Справа № 564/311/19 Провадження №11-кп/802/496/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.3 ст. 153 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференцзв`язку)
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В
До апеляційного суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 звернувся прокурор, просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Просить врахувати, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою. Зазначає, що продовжує існувати обґрунтований ризик того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків. Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , має суспільно-небезпечний характер, скоєний із застосуванням насильства, посягає на статеву недоторканність неповнолітньої особи, що свідчить про те, що обвинувачений є суспільно-небезпечною особою. ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, його місце реєстрації не співпадає з місцем фактичного проживання, без міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності стосовно неповнолітньої, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років.
На адресу суду 18 серпня 2020 року захисник ОСОБА_9 надіслав клопотання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків, просить звільнити обвинуваченого з під варти в залі суду.
Вважає, що ризики у кримінальному провадженні, які б свідчили про доцільність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведені, оскільки ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом у певний період доби неухильно дотримувався покладених на нього обов`язків, постійно з`являвся на виклики до слідчого, сприяв встановленню істини у кримінальному провадженні. Ризик незаконного впливу на потерпілу, свідків чи докази у справі є невиправданим, адже всі докази вже досліджені судом. Ті факти, на які посилалась сторона обвинувачення раніше щодо сімейного стану обвинуваченого, а саме, що той є неодруженим, відсутності постійних джерел доходу, усвідомлення тяжкості вчиненого злочину не можуть свідчити про наміри ОСОБА_8 переховуватись від суду, а тяжкість інкримінованого злочину не повинна бути вирішальною при обранні найсуворішої міри запобіжного заходу.
Просить апеляційний суд взяти до уваги те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де позитивно характеризується та користується повагою мешканців села, стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні матір, яка постійно хворіє, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Зазначає, що з часу перебування під вартою з 06 березня 2020 року стан здоров`я обвинуваченого в умовах СІЗО значно погіршився.
Перевіривши доводи клопотання, заслухавши міркування прокурорів, які клопотання просили задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в задоволенні клопотання захисника - відмовити, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які просили повернути клопотання прокурора, так як воно подане в порушення 10-денного строку до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою, задовольнити клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, дослідивши матеріали клопотання, апеляційний суд доходить наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , не припинили свого існування.
Так, обґрунтованість цього висновку стверджується даними про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочину, що має суспільно-небезпечний характер, скоєний із застосуванням насильства, посягає на статеву недоторканність неповнолітньої особи, офіційно не працевлаштований, не одружений, його місце реєстрації не співпадає з місцем фактичного проживання, без міцних соціальних зв`язків, крім того, апеляційний суд визнає таким, що не зменшився від часу прийняття рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризик того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, а наявність постійного місця проживання, позитивної характеристики та інших обставин, на які посилається захисник, не дають в даному випадку підстав обрати ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід.
Оцінивши зазначені ризики, з врахуванням того, що на даний час апеляційне провадження стосовно обвинуваченого не закінчено, апеляційний суд приходить до переконання про необхідність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою строком на 60 днів.
Зважаючи на викладене, доводи сторони захисту про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора суд визнає недостатніми.
Вирішуючи клопотання захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає, що встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення з урахуванням характеру протиправних насильницьких дій вчинених щодо особи, яка не досягла 16-річного віку, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, а саме домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості (Рішення Європейського Суду «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Керуючись ст.ст.177-178, 183, 193, 196-197, 199 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 18 жовтня 2020 року включно.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді