Провадження № 1-кс/734/672/20 Справа № 734/2410/20
У х в а л а

іменем України

26 серпня 2020 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000091, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000091, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 21.08.2020 до Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка шахрайським шляхом під виглядом виплат пенсії надала фальшиві грошові кошти в сумі 7 тис. грн., що мало місце протягом останніх трьох місяців.

21.08.2020 проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого у носовій хустинці були виявлені грошові купюрами по 200 грн. Також серед грошових коштів виявлені грошові кошти (сувенірні) купюрами по 1000 грн у кількості 5 штук та по 500 грн. у кількості 5 штук.

ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції сувенірні (фальшиві) грошові кошти в сумі 7 тис. грн. 5 купюр по 1000 грн. та 4 купюри по 500 грн.

Сувенірні грошові гроші належать не встановленій особі, що здійснила обмін належних ОСОБА_4 грошових коштів на сувенірні (фальшиві).

Сувенірні грошові кошти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Вони мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, так як несе на собі сліди злочину, а тому для збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування встановлене цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або права на відчуження, розпорядження або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився але попередньо надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі. Клопотання підтримує.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя:-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000091, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на сувенірні грошові кошти в сумі 7 тис. грн. номіналом 5 купюр по 100 грн. та 4 купюри по 500 грн. добровільно надані ОСОБА_4 з метою збереження речових доказів та позбавлення останніх права на відчуження, розпорядження, користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1