Справа № 991/946/21
Провадження 1-кс/991/970/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 лютого 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, що полягає у нерозгляді клопотання,

ВСТАНОВИВ:

1.10 лютого 2021 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, що полягає у нерозгляді клопотання у кримінальному провадженні № 002416 (далі Кримінальне провадження).
2.Вимоги скарги мотивовані тим, що 28 січня 2021 року ОСОБА_3 було направлено на електронну адресу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі САП) клопотання № VYH--01 від 28 січня 2021 року щодо вчинення низки слідчих (розшукових), процесуальних та інших дій, в тому числі тимчасових доступів, обшуків та допитів.
2.1.Заявник зазначає, що станом на дату подання скарги його клопотання розглянуте не було, відповіді про результати розгляду клопотання не отримано. У зв`язку з цим робить висновок про порушення прокурором порядку, встановленого ст. 220 КПК України, що стало підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора. Просить у скарзі таке: зобов`язати уповноважену особу САП вручити йому документальне підтвердження про прийняття цієї заяви про вчинення кримінального правопорушення та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; розглянути клопотання від 28 січня 2021 року в порядку ст. 220 КПК України; про результати виконання ухвали проінформувати слідчого суддю Вищого антикорупційного суду; у випадку надання уповноваженою особою САП постанови про відмову або часткову відмову у задоволенні клопотання, скасувати таку постанову, як незаконну та необґрунтовану.
3.Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 10 лютого 2021 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

4.Учасники судового розгляду надали такі пояснення.

4.1. ОСОБА_3 підтримав доводи скарги. Додатково пояснив, що вважає себе потерпілим у Кримінальному провадженні, оскільки в результаті описаних ним у заяві про вчинення кримінального правопорушення діянь втратив 1 млн. доларів США.

4.2.Прокурор САП у судове засідання не з`явився, проте надіслав свої пояснення, з яких вбачається, що він заперечує проти задоволення скарги. Додатково звернув увагу, що на виконання ухвал слідчих суддів Вищого антикорупційного суду були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 № VYH--01 від 16 листопада 2020 року, за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 365-2 КК України. Відповідно до заяви Голова НБ України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , директори-розпорядники ФГВФО, голова Державної служби фінансового моніторингу України та підпорядковані їм особи при здійсненні своїх повноважень стосовно факту виведення з ПАТ «Конверсбанк» (в подальшому ПАТ «Міський комерційний банк») через Meinl Dfnk Aktiengesellscgaft 62 млн євро. За таких обставин досудове розслідування здійснюється щодо спричинення збитків юридичній особі ПАТ «Конверсбанк», ОСОБА_3 має статус заявника у цьому Кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 220 КПК України розгляд клопотань заявника законом не передбачено. Крім того, зазначив, що подане звернення ОСОБА_3 від 28 січня 2021 року направлено для розгляду за належністю до Національного бюро, оскільки у ньому ставилися вимоги про проведення слідчих дій та надання доступу до матеріалів провадження.
5.Оцінивши обставини, що викладені в скарзі та доданих до неї матеріалах, поясненнях особи, яка звернулася зі скаргою, та прокурора, слідчий суддя приходить до таких висновків.

6.В ході судового розгляду встановлено, що 28 січня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури з клопотанням № VYH--01 від 28 січня 2021 року щодо вчинення низки слідчих (розшукових), процесуальних та інших дій, в тому числі тимчасових доступів, обшуків та допитів. Вказане клопотання не було розглянуто, у зв`язку з чим ОСОБА_11 звернувся зі скаргою до слідчого судді.

7.Прокурор у своїх поясненнях зазначає, що ОСОБА_11 є заявником у Кримінальному провадженні, а тому розгляд клопотань заявника не передбачений законом.

7.1.Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи, в тому числі, з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

7.2.З ч. 5 ст. 55 КПК України вбачається, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

7.3.З матеріалів доданих до скарги не вбачається, що прокурором або детективом у Кримінальному провадженні виносилась постанова про відмову у визнанні потерпілим.

7.4.З огляду на наведене слідчий суддя доходить до висновку, що ОСОБА_3 на даний момент перебуває у статусі потерпілого у Кримінальному провадження, якого він набув з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

8.Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк. Зокрема, статтею 220 КПК України встановлений порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. Клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

8.1.Порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України). Згідно із приписами ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

8.2.Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя уповноважений дослідити обставини щодо виконання цього обов`язку.

9.З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29 грудня 2020 року вбачається, що детективами НАБ України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП процесуальне керівництво, у Кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1 КК України. ОСОБА_3 , відповідно до зазначеного витягу, є потерпілим (заявником) у Кримінальному провадженні.

10.Статтею 220 КПК України встановлений процесуальний порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування. При чому встановлений у ч. 2 ст. 220 КПК України порядок передбачає два способи реагування за наслідками розгляду заявлених клопотань:

1) повідомлення особи, яка заявила клопотання, про результати розгляду;

2) винесення вмотивованої постанови про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

10.1.Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя для встановлення факту бездіяльності уповноважений дослідити обставини виконання цього обов`язку у передбачений триденний строк. Разом з тим, бездіяльність прокурора може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним процесуальним реагуванням на нього.

10.2.За приписами ч. 1 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. В свою чергу, стаття 220 КПК України наділяє прокурора повноваженнями як задовольнити клопотання потерпілого, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

11.Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_3 направив прокурору клопотання від 28 січня 2021 року засобами електронного зв`язку, яке отримано цього ж дня. Отже, встановлений ст. 220 КПК України обов`язок розглянути клопотання у строк не більше трьох днів закінчився 01 лютого 2021 року.

11.1.Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що прокурором не виконаний обов`язок щодо належного правового реагування на подане клопотання. А тому вимоги скарги щодо зобов`язання прокурора розглянути клопотання у порядку, визначеному ст. 220 КПК України, є обґрунтованим.

12.Що стосується вимог про зобов`язання прокурора вручити скаржнику документальне підтвердження про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, то вони не підлягають задоволенню, оскільки: 1) зі слів ОСОБА_3 він отримав витяг з ЄРДР; 2) обов`язок вручити потерпілому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки (ч. 2 ст. 55 КПК України) є безумовним і не потребує дублювання у судовому рішенні. Щодо вимоги про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, у разі її наявності, то вказана вимога теж не підлягає задоволенню, оскільки вказані рішення оскаржуються в окремому порядку у визначений КПК строк. В разі подання скарги на бездіяльність прокурора щодо виконання обов`язку, визначеного ст. 220 КПК України, слідчий суддя перевіряє лише чи виконаний ним обов`язок щодо розгляду клопотання і чи в належній процесуальній формі здійснене реагування. Також не підлягає задоволенню вимога скарги про зобов`язання прокурора повідомити слідчого суддю про результати виконання ухвали, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 535 КПК України органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання, і про необхідність здійснити таке повідомлення не потрібно додатково вказувати в ухвалі.

13.Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

14.Враховуючи, що прокурор не відреагував в належній процесуальній формі (постановою) на заявлене потерпілим клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що має місце бездіяльність. Тому скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання прокурора, уповноваженого на здійснення повноважень прокурора у Кримінальному провадженні розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 28 січня 2021 року в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 2, 36, 110, 303-307, 309, 376 КПК України слідчий суддя постановив:

1.Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, що полягає у нерозгляді клопотання у кримінальному провадженні № 002416, задовольнити частково.
2.Зобов`язати прокурора, уповноваженого на здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні № 002416, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 28 січня 2021 року у порядку, визначеному ст. 220 КПК України.
3.В іншій частині вимог скарги відмовити.
4.Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1