ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9727/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-cc/819/393/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
підозрюваної: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000232 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2020 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чорнобаївка, Білозерського району, Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 22.08.2020 року.
Покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:
-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 20.00 год. по 07.00 год.;
-прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;
-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
-заборонити спілкуватись зі свідком ОСОБА_9 , окрім участі у слідчих (розшукових) діях;
-здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України;
Звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
При постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 168 160 грн.
У разі внесення застави покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 , працівниками та депутатами Степанівської сільської ради, за винятком участі у слідчих та судових діях;
-не заходити до приміщення Степанівської сільської ради, здати на зберігання всі документи, що дають право на виїзд з України.
Вказує, що слідчим суддею фактично не було враховано, що ОСОБА_7 , будучи виконувачем обов`язків голови Степанівської сільської ради, займаючи відповідальне становище, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, та знаходячись на свободі має реальну можливість перешкоджати встановленню об`єктивної істини, шляхом незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на ОСОБА_9 .
Також існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду, та ОСОБА_7 може ухилятися від проведення слідчих та інших процесуальних дій.
Крім того зазначає про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризику того, що підозрювана, маючи доступ до приміщень сільської ради, може знищити, сховати, спотворити речі і документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Апелянт стверджує, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, та запобігти зазначеним в апеляційній скарзі ризикам.
Зазначає, що висновки слідчого судді про відсутність наведених у клопотанні ризиків не відповідають фактичним обставинам справи, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Також вказує, що відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має бути визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 168 160 грн.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Адвокат ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви Суду.
Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою та підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя згідно змісту ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризиків чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, тощо.

Як видно, розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України та зазначив, що не було прокурором доведено, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000232.

23.06.2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.06.2020 року їй було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у тому, що вона будучи депутатом Степанівської сільської ради, обіймаючи посаду секретаря цієї ради, виконуючи згідно із розпорядженням №1-суд від 31.05.2019 «Про виконання рішення суду» обов`язки Степанівського сільського голови та голови виконавчого комітету Степанівської сільської ради, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, 01.06.2020 року, умисно, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні Степанівської сільської ради за адресою: м. Херсон, с. Степанівка, вул. Джона Говарда, 55, повідомила ОСОБА_9 , що за вирішення питання щодо погодження документів, необхідних для отримання в оренду земельних ділянок, необхідно надати неправомірну вигоду загальною сумою 1000 доларів США і 23.06.2020 року отримала від ОСОБА_9 неправомірну вигоду загальною сумою 1000 доларів США, за вирішення питання щодо погодження документів, необхідних для отримання в оренду земельних ділянок, підписання договорів оренди на вказані земельні ділянки, зменшення суми орендної плати за їх використання.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри належним чином перевірена слідчим суддею та на цій стадії досудового розслідування кримінального провадження підтверджується даними, що містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколі обшуку від 23.06.2020 року, протоколі освідування особи від 23.06.2020 року, договорах про надання в оренду земельної ділянки та ін.

Застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та врахував, що підозрювана має сім`ю, постійне місце проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності та мінімальну вірогідність ухилення підозрюваної від процесуальних обов`язків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

Слідчий суддя зазначив, що прокурор не надав жодного обґрунтування чи посилання на існування доказів, що б вказували на намір підозрюваної переховуватися від слідства та суду. Взявши до уваги відомості про соціальні зв`язки підозрюваної, наявність у неї постійного місця проживання, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі доведення її винуватості, не підтверджує існування ризику втечі. Як вірно зазначив слідчий суддя ризик втечі має оцінюватися у сукупності факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку із країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, і необхідність дослідження всієї сукупності факторів, а не лише тяжкість ймовірного покарання визначена усталеною практикою ЄСПЛ.

Як видно із клопотання, ризик переховуватися від слідства і суду слідчий обґрунтовував лише тяжкістю покарання, що загрожує та можливістю підозрюваної виїхати до тимчасово окупованого півострова Крим.

Проте, допускаючи таку ймовірність, ні слідчий, ні прокурор не навели переконливих доводів на її підтвердження.

Не зазначено таких доводів і в апеляційній скарзі прокурора, в якій міститься лише перелік ризиків, без жодного обґрунтування доведеності їх існування.

Натомість, як вбачається із матеріалів провадження підозрювана є соціально адаптованою людиною, має сім`ю, двох неповнолітніх дітей на утриманні, постійне місце реєстрації та проживання. За місцем роботи характеризується позитивно, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, має позитивну репутацію та місце роботи.

Навів слідчий суддя і переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку про недоведеність існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, ризику знищити, сховати, спотворити речі і документи чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя встановив наявність існування ризику впливу підозрюваної на заявника та свідків, та зазначив, що вказаний ризик можливо вирішити також і при розгляді клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від посади.

Оцінюючи вірогідність існування наведених в апеляційній скарзі ризиків, суд апеляційної інстанції виходить із положень ст.178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу злочину та особистості підозрюваного (його характеру, маральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального провадження (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань.

На думку колегії суддів твердження прокурора про наявність вказаних в апеляційній скарзі ризиків того, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, знищити, сховати, спотворити речі і документи, які мають значення для справи, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитися від слідства та суду є припущеннями та не доведені стороною обвинувачення відповідно до положень ч.5 ст.132 КПК України.

Посилання прокурора на наявність цих ризиків не знаходять свого підтвердження під час перевірки матеріалів справи апеляційним судом.

Крім того, доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності не свідчать про те, що встановлений ризик з числа передбачених ст. 177 КПК України може бути усунутий лише шляхом застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

З урахуванням даних про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, сім`ю, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, притягується до кримінальної відповідальності вперше, позитивно характеризується, має офіційне працевлаштування, а також зважаючи на відсутність відомостей щодо спроб ОСОБА_7 ухилятися від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкодити слідству, на переконання колегії суддів, не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та тяжкість передбаченого за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваної від процесуальних обов`язків не є занадто високою, у зв`язку із чим відносно неї може бути застосований інший, більш м`який вид запобіжного заходу, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Судова колегія погоджується із тим, що домашній арешт із забороною покидати місце проживання у певний період доби із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема обов`язку здати документи, що дають право виїзду за межі України, заборони спілкуватися із заявником, прибувати за першою вимогою до слідчого, суду у повній мірі зможе запобігти встановленому слідчим суддею ризику та сприятиме належній процесуальній поведінці підозрюваної.
Під час апеляційного розгляду прокурором не було зазначено про те, що підозрювана порушує чи не виконує покладені на неї процесуальні обов`язки, або іншим чином перешкоджає кримінальному провадженню. Не було встановлено і спроб ОСОБА_7 ухилитися від слідства та суду. Підозрювана виконувала обов`язок явки до суду, зокрема в судові засідання апеляційного суду.
Підозрювана таким чином після постановлення оскаржуваної ухвали демонструє належну процесуальну поведінку, і це також спростовує доводи апеляційної скарги про те, що лише найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою спроможний запобігти наявним ризикам.
Додатковим запобіжником встановленого ризику впливу підозрюваної на заявника та свідків також слугує прийняте слідчим суддею рішення про відсторонення ОСОБА_7 від посади секретаря Степанівської сільської ради, виконання обов`язків Степанівського сільського голови, і голови виконавчого комітету Степанівської сільської ради строком до 22.08.2020 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ні клопотання слідчого, ані апеляційна скарга прокурора не містять обґрунтованих доводів для обрання відносно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчим суддею проаналізовані всі доводи клопотання, надана оцінка обставинам, що відповідно до ст. 178 КПК України підлягають врахуванню при вирішені питання про застосування запобіжного заходу, наведено мотиви, з яких слідчий суддя виходив, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги висновки слідчого судді не спростовують, вони є непереконливими, а відтак апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. 376 ч.2, 404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2020 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4