ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1397/20 Справа № 204/6164/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000239 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року, стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Республіки Вірменія, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року, було задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2020 року, без визначення розміру застави.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, а також враховуючи ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, експертів, у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжують об`єктивно існувати, а підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування, без визначення розміру застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить: - визнати неправомірним подання клопотання старшого слідчого з ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_10 про продовження строків запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000239 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська; - визнати неправомірними дії слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 щодо розгляду клопотання старшого слідчого з ОВС СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_10 про продовження строків запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000239; - скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та необґрунтовану.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею було задоволено клопотання сторони захисту про залучення перекладача з вірменської мови, оскільки ОСОБА_9 не в повному обсязі володіє українською мовою, однак розгляд справи було проведено без участі перекладача, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що досудове розслідування проводиться СВ УСБУ у Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 23, а тому вказане кримінальне провадження повинно розглядатись судом, у межах територіальної юрисдикції якого проводиться досудове розслідування, а саме Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська.
Вказує на те, що стороною захисту було подано заяву про відвід всього складу суду, однак слідчий суддя проігнорувала вказану заяву, чим було допущено порушення вимог, передбачених ст. 367 КПК України.
В суді апеляційної інстанції захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність просив залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла наступного висновку.
Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000239 від 11 лютого 2020 року, за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 258 КК України.
06 квітня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.
07.04.2020 Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська громадянину України ОСОБА_9 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Наявність продовження ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний має судимість, що підозрюваний має судимість за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року, у зв`язку з чим є обізнаним про умови утримання осіб та відбування покарання в місцях позбавлення волі, розуміє про тяжкість та строки покарання, яке йому може бути призначено, в разі визнання його винним у скоєні інкримінованого злочину, та очевидно не бажає знову знаходитись в закладах, які обмежують свободу особи.
Наявність продовження ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що у кримінальному провадженні ще не зібрано органом досудового розслідування всі речові докази злочину, інкримінованого підозрюваному, триває встановлення інших співучасників злочину, тому знаходячись на свободі підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе знищити ці докази, що унеможливить об`єктивне, повне та всебічне розслідування та ускладнить зібрання доказової бази вини підозрюваного.
Наявність продовження ризику незаконно впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, експертів, у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що після оголошення підозри, ОСОБА_9 обізнаний про надання свідчень проти нього потерпілим ОСОБА_13 , а також наявність в матеріалах кримінального провадження експертних висновків, якими обґрунтовується підозра у скоєнні інкримінованого йому злочину, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_9 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може впливати поза процесуальним шляхом на потерпілого, експертів та на інших осіб, які діяли за попередньою змовою з підозрюваним, оскільки встановлення особи та місцезнаходження цих осіб ще триває. Крім того, наявність продовження зазначеного ризику обґрунтовується матеріалами кримінального провадження, у яких встановлено обставини погроз фізичною розправою потерпілому ОСОБА_13 в разі його звернення до правоохоронних органів та невиконання умов щодо виплати грошових коштів підозрюваним.
Колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими висновки слідчого судді, що ризики, які були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання необхідно продовжити строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування судом до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Таким чином, вищенаведене спростовує доводи апеляційної скарги захисника про те, що ризики, які встановлені судом, не доведені прокурором та не підтверджуються матеріалами провадження.
При цьому апеляційний суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 даних кримінальних правопорушень, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів апеляційного суду зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення.
Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Крім того, при вирішенні питання про застосування чи продовження запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на суд під час ухвалення вироку, відповідно до вимог ст. 368 КПК України і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Суд на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги захисника про порушення правил територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого апеляційний суд вважає помилковими.
За матеріалами справи органом досудового розслідування є слідчий відділ УСБУ в Дніпропетровській області та відповідно до наказу №147 від 02 вересня 2020 року УСБУ в Дніпропетровській області визначено місце розташування слідчого відділу у службовому приміщенні за адресою: м. Дніпро, просп. Нігояна, 35-а, що територіально відноситься до Чечелівського району м.Дніпра та в межах юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, тому, на думку суду апеляційної інстанції, слідчим суддею не допущено порушень правил територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого.
Апеляційний суд також враховує особу підозрюваного у даній справі, однак зважаючи на вищевикладені обставини, тяжкість злочину в якому він підозрюється, ураховуючи суспільний інтерес до вказаного злочину, колегія суддів вважає виправданим продовження застосування до підозрюваного в даному конкретному випадку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Проте, слідчим суддею належним чином перевірено доведеність обставин які свідчать про те, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися і вони виправдовують тримання особи під вартою; перевірено достовірність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому з огляду на сукупність встановлених вище обставин, такі доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними.
Таким чином, апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що продовження застосованого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_9 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року, - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4