.2018 року вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2017 року залишено без змін.

ОСОБА_7 засуджений вище вказаним вироком за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, які були ним вчинені 22.07.2017 року, 12.09.2017 року, 19.09.2017 року, тобто після набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року.

Крім того, ухвалою суду від 22.07.2019 року по справі № 644/5145/19 засудженому ОСОБА_7 було відмолено в задоволенні клопотання про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за вказаний вище період. Ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили 30.07.2019 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суд скасувати, задовольнивши його клопотання.

В обґрунтування вимог посилається на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України.

При цьому зазначає, що перший злочин він скоїв до 21.06.2017 року, а відтак йому має бути зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.09.2017 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який вчинено останнім 12.09.2017 року.

Відповідно до вказаної ухвали ОСОБА_7 був фактично затриманий 22.09.2017 року, що підтверджується протоколом затримання від 22.09.2017 року.

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.11.2017 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який був ним вчинений 08.07.2017 року та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.06.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Міра запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню не застосовувалася.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.11.2017 року набрав законної сили 07.12.2017 року.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, які були ним вчинені 22.07.2017 року, 12.09.2017 року, 19.09.2017 року, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та попередній вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.11.2017 року, призначено остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишена без змін. Початок строку відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання з 22.09.2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 01.08.2018 року вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2017 року залишено без змін.

З вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_7 було засудженого і за злочин у зв`язку з вчиненням якого йому було 22.09.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Засуджений на даний час відбуває покарання у Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)».

Таким колегія суддів констатує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2017 року, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, які були ним вчинені 22.07.2017 року, 12.09.2017 року, 19.09.2017 року, тобто після набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року.

Відтак, враховуючи, що засудженим було вчинено злочини передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, які були ним вчинені 22.07.2017 року, 12.09.2017 року, 19.09.2017 року, тобто після набрання чинності Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VII від 26.11.2015 року), а відтак з цих же підстав вважає доводи його апеляційної скарги необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 липня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -