Номер провадження: 11-кп/813/2393/20
Номер справи місцевого суду: 520/7150/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000852 від 18.12.2020 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2020 рокубув продовжний строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 до 15.01.2021 року, з визначеним розміром застави в розмірі 310 000 грн., оскільки суд прийшов до висновку про те, що ризики, встановлені в попередніх судових рішеннях, якими відносно обвинуваченої був застосований та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, є необхідність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать її належну процесуальну поведінку.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати обвинуваченій запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою оскільки, ухвала є незаконною та необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як з початку судового розгляду судом першої інстанції не досліджено жодного документу, всі судові засідання призначаються виключно для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, також прокурором не надано до суду жодного документу, окрім обвинувального акту та реєстру документів. Прокурором не доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені в попередніх судових рішеннях, не зменшились.

Суд не врахував, що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки, є громадянкою України та має громадянство Королівства Бельгії, раніше не судима, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом та на її утриманні батько, який потребує постійного догляду.

Потерпіла ОСОБА_8 на даний час утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Так, апеляційним судом були дослідженні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2020 року, з яких вбачається, що в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

В апеляційній скарзі зазначено про те, що з часу повідомлення ОСОБА_7 про підозру 16.01.2019 року до складання обвинувального акту 23.03.2019 року виклад фактичних обставин кримінального правопорушення не змінився, ті ж самі фактичні обставини прослідковуються у кожному клопотанні слідчого та ухвалах слідчих суддів про продовження запобіжного заходу.
З обвинувального акту не зрозуміло в чому полягала роль обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, але суд першої інстанції переконаний в тому, що ризики не зменшилися, хоча судом не досліджено жодного документу, судові засідання призначаються виключно для вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Апеляційний суд звертає увагу на приписи ст. 317 КПК України, яка передбачає, що документи та інші матеріали надаються суду під час судового провадження його учасниками.

Таким чином, з огляду на те, що на разі триває судовий розгляд кримінального провадження, учасники апеляційного провадження мають повноваження надавати суду документи та інші матеріали, зазначені обставини, на думку апеляційного суду, не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

В апеляційній скарзі фактично ставиться питання про невідповідність вимогам ст. 291 КПК України обвинувального акту.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 314 КПК України, зазначені питання перевіряються у підготовчому судовому засіданні, у даному випадку предметом розгляду апеляційної скарги є ухвала суду про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, постановленою під час судового розгляду кримінального провадження, таким чином зазначені в апеляційній скарзі обставини не підлягають перевірці.

При цьому, слід зауважити про те, що встановлення під час розгляду кримінального провадження доведеності обвинувачення ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції при ухваленні остаточного судового рішення.

З огляду на наведені обставини обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, на даній стадії, зокрема при розгляді апеляційного провадження на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу, апеляційним судом не перевіряється.

Також не впливає на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 обставина, на яку посилається в апеляційній скарзі захисник щодо потерпілої у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , яка наразі обвинувачується у кримінальному провадженні №0000812 від 03.09.2019 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.2 ст.302, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 303 КК України, та утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Апеляційний суд вважає, що оскаржуваною ухвалою був продовжний строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , оскільки суд першої інстанції, у межах своєї компетенції, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, зокрема, що ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені в попередніх судових рішеннях, не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, за яке, в разі доведеності під час розгляду кримінального провадження вини ОСОБА_7 , передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 15 років, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, правильно встановив ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачена з огляду на тяжкість покарання, що їй загрожує у разі встановлення її вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду, у тому числі з урахуванням того, що обвинувачена була затримана в приміщенні міжнародного аєропорту «Бориспіль» у м. Київ.
Крім того, враховуючи те, що у кримінальному провадженні не допитані свідки та неповнолітня потерпіла, апеляційний суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 ,перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності може незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані, з метою зміни останніми показань.

Також, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за особо тяжкий злочин підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також може продовжити злочинну діяльність.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду та попередніх судових рішеннях на підставі відповідних матеріалів провадження.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченає громадянкою України, має громадянство Королівства Бельгії, раніше не судима, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом, проте вважає, що зазначені обставини суттєво не зменшують зазначені ризики та не спростовують висновок суду про те, що запобіжний захід обвинуваченій має бути продовжений.
При цьому належних доказів наявності на утриманні у обвинуваченої батька, а також необхідності його постійного догляду, суд першої інстанції та апеляційному суду не надано.

З огляду на наведені обставини апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, доводи апеляційної скарги не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченої та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про наявність підстав, передбачених приписами ст. 411, 412 КПК України, для скасування судового рішення підтвердження не знайшли. Відповідно до положень ст. 407 КПК України апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000852 від 18.12.2020 року, про продовження ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 18.12.2020 року, о 14.00 годині, в залі судових засідань Одеського апеляційного суду№10.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3