Дата документу 25.01.2021 Справа № 311/45/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/45/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/112/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді першої інстанції прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 11 червня 2020 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 850 грн.,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

9 січня 2021 року, в період часу з 22 год. до 23 год. 30 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в буд. АДРЕСА_3 на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході сварки, у ОСОБА_7 раптово виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, в результаті чого він почав наносити невизначену кількість ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_10 , спричинивши останньому, згідно довідки, виданої КНП «Василівської БЛІЛ» ВРР ЗОР від 10.01.2021 року тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої черепно-мозкової травми, відкритого перелому основи черепу, перелому лівої акулової дуги, перелому кісток носу, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

10 січня 2021 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 7-8).

10 січня 2021 року о 6 год. 00 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 37-38).

11 січня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 41-42).

Відмовляючи в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України, але не надано доказів наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, для обрання запобіжного заходу тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину) проти життя та здоров`я особи. Від дій ОСОБА_7 наступили невідворотні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 .
Крім того, апелянт вказує, що сам ОСОБА_7 до поліції не звертався, будь-яких спроб надати медичну допомогу потерпілому чи викликати медичних працівників не вживав, з місця скоєння злочину зник.
Також зазначає, що наявність у ОСОБА_7 житла ніяк не зменшує його суспільну небезпечність та не гарантує ненастання ризиків, вказаних у клопотанні слідчого.
Крім цього, вказує, що домашній арешт передбачає лише періодичні перевірки наявності підозрюваного за місцем свого мешкання, а не цілодобове спілкування за його діями працівниками поліції, та це свідчить про недієвість усіх інших запобіжних заходів, окрім тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.
Зазначає, що при винесенні оскаржуваної ухвали слідчим суддею не враховано доводи прокурора про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, необхідність застосування якого обґрунтовується не тільки тяжкістю злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а й його суспільною небезпечністю, що полягає в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому.
Також вважає, що не було враховано, що ОСОБА_7 не працевлаштований та немає джерел доходів.
Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Крім цього, вказав, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 КПК України, оскільки ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування, його розшукували працівники поліції. Також, зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах зі свідком. Разом з тим повідомив, що доказів про порушення підозрюваним ОСОБА_7 умов перебування під домашнім арештом немає.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду просила у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вказавши, що підстав для скасування судового рішення не має. Крім того, зазначила, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, судова медична експертиза ще не проведена, потерпілий ОСОБА_10 вже знаходиться вдома, патології у потерпілого немає. Також зауважила, що порушень умов перебування під домашнім арештом ОСОБА_7 не допускав, з потерпілим примирився, потерпілий відмовився від допомоги на лікування. Крім цього, вказала, що ОСОБА_7 , якому тільки 18 років визнає свою провину.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, без надання додаткових пояснень.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного, його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності, та маючи не зняту та не погашену судимість, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що свідчить про наявність ризику можливості вчинення інших кримінальних правопорушень.

Також не виключається можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваному ОСОБА_7 можуть бути відомі їх анкетні дані, зокрема адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання, тим самим перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню для уникнення кримінальної відповідальності

Таким чином, доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчиняти інше кримінальне правопорушення є вмотивованими та такими, які знайшли своє підтвердження.

Однак, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , який позитивно характеризується за місцем свого мешкання, має міцні соціальні зв`язки, на переконання колегії суддів буде достатнім для запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого чи свідків та вчиняти інше кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України вказаний запобіжний захід полягає у забороні підозрюваному залишати житло (в даному випадку цілодобово), а згідно ч. 5 цієї статті перебування підозрюваного у житлі контролюється працівниками відповідного органу Національної поліції.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту порушував умови застосованого запобіжного заходу, перешкоджав проведенню досудового розслідування, прокурором апеляційному суду не надано.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики, які передбачені п. 3 та 5 КПК України попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Щодо доводів прокурора, який посилається на те, що ОСОБА_7 до поліції не звертався, будь-яких спроб надати медичну допомогу потерпілому чи викликати медичних працівників не вживав та зник з місця скоєння злочину, то вони не можуть бути безумовними підставами для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 407, 422, 492 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції прокурора Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4