Справа № 369/9299/20
Провадження №1-кс/369/1930/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , представник підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001531 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1, ст. 166 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001531 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1, ст. 166 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивував тим, що У провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 16.03.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001531 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 126-1, ст. 166 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на поваїу до його гідності, а також всупереч вимогам ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності; дисципліна і порядок у сім`ї мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно систематично вчиняла фізичне та психологічне насильство по відношенню до свого рідного сина неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4 неодноразово, без наявних на те причин, тобто, не маючи підґрунтя, вчиняла по відношенню до свогонеповнолітнього сина ОСОБА_7 дії, що виражались у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликала у потерпілого ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.
Зокрема, ОСОБА_4 будучи матір`ю одиначкою відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, знаючи і усвідомлюючи, що окрім неї у неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , більше не має інших близьких родичів та він не має змоги самостійно захистити свої права, весною 2017 року ОСОБА_4 вигнала свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 із місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Після чого, потерпілий ОСОБА_7 , а саме, рідний син ОСОБА_4 , провів на вулиці тривалий час абсолютно позбавлений захисту та піклування зі сторони матері. Весною 2019 року ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії направленні на фізичне та психологічне насильство відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 повторно вигнала його з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Так, вказані протиправні та умисні дії ОСОБА_4 призвели до певної проблематизації та погіршення якості життя неповнолітнього і наповнили його стресогенними факторами, особливості її виховної поведінки вкрай негативно вплинули на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя потерпілого ОСОБА_7 та призвели до формування у нього соціальних комплексів неповноцінності та тривалих порушень в основних сферах його життєдіяльності, які протягом тривалого часу унеможливлювали його повноцінне соціальне функціонування, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №216 від 29.04.2020.
В подальшому, неповнолітній ОСОБА_7 будучи позбавлений захисту та піклування зі сторони матері, був змушений просити притулку у рідної тітки ОСОБА_8 .
Так, під час проживання за адресою АДРЕСА_2 , відносно неповнолітнього ОСОБА_7 систематично здійснювалося фізичне та психологічне насильство з боку його рідної тітки ОСОБА_8 , яка діяла на прохання своєї сестри ОСОБА_4 .
А саме, ОСОБА_8 вчиняла відносно свого племінника неповнолітнього ОСОБА_7 дії, що мають характер та ознаки психологічного насильства, які виразилися у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки та фізичним насильством, що виразилося в нанесенні побоїв.
Внаслідок чого неповнолітньому ОСОБА_7 було завдано фізичний біль та психологічні страждання, а саме, особливості виховноїповедінки ОСОБА_8 вкрай негативно вплинули на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя ОСОБА_7 , а тому призвели до накопичення у нього емоційних переживань з надзвичайними та надцінними почуттями ненависті до своєї тітки ОСОБА_8 . Крім того, діями ОСОБА_8 потерпілому завданий суттєвий психотравмувальний вплив, тобто спричинені суттєві психологічні страждання, що підтверджується висновком судово- психіатричної експертизи №216 від 29.04.2020.
Також, 18.10.2019 ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, на прохання своєї сестри ОСОБА_4 вигнали неповнолітнього ОСОБА_7 з місця його тимчасового проживання за адресою АДРЕСА_2 . В результаті чого, неповнолітній ОСОБА_7 будучи повністю позбавлений піклування, належних умов для проживання, засобів для існування та продуктів харчування, три дні і дві ночі, в період часу з 18 по 20 жовтня 2019 року провів на вулиці, ночуючи в під`їзді.
В подальшому, ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю із своєю сестрою ОСОБА_4 , в період часу з 28 лютого по 01 березня 2020 року перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , умисно заподіювала неповнолітньому ОСОБА_7 побої, які виразилося у нанесенні ударів руками, ногами, шнуром від комп`ютера та рюкзаком по різним частинам тіла та по голові, чим спричинила йому тілесні ушкодження, фізичний біль та психологічні страждання.
Згідно висновку експерта № 92/Д від 18.05.2020 року, при судово- медичному огляді 02.03.2020 року у неповнолітнього ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно верхньої повіки лівого ока, синець лівої вилиці, синець правого плеча, три синці правого передпліччя, синець лівої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порушення вимог ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, злісно ухилялася від виконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, а саме по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у системному ухиленні від виховання сина, незабезпеченні йому безпечних умов перебування за місцем проживання.
Так, протягом тривалого часу ОСОБА_4 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняла по відношенню до свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликала у потерпілого ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдала шкоду його психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониженні самооцінки, втрати позитивних емоцій, безсоння, тощо.
Зокрема, ОСОБА_4 будучи матір`ю одиначкою відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, знаючи і усвідомлюючи, що окрім неї у неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , більше не має інших близьких родичів та він не має змоги самостійно захистити свої права, весною 2017 року ОСОБА_4 вигнала свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 із місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Так, внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_7 , а саме, рідний син останньої, провів на вулиці тривалий час абсолютно позбавлений захисту та піклування зі сторони матері.
Крім того, весною 2019 року ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії направленні на фізичне та психологічне насильство відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 повторно вигнала його з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . Після чого, неповнолітній ОСОБА_7 будучи позбавлений захисту та піклування зі сторони матері, був змушений просити притулку у рідної тітки ОСОБА_8 .
Під час проживання за адресою АДРЕСА_2 , відносно неповнолітнього ОСОБА_7 його рідна тітка ОСОБА_8 систематично здійснювала фізичне та психологічне насильство, що виразилося у безпричинних, не маючи на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в його адресу словами нецензурної лайки та фізичним насильством, що виразилося в нанесенні побоїв.
Окрім цього, 18.10.2019 року ОСОБА_8 діючи на прохання своєї сестри ОСОБА_8 вигнала неповнолітнього ОСОБА_7 з місця його тимчасового проживання за адресою АДРЕСА_2 . В результаті чого, неповнолітній ОСОБА_7 будучи повністю позбавлений піклування, належних умов для проживання, засобів для існування та продуктів харчування, три дні і дві ночі, в період часу з 18 по 20 жовтня 2019 року провів на вулиці, ночуючи в під`їзді.
В подальшому ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю із своєю сестрою ОСОБА_4 , в період часу з 28 лютого по 01 березня 2020 року перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , умисно заподіювала неповнолітньому ОСОБА_7 побої, які виразилося у нанесенні ударів руками, ногами, шнуром від комп`ютера та рюкзаком по різним частинам тіла та по голові, чим спричинила йому фізичний біль та психологічні страждання.
Згідно висновку експерта № 92/Д від 18.05.2020 року, при судово- медичному огляді 02.03.2020 року у неповнолітнього ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: садно верхньої повіки лівого ока, синець лівої вилиці, синець правого плеча, три синці правого передпліччя, синець лівої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Вказані вище злочинні дії ОСОБА_8 вчинялися на прохання рідної сестри останньої, а саме, ОСОБА_4 .
Отже, систематичне, злісне не виконання ОСОБА_4 встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, спричинило тяжкі наслідки, а саме, встановлено, що особливості виховної поведінки останньої вкрай негативно вплинули на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя її рідного сина ОСОБА_7 та призвели до формування у нього соціальних комплексів неповноцінності та тривалих порушень в основних сферах його життєдіяльності, які протягом тривалого часу унеможливлювали його повноцінне соціальне функціонування, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №216 від 29.04.2020.
Окрім цього, встановлено, що особливості виховної поведінки ОСОБА_8 вкрай негативно вплинули на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя ОСОБА_7 , а тому призвели до накопичення у нього емоційних переживань з надзвичайними та надцінними почуттями ненависті до своєї тітки ОСОБА_8 що сприяло скоєнню ним кримінального правопорушення, що також підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №216 від 29.04.2020.
В наслідок чого, неповнолітній ОСОБА_7 не маючи інших можливостей захистити себе від протиправних посягань, за допомогою двох кухонних ножів вчинив замах на життя своєї рідної тітки ОСОБА_8 та її малолітнього сина ОСОБА_9 .
В результаті чого, неповнолітнього ОСОБА_7 було затримано та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1,2 ч.2 ст.115 КК України.
ОСОБА_4 01.06.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст.166 КК України.
У вчиненні вказаних злочинів підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровськ, громадянка України, українка, зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 126-1, ст. 166 КК України, є заява ОСОБА_7 від 25.03.2020, прокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.05.2020 року, висновком судово- психіатричної експертизи № 216 від 29.04.2020 року, висновком судово- медичної експертизи № 92/Д від 18.05.2020 року, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
23.06.2020 підозрюваній ОСОБА_4 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 50 діб по 12.08.2019 включно.
28.07.2019 постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 1531 від 16.03.2020 продовжено до трьох місяців тобто до 01.09.2020 року.
На даний час у вказаному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.
Однак, закінчити досудове розслідування протягом двох місяців, тобто до 01.08.2020, не представляється за можливе, так як з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно допитати свідків, ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.
Проведення вказаних слідчих дій потребує додаткового часу з огляду на складність провадження, і їх результати матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні.
Раніше перелічені слідчі (розшукові) дії неможливо було здійснити у встановлений законом строк у зв`язку з тим, що кримінальне провадження № 0001531 на вимогу прокуратури Київської області № 24-221 вих- 20 від 17.06.2020 скеровано 22.06.2020 за № 3187вих-20 до прокуратури Київської області та повернуто до місцевої прокуратури лише 27.07.2020 року.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам:переховуватись від органу досудового розслідування та (або)суду;незаконно впливати на свідків.
Так, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що для ухилення від покарання ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрювана, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинені злочини, який за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5-ти років, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).
Враховуючи такі обставини і тяжкість вчиненого нею злочину, існує реальний ризик залишення нею місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Реальним є і ризик впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідків та потерпілого у даному провадженні. Так, ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків та потерпілого, зокрема на зміну їх показів та уникнення ними явки до слідчого, прокурора, суду, з метою в подальшому уникнути покарання за кримінальне правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше не судима, проте відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому на підставі вищевказаного прокурор просила суд дане клопотання задовольнити та продовжити щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, українки, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.09.2020 включно.
Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
Прибувати до слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області чи іншої визначеної в порядку чинного законодавства України службової особи за їх викликом;
Не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
Утриматися від спілкування із свідками, потерпілим, визначеними слідчим у вказаному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник щодо задоволення клопотання заперечили. При цьому зазначили, що ОСОБА_4 свою вину повністю не визнає, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведено, оскільки вони не базуються на жодних фактичних обставинах справи.
Вислухавши думки учасників, заслухавши показання свідка та дослідивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
01.06.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ст.166 КК України.
У вчиненні вказаних злочинів підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровськ, громадянка України, українка, зареєстрована та проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима.
Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 126-1, ст. 166 КК України, є заява ОСОБА_7 від 25.03.2020, прокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 04.05.2020 року, висновком судово- психіатричної експертизи № 216 від 29.04.2020 року, висновком судово- медичної експертизи № 92/Д від 18.05.2020 року, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
23.06.2020 підозрюваній ОСОБА_4 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 50 діб по 12.08.2019 включно.
28.07.2019 постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 1531 від 16.03.2020 продовжено до трьох місяців тобто до 01.09.2020 року.
На даний час у вказаному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.
Однак, закінчити досудове розслідування протягом двох місяців, тобто до 01.08.2020, не представляється за можливе, так як з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно допитати свідків, ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, виконати інші процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.
Проведення вказаних слідчих дій потребує додаткового часу з огляду на складність провадження, і їх результати матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінальних правопорушень, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваних, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують їх покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 даної статті).
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши підозрювану, її представника, прокурора, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшло своє доведення в судовому засіданні, зокрема обґрунтованість підозри та доведеність існування ризиків, отже, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає до часткового задоволення із покладенням на останню обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо неї; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, визначеними слудчим у вказаному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо неї, про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001531 від 16.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 126-1, ст. 166 КК Україин - задовільнити частково.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої, на строк 29 діб обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо неї;
- не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду.
- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, визначеними слудчим у вказаному кримінальному провадженні.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо неї, про зміну свого місця проживання.
В решті вимог відмовити.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя
ОСОБА_1
Повний текст ухвали складено 06.08.2020 року.