Справа № 203/2683/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участі прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000847,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000847, відомості за яким були внесені до ЄРДР 05.05.2020 року та 14.07.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.189, ч.2 ст.189 КК України.
Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
16.06.2020 року за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та 17.06.2020 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 16.2020 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, без визначення застави.
В наданому клопотанні слідчим поставлено питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному строком на 60 днів, без визначення застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри та неправильну кваліфікацію дій підозрюваного; недоведеність прокурором факту наявності зазначених в клопотанні ризиків та підстав для продовження застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. З урахування цього, даних про особу підозрюваного, просили змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Перевіряючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя у відповідності до ст.178 КПК України приймає до уваги надані до клопотання матеріали кримінального провадження, які в достатній мірі свідчать про факт вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України та обгрунтовану підозру у його вчиненні ОСОБА_5 .
Також слідчим суддею приймається до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.07.2001 року зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Слідчий суддя враховує вік підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, що останній раніше не судимий.
Разом з цим, враховується відсутність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків за місцем проживання, що останній офіційно не працевлаштований, не мав постійного джерела доходів та підозрюється у вчиненні корисного злочину, з погрозою застосування фізичного насильства.
Таким чином, тяжкість покарання, обставини кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується підозрюваному, дані про його особу, в своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що ризики, які враховувались при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали та перебуваючи на свободі підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, перешкоджаючи встановленню важливих обставин у кримінальному провадженні та обєктивному проведенню досудового розслідування.
Також слідчий суддя враховує, що на теперішній час у кримінальному провадженні необхідно: розсекретити та долучити до матеріалів ухвали Дніпровського апеляційного суду про дозвіл на проведення негласних слідчих дій; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 4-х призначених судових експертиз; вчинити інші слідчі дії, необхідні для закінчення досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя погоджується, що через складність кримінального провадження та обсяг необхідних слідчих та процесуальних дій, які слід провести, закінчити досудове розслідування до спливу строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу не вбачається можливим.
Розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя, враховуючи вищезазначене та відповідно до ст.183 КПК України, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти наявним ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого, необхідність його задоволення та продовження обраного підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 жовтня 2020 року включно, без визначення застави відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Керуючись ст.ст.131,176-178,182,183,184,193,194,196,197,199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, заявлене у рамках кримінального провадження №0000847 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, до 08 жовтня 2020 року включно, без визначення застави відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1