Справа № 438/1323/20
Провадження № 1-кс/438/263/2020
УХВАЛА

06 жовтня 2020 року слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Бориславі Львівської області скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову начальника СД Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 21 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 20 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , дізнавача ОСОБА_4 та заявника ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СД Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 21 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000233.
В обґрунтування доводів скарги заявник зазначив, що оскаржуваною постановою, яку заявник отримав 03.10.2020, кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. З даною постановою заявник не згідний, вважає її передчасною, незаконною, оскільки згідно зі згаданою в постанові нормою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову. Таких очевидних і достатніх підстав у мотивувальній частині постанови не наведено. Натомість начальник СД Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 у своїй постанові від 21 вересня 2020 року обмежився цитуванням норм КПК, виклав посилання на довідки з установ, що ніби-то металеві труби не викрадалися, при цьому не встановив власника труб та не вжив всіх необхідних слідчих дій з метою встановлення вартості завданої шкоди. Під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. З часу внесення в ЄРДР заяви та початку кримінального провадження слідчим всупереч ст. 9 КПК України не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не було допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину. Зокрема, працівників Бориславської міської ради, працівників КП «Вододар» Бориславської міської ради, які могли бачити вчинення кримінального правопорушення та могли бути свідками цих подій. Слідчим не з`ясовано яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які вчинили злочин. Крім цього слідчим не проведено слідчі дії, а саме - одночасний допит між заявником та свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою усунення розбіжностей у показах. Бездіяльність начальника СД ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні свідчить про упередженість та можливу зацікавленість та ставить під сумнів законність, об`єктивність та повноту досудового розслідування. ОСОБА_10 обмежився лише формальною відпискою, усунувшись від проведення об`єктивного та всебічного проведення досудового розслідування та своїми діями намагався укрити можливі ознаки кримінального правопорушення, вчинені працівниками Дрогобицького відділу поліції.
Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, наведених у ній.
Начальник СД Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили, вважають оскаржувану постанову законною та вмотивованою.
Вивчивши доводи скарги, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000233 від 20 травня 2019 року, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова начальника СД Бориславського ВП ДВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 21 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.298 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 25 КПК.
Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч.5 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно з ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Процесуальними джерелами доказів у кримінальному провадженні про кримінальні проступки, крім визначених статтею 84 цього Кодексу, також є пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, а також отримані за згодою показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (ст.298-1 КПК України).
Відповідно до ст.91 КПК України: у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.93 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.300 КПК України для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати за згодою показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність у діянні складу кримінального правопорушення.
За приписами частини 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття такого рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності. Формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування без зазначення мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СД Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесено за №0000233 від 20 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за заявою ОСОБА_3 про те, що 19.05.2019 близько 17 год 45 хв невідомі особи незаконно викопують труби на вул.Б.Хмельницького та на вул.Трускавецькій у м.Бориславі; рішення на демонтаж труб у міській раді м.Борислава немає.
21 вересня 2020 року начальник СД Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - яку оскаржує заявник ОСОБА_3 .
Згідно з нормами КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Між тим, як слідує з наданих матеріалів кримінального провадження, зазначена постанова таким вимогам не відповідає.
Так, обставини кримінального провадження встановлюються на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів, пояснення осіб, результати медичного освідування, висновок спеціаліста, а також отримані за згодою показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису що вбачається зі змісту ст. 84, ст.298-1 КПК України.
Однак, з оскаржуваної постанови та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що всупереч наведеним положенням процесуального закону, були поверхово, однобічно дослідженні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, дізнавач не встановив у необхідній та достатній мірі обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, не провів всіх слідчих дій щодо тих обставин кримінального провадження, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, не були з`ясовані з достатньою повнотою та не наданий аналіз фактам та обставинам, які викладені заявником у його заяві про вчинення кримінального правопорушення. При цьому, в порушення вимог ч. 5 ст.110 КПК України, не навів у постанові необхідних та достатніх мотивів прийняття такого рішення та його обґрунтування.
Слідчий суддя встановив, що дізнавач, який виніс оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, не дотримався вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо зобов`язання всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; дізнавач не здійснив всіх можливих слідчих дій для повного з`ясування обставин кримінального провадження.

Зокрема, в оскаржуваній постанові дізнавач лише виклав покази заявника ОСОБА_3 , допитаного як свідка, який повідомив про виявлене ним незаконне викопування труб водогону, також дізнавач виклав зміст довідок міського голови м.Борислава, ПАТ «Укрнафта» та КП «Вододар» про те, що вони не виявили та не зафіксували фактів крадіжок труб; також дізнавач зазначив про те, що за результатами скерованого доручення до СКП Бориславського ВП ГУ НП у Львівській області не вдалося встановити свідків, очевидців події та викраденого майна. Не зважаючи на те, що викладена в цих джерелах доказів інформація суперечить одна одній та є взаємовиключною, дізнавач, не надавши жодної оцінки доказам, зазначив у постанові про існування факту крадіжки майна та неможливість встановити вартість такого викраденого майна.
При цьому дізнавач не зазначив жодних висновків, яких він дійшов за результатами проведених слідчих та процесуальних дій та які йому дали підстави для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Дізнавач не встановив власника вказаного вище викраденого майна. Під час досудового розслідування було допитано лише заявника ОСОБА_3 , проте з метою усунення розбіжностей не було допитано (відібрано пояснення) від осіб, на яких заявник безпосередньо вказував як на осіб, які безпосередньо були причетні до незаконного, на думку заявника, викопування труб; враховуючи, що сам факт крадіжки все-таки підтверджено дізнавачем у постанові.

Таким чином, дізнавач виніс оскаржувану постанову передчасно, не з`ясувавши всіх обставин, з яких проводиться досудове розслідування, та дійшов передчасного висновку про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя встановив, що дізнавач, який виніс постанову про закриття кримінального провадження, не дотримався вимог КПК України, а тому за вище наведених обставин скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.303, 305, 306, 307, 376 КПК України,

у х в а л и в:

скаргу заявника ОСОБА_3 задоволити.
Постанову начальника СД Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 21 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 20 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, скасувати та направити матеріали кримінального провадження для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1