Справа № 464/5/19
пр.№ 1-кс/464/1134/20
У Х В А Л А

20.07.2020 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

заявник 16 липня 2020 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження та скасувати постанову т.в.о. начальника слідчого відділу Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 03.07.20. у кримінальному провадженні № 002642 за ч.1 ст.296 КК України.

На розгляд скарги заявник не з*явився, хоча належним чином повідомлявся дату, про час та місце її розгляду, про що свідчить судова повістка, направлена на електронну адресу заявника, що зазначена ним же у скарзі.

Суб*єкт, рішення якого оскаржується, на розгляд скарги не з*явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце її розгляду; надав матеріали кримінального провадження № 0002642 від 21.08.18.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вказана скарга надійшла у провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 16.07.20. вказану скаргу залишено без руху із наданням заявнику строку для усунення недоліків, яка направлена на електронну адресу останнього.

Того ж числа заявником недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді від 16.07.20., усунуті, та слідчим суддею постановлено ухвалу від 16.07.20. про відкриття провадження з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.45 год. 20 липня 2020 року з урахуванням правил ч.ч.2, 3 ст.306 КПК України та дотриманням вимог ч.1 ст.135 КПК України.

На розгляд скарги 20 липня 2020 року заявник не з*явився і не повідомив поважність причин своєї неявки.

Згідно з ч.3 ст.306 КПК України розгляд зазначеної категорії скарг здійснюється виключно за обов*язкової участі особи, яка її подала.

Згідно зі ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою непорушення прав заявника, передбачених у частинах 1, 2 ст.55 Конституції України, де проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя 16 липня 2020 року постановив ухвалу про відкриття провадження по поданій скарзі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального првоадження.

Так, з огляду матеріалів кримінального провадження, наданого органом досудового розслідування, слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 30 червня 2020 року винесено постанову, якою вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У матеріалах кримінального провадження відсутній супровідний про направлення ОСОБА_3 відповідної копії постанови слідчого від 30.06.20. за правилами ч.6 ст.284 КПК України.

Зі скарги ОСОБА_3 та доданої до неї відповіді вбачається, що останній оскаржує лист від 03.07.20. № П-40; П-41; П-43/40/02/0920 за підписом т.в.о. начальника СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , який за своєю суттю є відповіддю на звернення заявника в межах кримінального провадження.

Зазначений документ від 03.07.20. не може за своєю природою бути предметом оскарження у розумінні ст.303 КПК України і не є тотожним постанові від 03.06.20. про закриття кримінального провадження.

Відтак вимога, заявлена заявником саме щодо скасування листа-відповіді т.в.о. начальника СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 03.07.20. № П-40; П-41; П-43/40/02/0920 «Про розгляд звернення», не грунтується на вимогах кримінального процесуального Закону.

Однак, згідно із ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов*язкової участі особи, яка подала скаргу.

Проте заявник, будучи професійним адвокатом і обізнаним в строках (оскільки систематично протягом декількох років звертається до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова із скаргами в порядку ст.303 КПК України) і даті розгляду поданої ним скарги, на її розгляд не з*явився.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, і відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності та диспозитивність.

Водночас, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 08 січня 2008 року "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Диспозитивність, як загальна засада кримінального провадження, полягає у тому, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Так, згідно з правилами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Заявник, подавши скаргу до суду, отримав доступ до правосуддя, під яким згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права, але на розгляд скарги до суду не з*явився.
З урахуванням викладеного та поведінки заявника, який, отримавши доступ до правосуддя, на розгляд скарги до суду не з*явився і не підтримав таку, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні поданої ним скарги.
Одночасно суд роз*яснює заявникові його право повторного звернення до суду зі скаргою на постанову ст.слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 30 червня 2020 року з урахуванням строків, встановлених у ст.304 КПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття криміанльного провадження.

Роз*яснити ОСОБА_3 право повторного звернення до суду зі скаргою на постанову ст.слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 30 червня 2020 року з урахуванням строків, встановлених у ст.304 КПК України.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1