Справа №621/115/19
Провадження №1-кп/621/214/20
УХВАЛА
іменем України

07 жовтня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
у складі: судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження, мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати.
Захисник ОСОБА_5 надіслав заяву про неможливість прибути в судове засідання через хворобу.
Обвинувачений ОСОБА_4 надав заяву про самозахист при вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу, проти продовження запобіжного заходу заперечував, просив змінити запобіжний захід на вечірній домашній арешт посилаюсичь на те, що має намір працевлаштуватися, а після відбуття покарання більше двох років він не мав жодних проблем із законом.
Заслухавши думку сторін судового провадження, суд дійшов наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом приймається до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, тяжкість можливих наслідків уникнення від слідства і серйозність пред`явленого обвинувачення, необхідність попередити тиск на свідків. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило смерть людини. Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховуючи обставини справи, існування ризиків, які стали підставою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, того факту, що судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 19.10.2020, наявність ризиків щодо можливості впливу обвинуваченого у незаконний спосіб на свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, репутацію обвинуваченого, а саме, наяґвність судимості та відсутність доказів про міцні соціальні зв`язки у місці проживання, що підтверджувалося б доказами про постійне місце роботи чи рід занять, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строку тримання під вартою на два місяці.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається.
Враховуючи викладене, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити на шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 315, 350 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк 60 днів, до 05.12.2020 включно.
Викликати у судове засідання учасників судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя -