Справа № 444/2000/18
Провадження № 1-кп/444/35/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

номер кримінального провадження № 0000625, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018 року

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,з вищою освітою, одруженого, працюючого ПП -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.357, ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 02 травня 2018 року, приблизно о 23 годині 15 хвилин, знаходячись в якості пасажира в салоні автомобіля марки «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташованого на грунтовій дорозі, на території польових мисливських угідь ДП «Жовківське лісове господарство», на віддалі приблизно 550 метрів від господарства, що розташовано по вул. Л. Українки, 87, в с. Туринка, Жовківського району Львівської області, здійснюючи полювання без належного на це дозволу, тримаючи у руках мисливський карабін марки «SAUER - S202», серійний номер НОМЕР_2 , з приладом нічного бачення марки «PULSAR XD 75», не маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень, через опущене скло вікна вказаного вище автомобіля, спрямував карабін в напрямку місце знаходження ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які в той час лежали на землі один біля одного, та яких не міг розпізнати як людей, хоча повинен був і міг передбачити таку вірогідність, після чого здійснив один постріл із зазначеної вище зброї, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення правого плеча з масивним дефектом плечової кістки, м`язів, променевого нерву; відкритий перелом другої п`ясної кістки, рвані рани лівої кисті, які були небезпечними для життя в мить спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, та потерпілому ОСОБА_11 - вогнепальне кульове поранення лівої кисті з вогнепальним уламковим переломом діафіз третьої, четвертої п`ясних кісток з ушкодженням сухожилків розгиначів четвертого, п`ятого пальців, які відносяться до тілесного ушкодження середньої важкості по ознаці тривалого розладу здоров`я та значної стійкої втрати працездатності менш як на одну третину.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив необережне тяжке та середньої тяжкості тілесні ушкодження , тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 128 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав та зазначив він з необережності допустив вчинення даного кримінального правопорушення, жодного умислу на його вчинення у нього не було. Також пояснив, що надав кошти потерпілому ОСОБА_8 на лікування у розмірі 70000 грн.. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні з приводу покарання поклався на думку прокурора із цивільним позовом про відшкодування матеріальних чи моральних збитків не звертався, однак зазначив, що обвинувачений відшкодував йому 70000,00 гривень

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив факти викладені у фабулі обвинувального акту, щодо покарання поклався на думку прокурора, із цивільним позовом про відшкодування матеріальних чи моральних збитків не звертався. Зазначив, що обвинувачений йому коштів на лікування не відшкодовував.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими доказами , які були досліджені безпосередньо судом в судовому, а саме: протоколом огляду місця події від 03.05.2018 року, яким зафіксовано автомобіль, в якому перебував ОСОБА_4 під час вчинення злочину та набої, ніж, рушницю, штатив, які знаходились в даному автомобілі з фототаблицею та схемою до нього; протоколом огляду місця події від 03.05.2018р., яким зафіксовано місце вчинення злочину та вилучені на ньому речі; протоколом огляду місця події від 03.05.2018р., яким зафіксовано, огляд господарства за адресою в АДРЕСА_2 та вилучені речі з фототаблицею та схемою до нього; висновком експерта № 148/2018 від 14.05.2018 року згідно якого у ОСОБА_11 при поступленні в лікарню, як свідчать медичні документи мали місце тілесні ушкодження:вогнепальне кульове поранення лівої кисті з вогнепальним уламковим переломом діафіз третьої, четвертої п`ясних кісток з ушкодженням сухожилків розгиначів четвертого, п`ятого пальців; висновком експерта № 134/2018 від 14.05.2018 року згідно якого у ОСОБА_8 при поступленні в лікарню, як свідчать медичні документи мали місце тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення правого плеча з масивним дефектом плечової кістки, м`язів, променевого нерву; відкритий перелом другої п`ясної кістки, рвані рани лівої кисті, які були небезпечними для життя в мить спричинення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження; протоколом огляду мисливського карабіну від 04.05.2018р. з фототаблицею до нього; протоколом проведення слідчого експерименту від 05.05.2018року, яким встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 розповів та показав за яких обставин було вчинено злочин та додатком № 1 до протоколу слідчого експерименту проведеного 05.05.2018р.; протоколом огляду предметів та відеозаписів від 05.07.2018р, яким встановлено, що за результатами слідчого експерименту встановлено, що з місця здійснення пострілу неможливо розпізнати двох людей в лежачому положенні як людину чи як двох людей; постановою про речові докази від 05.07.2018 року, згідно якої мисливський карабін марки «SAUER - S202», з серійним номером НОМЕР_2 із приладом нічного бачення (тепловізором) марки «PULSAR XD 75», дозвіл на зброю за № НОМЕР_3 на карабін марки «SAUER - S202», з серійним номером НОМЕР_2 , належні ОСОБА_4 , куртка із слідами речовини бурого кольору, належну потерпілому ОСОБА_8 , визнати речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000625 від 03.05.2018, визнано речовим доказом.

Зауважень з приводу належності та допустимості доказів сторони не подали.

Отже, наведені докази є належними та допустимими та свідчать, що ОСОБА_4 допустив необережність у формі злочинної недбалості, оскільки не передбачав можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння хоча повинен був і міг їх передбачити.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив необережне тяжке та середньої тяжкості тілесні ушкодження і тому суд такі його дії кваліфікує за ст. 128 КК України.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину суд вважає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено та органом обвинувачення в вину обвинуваченому не пред`явлено.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України( станом на час вчинення злочину), є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд вважає, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, це діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України і обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення. Однак не підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки існують підстави для з звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, згідно санкції ст.128 КК України необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Стаття 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого ст. 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Згідноч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Судом встановлено, що обвинувачений є інвалідом другої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою № 1891 від 12.08.2020р., а тому на підставі ч.3 ст.56, ч. 2 ст. 57, ч. 3ст.61 КК України покарання у виді громадських робіт, виправних робіт або обмеження волі не може бути застосовано до непрацездатних осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд не вправі перейти до більш м`якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засуджену особу від покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 349, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України та звільнити ОСОБА_4 від покарання.

Речові докази:

- Мисливський карабін марки «SAUER - S202», з серійним номером НОМЕР_2 із приладом нічного бачення (тепловізором) марки «PULSAR XD 75», дозвіл на зброю за № НОМЕР_3 на карабін марки «SAUER - S202», з серійним номером НОМЕР_2 , належні ОСОБА_4 які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області- повернути ОСОБА_4 .

- куртку із слідами речовини бурого кольору, належну потерпілому ОСОБА_8 , яку передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області- повернути ОСОБА_8 .

- сліди речовини бурого кольору, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області - знищити.

Скасувати ухвалу слідчого судді про арешт від 04.05.2018 року .

Скасувати ухвалу слідчого судді про арешт від 05.05.2018 року

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1