У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, подане в межах кримінального провадження № 000987, внесеного до ЄРДР від 16.08.2019,

встановив:

31.08.2020 представник заявника звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт на земельну ділянку, накладений за ухвалою слідчого судді у справі №308/11544/19. Вказана ухвала постановлена в межах кримінального провадження № 000987, внесеного до ЄРДР від 16.08.2019. Вказує, що накладення арешту є необґрунтованим, наразі відсутні підстави для продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання підлягає до задоволення, а накладений арешт на земельну ділянку до скасування.

Предметом розгляду поданого клопотання є скасування прийнятого слідчим суддею рішення про накладення арешту на земельну ділянку з підстав, зокрема, відсутності потреби у продовженні дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явився, однак останній подав заяву від 29.09.2020, в якій підтримав подане клопотання, з підстав визначених в такому, просив таке задовольнити та здійснювати розгляд клопотання, за його відсутністю.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином.

Прокурор в судове засіданні не з`явився, хоча про час і місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, однак його неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що в провадженні слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження №0000987 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у справі № 308/11544/19 від 07.11.2019 накладено арешт по кримінальному провадженню №0000987 від 16.08.2019, шляхом заборони відчуження та заборони проведення будівельних робіт на наступний об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку за кадастровим номером :11:011:0187, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Вказана ухвала мотивована тим, що земельна ділянка (нерухоме майно) має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000987 та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є об`єктом вчиненого злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявник зазначає, що 09.04.2020 на його адресу надійшов рекомендований лист №281 від Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).У вказаному вище листі містились: супровідний лист про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2020 № 19913 та постанова державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_7 про відкриття виконавчого провадження ВП № 61676682 від 31.03.2020 по виконанню ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у справі № 308/11544/19 від 07.11.2019, якою накладено арешт по кримінальному провадженню №0000987 від 16.08.2019, шляхом заборони відчуження та заборони проведення будівельних робіт на наступний об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку за кадастровим номером :11:011:0187, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Заявник в розглядуваному клопотанні зазначає, що судових викликів про необхідність з`явитися до суду у даній справі не отримував та фактично не знав про розгляд справи щодо його майна. Тож, розгляд клопотання про накладення арешту на земельну ділянку, належну заявнику відбувся без участі власника майна.

Окрім цього, власник майна вважає, що накладення арешту на його майно порушує законні права та інтереси останнього, тобто арешт накладено необґрунтовано, а також вважає, що подальша доцільність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала. Так, накладення арешту на, зокрема, земельну ділянку, є втручанням в право ОСОБА_3 як власника земельної ділянки по володінню, користуванню та розпорядженню відповідним майном.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, з матеріалів, доданих до клопотання, з`ясовано, що земельна ділянка за кадастровим номером :11:011:0187, площею 0,0751 га, цільове призначення якої: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, «Шахта» мікрорайон (номер записку про право власності 27516566, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 248) належить на праві приватної власності заявнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Вказана земельна ділянка, згідно з договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1012 від 16.08.2018, була продана ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Продавець), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , у власність ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Покупець), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Вказаний вище договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_9 . При посвідченні такого договору нотаріусом зафіксовано, що підписи сторін (Продавця та Покупця) здійснено в її присутності, а особи сторін (Продавця та Покупця) встановлено, їх дієздатність, правоздатність та належність ОСОБА_8 (Продавцю) земельної ділянки перевірено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В кримінальному провадженні № 0000987, слідство в якому триває понад рік, органом досудового розслідування не вчинено необхідних слідчих та процесуальних дій для встановлення обставин злочину, які б виправдовували подальше обмеження права власності заявника ОСОБА_3 на належне йому майно. Так, в межах розглядуваного кримінального провадження, жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ст. 356 КК України, відсутні відомості про причетність заявника ОСОБА_3 до вчинення злочину щодо якого проводиться досудове розслідування тощо.

Тож, орган досудового розслідування, в порушення принципу диспозитивності, не надав слідчому судді доказів, які б свідчили про необхідність продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельної ділянки за кадастровим номером :11:011:0187З, а відтак не довів слідчому судді наявність потреби у продовженні дії даного заходу.

Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відтак, на даній стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000987 від 16.08.2019 відсутні підстави для забезпечення кримінального провадження, а саме арешту земельної ділянки за кадастровим номером :11:011:0187, площею 0,0751 га, цільове призначення якої: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, «Шахта» мікрорайон (номер записку про право власності 27516566, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 248), шляхом заборони відчуження та заборони проведення будівельних робіт, так як згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited проти України» від 23.01.2014 (заява № 19336/04) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Враховуючи вищевикладене, подальша потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно ОСОБА_3 відпала. За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 167-169, 171, 174, 236, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 у справі № 308/11544/19 від 07.11.2019 по кримінальному провадженню №0000987 від 16.08.2019, шляхом заборони відчуження та заборони проведення будівельних робіт на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку за кадастровим номером :11:011:0187, площею 0,0751 га, цільове призначення якої: для індивідуального садівництва, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, «Шахта» мікрорайон (номер записку про право власності 27516566, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 248), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1