Справа № 216/7496/19
Провадження № 1-р/216/14/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Риженко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 заяву Міністерства юстиції України про роз`яснення судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Міністерство юстиції України звернулось до суду з заявою про роз`яснення ухвали Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_1 у відповідність із законодавством України, яка мотивована тим, що російська сторона просить надати додаткові роз`яснення зазначеної ухвали, оскільки вважає її недостатньо вмотивованою в частині кваліфікації вчиненого ОСОБА_1 злочину та визначення йому строку покарання.

Представник Міністерства юстиції України та учасники судового провадження в судове засідання не прибули, однак це не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення судового рішення відповідно до положень ч. 2 ст. 380 КПК України.

Вивчивши вказану заяву та дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, в тому числі можливістю різного їх тлумачення, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

Отже, роз`яснення судового рішення це викладення його у більш ясній і зрозумілій формі. При цьому суд, здійснюючи роз`яснення судового рішення, викладає більш повно, чітко і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає певні труднощі для однозначного сприйняття (можливість різного тлумачення висновків суду), не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Виходячи з вимог кримінального процесуального закону, роз`яснення судового рішення може бути здійснено у разі, якщо без такого роз`яснення судове рішення складно виконати через високу ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності його резолютивної частини.

Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Судом встановлено, що ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2019 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України. Вирок Верхнєпишмінського міського суду Свердловської області від 28.09.2018 року, яким ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 10 місяців у виправній колонії суворого режиму - приведено у відповідність із законодавством України. Визнано ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років 10 (десять) місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_1 визначено обчислювати з 28 вересня 2018 року та зарахувати йому в строк відбування покарання час перебування під вартою з 25 липня 2017 року до 27 вересня 2018 року.

Зазначена ухвала відповідає вимогам статті 372 КПК України та містить, зокрема, мотиви, з яких суд виходив при її постановленні, і положення закону, якими він керувався. Зміст ухвали є доступним для сприйняття й не припускає варіантності свого тлумачення, оскільки містить чітко та зрозуміло викладені мотиви й обґрунтування прийнятого судом рішення.

З мотивувальної та резолютивної частини ухвали вбачається, що вона містить чіткий і зрозумілий висновок по суті предмету судового розгляду, її текст не викликає складності для розуміння, суть його ясна та недвозначна, а резолютивна частина цього судового рішення містить чіткі, зрозумілі, конкретні та вичерпні висновки по суті питання, що вирішувалось.

Водночас із доданої до заяви копії листа Міністерства юстиції Російської Федерації від 17.07.2020 року № 06-80222/20 випливає, що останньому не зрозуміло, чому суд у порушення положень ч. 3 ст. 68 КК України, кваліфікувавши дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, визначив останньому покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років 10 місяців, зважаючи на те, що в даному випадку строк покарання за замах на вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, не може перевищувати 8 (восьми) років позбавлення волі.

За таких обставин, незважаючи на фактичне роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд вважає за необхідне роз`яснити вказане судове рішення, ураховуючи важливість вирішення цього питання для ефективної реалізації прав засудженого іноземним судом громадянина України з огляду на високий ступінь ризику відмови російською стороною в його передачі в Україну через незрозумілість останній цього судового рішення, що може призвести до його не виконання взагалі та істотного порушення прав ОСОБА_1 .

Так, зі змісту вказаної ухвали вбачається, що при її постановленні суд дійсно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великих розмірах, вчинений організованою групою.

При цьому суд навів у своєму рішенні та взяв до уваги положення ч. 3 ст. 68 КК України, за якими в даному випадку строк покарання не може перевищувати 8 (восьми) років позбавлення волі як 2/3 (дві третини) від 12 років максимального строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 307 КК України.

Разом з тим суд визначив засудженому вироком Верхнєпишмінського міського суду Свердловської області від 28.09.2018 року ОСОБА_1 строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, у виді 14 років 10 місяців позбавлення волі, дотримуючись таким чином тривалості покарання, призначеного йому вироком російського суду, на виконання імперативних вимог ч. 4 ст. 610 КПК України.

Водночас суд взяв до уваги, що в заявленому клопотанні Міністерство юстиції України просило суд при визначенні строку покарання, який підлягатиме відбуванню у разі передачі ОСОБА_1 в Україну, врахувати вимоги ч. 1 ст. 10 і ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року щодо максимального врахування покарання, визначеного вироком російського суду, з метою створення належних підстав для реалізації засудженим права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання. Водночас Міністерство юстиції України в своєму клопотанні зауважило, що відповідно до судової практики в Російській Федерації російський суд і Міністерство юстиції Російської Федерації відмовляють у передачі засуджених громадян в Україну в разі, якщо визначене в Україні покарання є меншим за визначене у вироку, вказуючи підставою для відмови ту обставину, що покарання, призначене вироком російського суду, є неспівмірним з покаранням, яке засуджений зможе відбути в Україні у разі його передачі для подальшого відбування покарання.

Наведені вище обставини відповідно були враховані судом під час розгляду клопотання, що знайшло своє відображення в описовій частині ухвали.

Крім того, зважаючи на вказані в клопотанні мотиви, питання щодо необхідності призначення засудженому ОСОБА_1 покарання максимально приближеного до покарання за вироком російського суду було предметом окремого обговорення в судовому засіданні за участю прокурора та захисника, який був залучений судом з метою забезпечення належної реалізації права на захист і максимального дотримання прав засудженого при розгляді вказаного клопотання за його відсутності. У результаті такого обговорення всі учасники судового розгляду висловили одностайну позицію, що наведені в клопотанні обставини безумовно заслуговують на увагу, тому необхідно дотриматись запропонованих Міністерством юстиції України умов при визначенні ОСОБА_1 строку покарання з метою ефективної реалізації засудженим гарантованого йому права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання.

Отже, ураховуючи наведені положення закону та встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд дійшов переконливого висновку, що в даному випадку саме в найкращих інтересах засудженого ОСОБА_1 слід максимально дотриматись покарання, визначеного йому вироком суду Російської Федерації.

При цьому суд зауважує, що частиною 7 ст. 610 КПК України передбачено право Міністерства юстиції України як органу, що подав клопотання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, оскаржити в апеляційному порядку ухвалу, постановлену згідно з цією статтею.

З огляду на наведене, з метою належної реалізації прав засудженого іноземним судом громадянина України ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити заяву Міністерства юстиції України про роз`яснення судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 380, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Міністерства юстиції України про роз`яснення судового рішення задовольнити.

Роз`яснити, що строк покарання у виді позбавлення волі, який підлягає відбуванню ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України на підставі вироку Верхнєпишмінського міського суду Свердловської області від 28.09.2018 року, визначено в розмірі 14 років 10 місяців з урахуванням вимог частини 4 статті 610 Кримінального процесуального кодексу України щодо дотримання тривалості призначеного вироком іноземного суду покарання з метою забезпечення ефективної реалізації засудженим права бути переданим в Україну як державу свого громадянства для подальшого відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ю.В. Онопченко