Провадження № 11-сс/4823/426/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31» на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді залишено без розгляду клопотання ДУ «Новгород-Сіверська УВП № 31» про вирішення питання про конфіскацію в дохід держави мобільного телефону «Samsung» smei: НОМЕР_1 з батареєю живлення, вилученого 30.10.2019 року у засудженого ОСОБА_8 під час проведення обшуку в камері. Слідчий суддя послався на положення ст. 102 КВК України, ст. 537-539 КПК України, ст. 41 Конституції України, та зважаючи на повноваження слідчого судді, визначені кримінальним процесуальним законодавством, вказав, що розгляд клопотання установи виконання покарання про конфіскацію в дохід держави вилучених у засудженого предметів, заборонених для зберігання, не віднесено до компетенції слідчого судді і не може застосовуватися по аналогії з КВК України.

Не погодившись із рішенням суду, начальник ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою клопотання задовольнити та вирішити питання щодо конфіскації в дохід держави мобільного телефону з батареєю живлення, вилученого 30.10.2019 р. у засудженого ОСОБА_8 під час проведення обшуку в камері №36, розташованій на внутрішньому посту №5 УВП №31. Зазначив, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказав, що засуджений ОСОБА_8 порушив вимоги п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та ст. 107 КВК України. Звернув увагу, що пунктом 3 розділу ХХV вищевказаних Правил визначено, що рішення про конфіскацію речей у засуджених приймає слідчий суддя. Статтею 102 КВК України передбачено, що питання про конфіскацію речей та предметів, які заборонено використовувати у колоніях та вилучені у засуджених, розглядає слідчий суддя відповідно до розділу VIII КПК України. Апелянт, погоджуючись з висновками слідчого судді про наявну в законодавстві неузгодженість між чинними законодавчими актами, їхнє протиріччя з одного й того самого предмета врегулювання механізму та підстав конфіскації майна в дохід держави, зазначив, що згідно листа Міністерства юстиції України від 30.01.2009 року № Н-35267-18 аналогією закону є вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки. Стаття 102 КВК України містить правову норму, яка передбачає конфіскацію у засуджених заборонених речей. Вказана норма врегульована законом та не суперечить його меті, а тому дає можливість вирішити дану справу за аналогією закону. Вважає, що у вказаних правовідносинах питання слід вирішувати в порядку, визначеному абзацом 2 ч.7 ст.102 КВК України, тому, в даному випадку, слідчий суддя допустив неправильне тлумачення законодавства.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; захисника засудженого, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 , засуджений 05.06.2007 року Апеляційним судом Донецької області та відбуває покарання у Державній установі «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31».

30.10.2019 року, у період з 08 до 10 години, був проведений обшук камери № 36, в ході якого у засудженого ОСОБА_8 в особистих речах було виявлено та вилучено мобільний телефон smei: НОМЕР_1 з батареєю живлення.

13.11.2019 р. начальник Новгород-Сіверської УВП №31 подав клопотання слідчому судді про конфіскацію мобільного телефону як предмету забороненого для зберігання засудженими, посилаючись на ст. 107 КВК України та п. 3 розділу ХХУ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань.

В силу статей 4, 5 КПК України - кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та у порядку, передбачених цим Кодексом, процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття рішення.

Відповідно до положень ч.7 ст.102 КВК України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VІІІ КПК України.

Розділ VIII Кримінально-процесуального кодексу України регламентує виконання судових рішень, а положення ст. 537-539 КПК України - питання, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом, а не слідчими суддями.

Як визначено у пункті 18 статті 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, тоді як у даній справі розглядається клопотання під час виконання вироку.

За нормами КПК України судовий контроль слідчого судді закінчується після направлення кримінального провадження до суду, в розгляд якого ніхто не має права втручатися.

Пунктом 3 Глави ХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року № 2823/5, передбачений порядок вилучення предметів, заборонених для зберігання і використання засудженими, згідно із яким рішення про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого приймає слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань.

Однак, у Кримінальному процесуальному кодексі України, як у розділі ІІ - Заходи забезпечення кримінального провадження, так і в розділі VІІ - Виконання судових рішень, відсутні положення процесуального закону про можливість застосування конфіскації речей, вилучених у засуджених під час відбування покарання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, під якою розуміють, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачають можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону».

У разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Розгляд слідчим суддею клопотання установи виконання покарань про конфіскацію в дохід держави, вилученого у засудженого мобільного телефону, так само як і такий захід як конфіскація предметів, заборонених для зберігання засудженими, чинним КПК України не передбачений і не може застосовуватися по аналогії з Кримінально-виконавчим кодексом України.

За таких підстав, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст. 407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань №31» - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2020 року про залишення без розгляду клопотання ДУ «Новгород-Сіверська установа виконання покарань № 31» про конфіскацію в дохід держави мобільного телефону Samsung smei: НОМЕР_1 з батареєю живлення, вилученого 30.10.2019 року у засудженого ОСОБА_8 під час проведення обшуку в камері - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ: