Справа № 341/892/20
Провадження № 1-кс/349/387/20
У Х В А Л А
іменем України
13 листопада 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано - Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який не працює, раніше судимий 26 вересня 2018 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.357 КК України з застосуваням ч.1 ст.70, ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 08 травня 2020 року умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 11 місяців 16 днів, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, ч. 2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст. 357 КК України, ч.3 ст. 357 КК України, клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів,

учасники судового провадження:

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

встановив:

Галицьким районним судом Івано - Франківської області здійснюється судовий розгляд матеріалів об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000150 від 01 червня 2020 року та №0000162 від 10 червня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, ч. 2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст. 357 КК України, ч.3 ст. 357 КК України.

12 листопада 2020 року на адресу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області з Івано-Франківського апеляційного суду на підставі ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року в порядку ст.34 КПК України, п.20-5 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України надійшло клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 15 листопада 2020 року, судовий розгляд не завершено, заявлені ризики не зменшились з часу застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений, захисник заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, судом були задоволені клопотання прокурора про обрання та в подальшому продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливість завершення судового провадження до спливу строку тримання під вартою. Останній раз, ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 15 листопада 2020 року.

Статтею 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, ч. 2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст. 357 КК України, ч.3 ст. 357 КК України, які за ст. 12 КК України відносяться до нетяжких та тажких злочинів та за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_3 раніше судимий, неодружений, не працює, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від правоохоронних органів і правосуддя та вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З часу взяття обвинуваченого під варту та до вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, що б давало суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, відсутність міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого, враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, які об`єднані в одне провадження, з метою запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам та враховуючи те, що судове провадження не може бути завершене до спливу строку дії ухвали Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2020 року, суд прийшов до висновку про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на строк 60 днів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2020 року при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою було визначено заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 гривень.

При продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому необхідно визначити заставу з урахуванням розміру застави, яка була визначена ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2020 року та покласти на нього у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України .

Керуючись ст. ст. 177-178, 181-183, 193, 196-197, 199, 331 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на шістдесят днів, до 11 січня 2021 року включно.

Визначити заставу у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 11 січня 2021 року.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1