14.01.2021 Справа № 696/1201/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янського районного суду Черкаської області кримінальне провадження від 05.11.2020, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пляківка, Кам`янського району Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня 11 класів, неодруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 листопада 2020 року, близько 19 години 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс близько дев`яти ударів кулаками правої та лівої руки по голові та лівому плечі ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді: синців із саднами на своїй поверхні носу та підборіддя, синців обох виличних областей, лівої щоки, центру лобу, області кута нижньої щелепи зліва, лівої вушної раковини та лівого плеча, які згідно висновку експерта № 05-6-01/397 від 05.11.2020 за ознакою короткочасного розладу здоров`я відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Тобто, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у скоєному правопорушенні повністю, по суті справи пояснив, що в листопаді 2020 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів потерпілій ОСОБА_5 , внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження, які значаться в обвинувальному акті, у вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі. Покарання просить призначити на розсуд суду, з цивільними позовом у кримінальному провадженні звертатися не буде.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показами обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 , кримінального проступку - умисного легкого тілесного ушкодження, а тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.
Виходячи з вимог ст. 50,65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Як особа, обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, раніше не судимий, не одружений, не працює.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння, а також щодо особи з якою винний перебував у близьких відносинах.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, при призначенні покарання обставинами, які обтяжують визнається вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як вбачається з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, відсутнє посилання на те, що обвинувачений вчиняв проступок у присутності неповнолітньої особи. З показів обвинуваченого також вбачається, що коли він наносив тілесні ушкодження потерпілій, нікого крім них двох не було. Прокурором в судовому засіданні не було доведено зворотного, та не надано жодних доказів, які б підтверджували дану обтяжуючу обставину, а тому відсутні підстави для визнання вказаної обставини як обтяжуючої, а тому суд виключає вищезазначену обтяжуючу обставину з обвинувачення.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки, а також особу обвинуваченого, який скоїв кримінальний проступок вперше, не працює, враховуючи пом`якшуючу та обтяжуючі обставини, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 буде необхідним і достатнім покарання для виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції статті у вигляді громадських робіт, про що також просив обвинувачений, оскільки він ніде не працює та реально зможе виконати даний вид покарання. Також суд враховує думку прокурора, який просив призначити покарання у вигляді громадських робіт та потерпілої, яка щодо призначення покарання ОСОБА_3 поклалася на розсуд суду.
Судові витрати по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 349, 366 368, 373, 374, 381, 382 395 КПК України, ч.2 ст. 125 КК України, суд,
ухвалив:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України і призначити йому покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

На вирок може бути подана апеляційна скарга учасниками процесу до судової палати в кримінальних справах Черкаського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення, через Кам`янський районний суд Черкаської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1