Справа № 351/1270/20
Провадження № 1-кп/351/129/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, який на утриманні нікого не має, депутатом та інвалідом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, за наступних обставин.

Відповідно до ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

У порушення вказаних вимог чинного законодавства України, ОСОБА_4 , не маючи будь-якого передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до Постанови КМУ від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) є піщано-гравійною сировиною (гравій) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення, а саме: 17.07.2020 ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, для власних потреб, за допомогою ручної лопати здійснив видобування піщано-гравійної суміші (гравію) на лівому березі річки Прут, що на території Борщівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, з подальшим завантаженням на вантажний самоскид марки «КАМАЗ», моделі 5511, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6 , жителю с. Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області.

17.07.2020, близько 04 год., працівниками Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області у селі Борщів, Снятинського району Івано-Франківської області виявлено вантажний самоскид марки «КАМАЗ» моделі 5511, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходилась піщано-гравійна суміш (гравій), у кількості 6800 (шість тисяч вісімсот) кілограм.

Відповідно до висновку експерта від 21.07.2020, зразки ґрунту, вилучені із кузова вантажного самоскида марки КАМАЗ - 5511 моделі, реєстраційний номер НОМЕР_1 є слабокарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 66,0%. Зразки ґрунту вилучені із ями, виявленої біля вказаного вантажного самоскида є слабокарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 55,6%.

Вказані зразки ґрунту, які вилучені із кузова вантажного самоскида марки КАМАЗ - 5511 моделі, реєстраційний номер НОМЕР_1 та із ями, виявленої біля вантажного самоскида марки «КАМАЗ» моделі 5511, реєстраційний номер НОМЕР_1 , подібні між собою за комплексом ознак і мають спільну родову належність.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачене частиною 2 статті 240 КК України, що виразилось у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

27 липня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором у кримінальному провадженні, начальником Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 473 КПК України.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.240 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Прокурор у судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурором у відповідності до ст. 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_4 у проведенні досудового розслідування по кримінальному провадженні щодо нього, характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність суспільних інтересів у забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження.

Враховано обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Також, судом враховано важкі матеріально-побутові умови сім`ї обвинуваченого, те що він непрацевлаштований та у нього відсутній постійний дохід, досягнення домовленості щодо співпраці у кримінальному провадженні, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Прокурором згідно вимог ст.469 КПК України враховано те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України, вчинене ОСОБА_4 , у відповідності до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а також те, що незаконне видобування піщано-гравійної суміші здійснювалося обвинуваченим ОСОБА_4 в цілях покращення благоустрою території власного господарства після повені та носило несистематичний характер без корисливого мотиву / промислового видобування піщано-гравійної суміші.

Крім того, враховано спосіб та кількість навантаження піщано-гравійної суміші. Так, злочин вчинено не за допомогою техніки, якою швидко та легко без затрат фізичної сили можна було б здійснити таке видобування, а вручну, 6800 (шість тисяч вісімсот) кілограм.

Сторони, врахувавши фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , пом`якшуючі покарання обставини, дійшли згоди на призначення ОСОБА_4 за ч.2 ст.240 КК України покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнивши його з випробувальним терміном 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін, для прокурора і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, визначені в п.1 ч.4 ст.394 КПК. України, та в касаційному порядку, визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено зміст ст.474 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч.1 ст. 470 КПК України угода про визнання винуватості мусить бути обумовлена всіма пунктами даної статті.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Суд вважає, що, узгоджені сторонами, вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру вчиненого кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374,475 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 27 липня 2020 року у кримінальному провадженні про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні, начальником Снятинського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому узгоджене покарання за ч.2 ст.240 КК України, у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 24.07.2020 на речові докази: вантажний самоскид марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 , піщано-гравійну суміш, два взірці піщано-гравійної суміші, дві ручні лопати та оптичний носій інформації СD+R диск.

Речові докази:

-вантажний самоскид марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_6 ;

-
-дві ручні лопати з дерев`яними руків`ями; зразки піщано-гравійної суміші, які поміщено в два поліетиленові пакети, передані на зберігання в кімнату речових доказів Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області; піщано-гравійну суміш вагою 6800 кілограм, яка передана на зберігання на територію ДРП №3 філії «Коломийська ДЕД», що по вул. Воєводи Коснятина, 18 в м. Снятин конфіскувати в дохід держави.

-оптичний носій інформації СD+R диск на який записано відеозйомку огляду місця події зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1961,40 грн. витрат за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1