Справа № 308/2522/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 1-кп/308/273/20 (справа № 308/2522/20), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 21.01.2020 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, громадянина України з середньою незакінченою освітою, працюючого у Комунальному підприємстві «Водоканал міста Ужгород», на посаді машиніста насосної станції, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та такого, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого у відповідності до статті 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 1 ст. 361 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці листопада місяця 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, шляхом шахрайських дій, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом І групи та не може самостійно пересуватися, заволодів його банківською карткою AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . Так, потерпілий добровільно надав останньому зазначену вище картку з проханням щоб той зняв з неї грошові кошти, оскільки сам він цього зробити не в змозі внаслідок інвалідності. Далі ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний намір в період часу з 07 грудня 2019 по 08 грудня 2019 року за допомогою даної картки здійснив десять операцій по зняттю грошових коштів в банкоматі «Приватбанк», що знаходиться в ТЦ «Вопак» за адресою:м. Ужгород, пр. Свободи, 40 на загальну суму 13 600 гривень. В подальшому ОСОБА_4 ані грошові кошти в сумі 13 600 гривен, ані картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 потерпілому ОСОБА_6 не повернув, а вищевказані грошові кошти використав на власні потреби.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

Окрім цього, продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , в період часу 07 грудня по 08 грудня 2019 року використовуючи банківський автомат самообслуговування (банкомат) AT КБ «Приватбанк», який, згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, з прямим умислом, спрямованим на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу банківського терміналу самообслуговування, що виразилось у вводі персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки № НОМЕР_1 (ПІН-коду), яким він заволодів зловживаючи довірою, встановленого на картку для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, ввів вказаний персональний ідентифікаційний номер платіжної картки (ПІН-код) та отримав доступ до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого втрутився в роботу вказаної електронної системи без дозволу потерпілого ОСОБА_6 , що призвело до витоку інформації, що оброблюється у вищевказаній системі.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 190 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та частиною 1 статті 361 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем, що призвело до витоку інформації.

Обвинувальний акт надійшов до суду із угодою про визнання винуватості від 27.02.2020 року, яка була укладена між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000104 від 21.01.2020 року та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника ОСОБА_5 . Підозрюваний ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні; сприяти встановленню фактичних обставин справи.
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік та за ч. 1 ст. 361 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_4 згоден на призначення цього покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На всі запитання ОСОБА_4 відповів «так».
Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст.190 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік та за ч. 1 ст. 361 КК України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.
Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду від 27.02.2020 року на укладення угоди про визнання винуватості. Справу було розглянуто у його відсутності, оскільки він за станом здоров`я позбавлений можливості пересуватися без сторонньої допомоги.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння у його розкритті.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився, ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Ужгород, громадянин України з середньою незакінченою освітою, працює у Комунальному підприємстві «Водоканал міста Ужгород» на посаді машиніста насосної станції, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий (у відповідності до ст. 89 КК України), за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває.
Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Захисник обвинуваченого також наполягав на її затвердженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 27.02.2020 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
На підставі ст. 75 КК України суд також дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475, 394 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0000104 від 21 січня 2020 року, укладену між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень:
-за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України у вигляді одного року обмеження волі;
-за ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 361 Кримінального кодексу України у вигляді двох років обмеження волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
-оптичний диск СД-Р, з наявною на ньому інформацією з банкомату АТ КБ «Приват Банк», за адресою: м. Ужгород, пр. Свободи, 52, ТЦ «Вопак» - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України,до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1