Справа № 183/440/21
№ 1-кп/183/894/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001414 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.09.2020 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, у зв`язку з чим 05.11.2020 року в приміщенні Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головко, 18а, ОСОБА_4 офіційно ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджений про відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про те, що в разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч. 2 ст. 389 ККУкраїни він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що було відібрано в останнього відповідну підписку.
05.11.2020 року директору комунального підприємства «Новомосковський Комсервіс» відправлено направлення, відповідно до якого ОСОБА_4 повинен приступити до відбування покарання з 09.11.2020 року.
Цього ж дня, а саме 09.11.2020 року директором КП «Новомосковський Комсервіс» винесено наказ № 133, відповідно до якого з 09.11.2020 року ОСОБА_4 залучено для відбування покарання на дільницю благоустрою безоплатно, з встановленням графіку та часу роботи, але не більше чотирьох годин в день з 08:00 до 12:00 годин.
Однак, згідно з письмового повідомлення директора КП «Новомосковський Комсервіс» № 289 від 10.11.2020 року, ОСОБА_4 09.11.2020 року з`явився до КП «Новомосковський Комсервіс» та надав направлення на відбування покарання № 21/19/8219-20 від 05.11.2020 року, але не дочекавшись оформлення документів покинув приміщення підприємства, таким чином порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт. Крім того, 10.11.2020 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_4 з`явився до підприємства, але відмовився від підпису у підготовлених для відбуття громадських робіт документах, про що написав письмову заяву на ім`я директора підприємства та знову покинув приміщення підприємства, тим самим знову порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт.
12.11.2020 року провідним інспектором Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено застереження у виді письмового попередження про те, що останній допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, яке полягає у нез`явленні на відбування громадських робіт без поважних причин, та про те, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що у письмовому попередженні ОСОБА_4 поставив свій підпис.
Згідно з письмового повідомлення директора КП «Новомосковський Комсервіс» № 10 від 15.01.2021 року, ОСОБА_4 станом на 15.01.2021 року до відпрацювання покарання у вигляді громадських робіт 100 годин не приступив, про причини нез`явлення адміністрацію підприємства не повідомляв.
16.01.2021 року провідним інспектором Новомосковського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було винесено повторне застереження у виді письмового попередження про те, що останній допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, яке полягає у нез`явленні на відбування громадських робіт без поважних причин, та про те, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що у письмовому попередженні ОСОБА_4 поставив свій підпис.
Згідно з письмового повідомлення директора КП «Новомосковський Комсервіс» № 15 від 21.01.2021 року, ОСОБА_4 станом на 21.01.2021 року до відпрацювання покарання у виді громадських робіт 100 годин не приступив, та не відпрацював жодної години, про причини нез`явлення адміністрацію підприємства не повідомляв.
Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.
Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою:
АДРЕСА_1 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, присуджених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2020 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку і умов відбування покарання, з 09 листопада 2020 року по 21 січня 2021 року в КП «Новомосковський Комсервіс», із 100 годин громадських робіт не відпрацював жодної години. Про причини не відпрацювання 100 годин громадських робіт ОСОБА_4 вказав, що не згоден відпрацьовувати громадські роботи безкоштовно, тим самим ухилявся від відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також доповнив, що не має можливості виконувати покарання у виді громадських робіт через постійну зайнятість на роботі, де працює неофіційно. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 389 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є проступком.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Суд також бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Разом з тим, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

Дані обставини свідчать, що обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення в період відбуття покарання за попереднім вироком.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення та обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
В той же час, враховуючи, що ОСОБА_4 після постановлення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.09.2020 року і до повного відбуття покарання за ним вчинив нове кримінальне правопорушення, остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за сукупністю вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням положень п. г) ч. 1 ст. 72 КК України.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді арешту буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_4 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 389 КК України.
Речові докази та судові витрати по кримінальному правопорушенню відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на три місяці.

Керуючись вимогами п. г) ч. 1 ст. 72 КК України невідбуте покарання, призначене ОСОБА_4 , вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2020 року у вигляді 100 годин громадських робіт перевести в 12 днів арешту, з розрахунку один день арешту відповідає восьми годинам громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2020 року, і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту строком на три місяці десять днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1