Справа № 991/7323/20
Провадження1-кс/991/7524/20
У Х В А Л А
іменем України

02 вересня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на дії слідчого ДБР,

В С Т А Н О В И Л А:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 , на дії слідчого ДБР.

У скарзі зазначається, що ОСОБА_2 16.07.2020 звернувся із заявою про злочин до Державного бюро розслідування.

Станом на день подання скарги, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, даних про внесення відомостей до ЄРДР скаржник не отримав. Відтак ОСОБА_2 вважає, що слідчий ДБР в порушення встановленого ст. 214 КПК України строку вчинив бездіяльність, тому просить визнати в діях слідчого ознаки злочину, зобов`язати слідчого ДБР внести відомості до ЄРДР відповідно до його заяви та прийняти окрему ухвалу щодо бездіяльності слідчого ДБР.

Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 28.08.2020 на офіційну електронну адресу Державного бюро розслідувань була направлена заява про злочин. У вказаній заяві ОСОБА_2 просить порушити кримінальну справу за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ст. 365, ч. 2 ст. 375 КК України.

Відповідно до ст. 1, 2 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданнями кримінального провадження є, серед іншого, те, щоб до кожного учасника була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 2 ст. 331 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.
Частиною 1 ст. 331 КПК України визначено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України
Тобто якщо кримінальне правопорушення вчинено:
-Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;
-державним службовцем, посада якого належить до категорії "А";
-депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;
-суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
-прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру";
-особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище;
-військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;
-керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;
2) розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
При цьому, кримінальні правопорушення, які вчинені при зазначених у пунктах 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України умовах віднесені до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.
Крім того, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» внесено зміни до пункту 20-2 розділу XI "Перехідні положення" КПК України. Зазначеною нормою встановлено, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом для слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:
1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду";
2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З урахуванням зазначених вище вимог закону, які визначають підсудність, слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні скарги, подані в порядку ст. 303 КПК України на дії або бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України або їх процесуальних керівників (прокурорів).
З аналізу зазначених норм випливає, що слідчий Державного бюро розслідувань не є суб`єктом, бездіяльність якого може бути предметом розгляду у Вищому антикорупційному суді в порядку ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене у слідчого судді Вищого антикорупційного суду відсутні правові підстави і процесуальні повноваження здійснювати розгляд скарги ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) слідчого ДБР.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга, подана в порядку ст. 303 КПК України, повертається, якщо вона не підлягає розгляду у відповідному суді.
За викладених обставин вбачається, що у слідчого судді Вищого антикорупційного суду відсутні правові підстави і процесуальні повноваження здійснювати розгляд скарги ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) слідчого ДБР.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 2, 33-1, 216, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Скаргу ОСОБА_2 на дії (бездіяльність) слідчого ДБР повернути скаржнику.

2.Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

3.На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

4.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1