Справа № 373/1/21
Номер провадження 1-кс/373/3/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
у виді тримання під вартою

03 січня 2021 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

01 січня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 152 КК України.

З витягу з кримінального провадження № 0000001, повідомлення про підозру, клопотання слідчого та копій доданих до нього матеріалів вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, підозрюється в тому, що 01 січня 2021 року близько 03 год., після сумісного святкування Нового року за місцем свого проживання, по дорозі до будинку культури в с. Козлів Переяслав-Хмельницького району Київської області, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний та незаконний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, діючи умисно, почав застосовувати відносно малолітньої ОСОБА_8 фізичне насильство, а саме: повалив її на землю та, тримаючи руками в положенні лежачи на спині, з метою подолання опору, почав наносив удари по горові та обличчю, при цьому змушував вступити з ним у статеві відносини вагінальним шляхом, на що отримав її відмову. Відразу після цього, неповнолітній ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення дій сексуального характеру, без добровільної згоди малолітньої потерпілої, зняв з останньої штани та нижню білизну (труси) і здійснив вагінальне проникнення в її тіло з використанням своїх геніталій.

01 січня 2021 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

02 січня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

03 січня 2021 року слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилається на те, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, підтверджуються даними, зібраними органом досудового розслідування. Зокрема і показами малолітньої потерпілої особи та свідків. Він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, що свідчить про можливість переховування від органу досудового розслідування та суду. Свідки та потерпіла проживають в одному населеному пункті із підозрюваним, є малолітніми та неповнолітніми особами, з не сформованою та не стабільною психікою, що свідчить про можливість його незаконного впливу на них. Крім того, ОСОБА_4 є судимим за умисний злочин, судимість за що не знята та непогашена, знову вчинив особливо тяжкий умисний злочин, тому є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень (злочинів).

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_2 підтримали подане клопотання, просили задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки доказів на підтвердження наявності зазначених в клопотанні ризиків не надано. Обгрунтованість підозри доведена, його підзахисний ОСОБА_4 не заперечує вчинення певних дій відносно потерпілої особи, однак ступінь його вини може встановити лише суд при розгляді справи по суті, при цьому не слід відкидати і можливу віктивну поведінку самої потерпілої. Всі свідки вже допитані, неповнолітні - в присутності батьків, і їхні покази не суперечать показанням ОСОБА_4 ; майже протягом року після засудження у січні 2020 року він не вчиняв ні кримінальних, ні адміністративних правопорушень; доказів його незадовільної поведінки чи негативної характеристики, щодо стану здоров`я не надано. Він має постійне місце проживання, не ховався. Вважає, що до нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляду цілодобового домашнього арешту.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника, просить застосувати до нього цілодобовий домашній арешт. Пояснити причини вчинених дій не зміг.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 (мати) також просить застосувати відносно сина запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зобов`язуючись контролювати його поведінку. Разом з тим пояснила, що проживає в іншому селі зі своїм співмешканцем, а син проживав з її братами.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього законних підстав, передбачених цим Кодексом.

Не оцінюючи належність та допустимість поданих доказів, вважаю, що стороною обвинувачення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України надані достатні на даній стадії процесу докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Також доведені обставини, передбачені п. 2 ч. 1 статті 194 КПК України, та обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Зокрема, наявність ризику впливу на свідків та потерпілу, зважаючи на безпосередність дослідження доказів судом; наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за умисний злочин і підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, розуміє можливість призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, що дає підстави вважати, що йому притаманно вчинити будь-яку дію щодо уникнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, було з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 навчається, однак сім`ї не має, будучи неповнолітнім, проживає не з матір`ю, раніше судимий.

Дані обставини в сукупності дають підстави стверджувати про недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В силу п. 5 ч. 2 ст. 183 цього Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В силу ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

ОСОБА_4 раніше судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк від 10 до 15 років, з показань самого підозрюваного та малолітньої потерпілої, при вчиненні інкримінованих йому дій застосував фізичне насильство відносно малолітньої особи; міцних соціальних зв`язків не має, доказів проживання з повнолітніми рідними особами немає (згідно довідки - проживає з матір`ю, однак зі слів останньої вона проживає в іншому населеному пункті із співмешканцем), що свідчить про відсутність повнолітньої рідної для підозрюваного особи, яка б контролювала його поведінку вдома; в силу свого віку (17 років) повинен розуміти сенс та зміст вчинюваних дій та їх можливі наслідки.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, вважаю, що законодавчо визначені підстави для обрання неповнолітньому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування наявні та актуальні, а обрання саме такого виду запобіжного заходу є доцільним.

Підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не встановлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначається розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається з підозри, повідомленої ОСОБА_4 , показань самого підозрюваного та потерпілої особи, протиправні дії відносно малолітньої потерпілої він реалізовував із застосуванням фізичного насильства.

Слідчий суддя також зважає на те, що тримання під вартою застосовується до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 309, 395, 492 КПК України,
у х в а л и в:

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на тридцять днів, тобто з 12 години 00 хв. 01 січня 2021 року до 30 січня 2021 року включно, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Управління Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1