Справа № 128/3221/20
УХВАЛА
Іменем України

25 листопада 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , отримавши заяву засудженого ОСОБА_2 про застосування відносно нього судової реформи за 2020 рік про зміну частини статей КК України, які усувають кримінальну відповідальність за вчинення злочинів невеликої або середньої важкості,

УСТАНОВИВ:

24.11.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_2 , відповідно до якої останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. У своїй заяві засуджений ОСОБА_2 просить застосувати до нього судову реформу за 2020 рік про зміну частини статей КК України, які усувають кримінальну відповідальність за вчинення злочинів невеликої або середньої важкості.
Оглянувши заяву засудженого, доходжу такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що внесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом

Частиною першою статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань; 13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери); 13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з частинами першою та другою статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу; 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу; 3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу; 4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

В заяві засудженого ОСОБА_2 не конкретизовано, яке із питань, передбачених ст. 537 КПК України, останній просить вирішити суд. При цьому ОСОБА_2 просить застосувати до нього судову реформу за 2020 рік про зміну частини статей КК України, які усувають кримінальну відповідальність за вчинення злочинів невеликої або середньої важкості, однак ні сама заява, ні її прохальна частина не містять чітко висловленої позиції положення якого закону слід застосувати щодо нього.

Крім того, в заяві ОСОБА_2 вказує, що він засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, однак копії вироку суду не додає до своєї заяви.

Недоліки заяви ОСОБА_2 перешкоджають вирішити питання щодо прийняття її до розгляду.

В даному випадку вбачаю за необхідність застосувати аналогію.

Аналогія це спосіб дозволу конкретного випадку, не передбаченого кримінально-процесуальним законодавством, але що знаходиться у сфері правового регулювання, на підставі статей, регулюючих схожі кримінально-процесуальні відносини

Частина шоста статті 9 КПК України надає можливість у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовувати загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. Копія ухвали невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.

Частиною третьою статті 429 КПК України визначено, що касаційна скарга повертається, якщо: 1) особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; 2) її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу; 3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. Копія ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала касаційну скаргу, разом з касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що подана заява засудженого ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 539 КПК України не містить конкретної вимоги, яку слід вирішити суду, доходжу висновку, що заява підлягає поверненню засудженому відповідно до аналогії з ч. 3 ст. 464 КПК України та з ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись ст.ст. 9, 429, 464, 537, 539 КПК України,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про застосування відносно нього судової реформи за 2020 рік про зміну частини статей КК України, які усувають кримінальну відповідальність за вчинення злочинів невеликої або середньої важкості - повернути засудженому ОСОБА_2 .

Роз`яснити, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з належним чином оформленою заявою та конкретно зазначеними вимогами.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її складення.

СУДДЯ ОСОБА_1