КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000352 від 27 лютого 2020 року - заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2020 задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_6 , заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України.
Встановлено строк дії даної ухвали два місяці, однак не більше строку досудового розслідування.
Ухвалено негайно доставити підозрюваного ОСОБА_6 до місця проживання останнього, де його звільнити з-під варти.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000352 від 27.02.2020 - заступник начальника другого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, терміном на 60 днів з для прийняття такого рішення, без визначення розміру застави.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначала, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Прокурор вказувала на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 289, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України, а також на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На думку апелянта, слідчим суддею не спростовано жодного із наявних ризиків, та не наведено жодних нових обставин, які б не досліджувались слідчими суддями при застосуванні та продовженні запобіжного заходу.
Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 про зміну запобіжного не містить посилання на нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби Безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000352 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, та за обставинами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 258 КК України.
23.07.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у пособництві у вимаганні, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України; у пособництві у розбійному нападі, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України; у пособництві незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України; та у пособництві викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань потерпілому та застосуванням зброї, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.07.2020 застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на 60 днів, терміном до 21.09.2020.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2020 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 14.11.2020.
02.11.2020 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням у порядку ст. 201 КПК України, в якому просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2020 задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт відносно підозрюваного ОСОБА_6 , заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України.
Встановлено строк дії даної ухвали два місяці, однак не більше строку досудового розслідування.
Ухвалено негайно доставити підозрюваного ОСОБА_6 до місця проживання останнього, де його звільнити з-під варти.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя виходив з того, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, конкретних обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень та часу, протягом якого ОСОБА_6 утримується під вартою, подальше застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є невиправданим, та стороною обвинувачення не надано даних, які б свідчили про недостатність застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно частини 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.
Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.
Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.
Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Дійшовши висновку про задоволення клопотання захисника в інтересах підозрюваного про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено, що матеріали судового провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України.
На основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, з чим погоджується і колегія суддів.
Разом з тим, врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його роль у їх вчиненні, та часу, протягом якого ОСОБА_6 утримується під вартою, слідчим суддею встановлено недоведеність прокурором подальшого існування у кримінальному провадженні ризиків підозрюваного переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховання або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків чи експертів у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення

Як встановлено слідчим суддею, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, на даний час є запобіжний захід ОСОБА_6 у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, рішення слідчого судді в частині визначення строку дії ухвали про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Із матеріалів судового провадження убачається, що 27.02.2020 Головним слідчим управлінням Служби Безпеки України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості під № 0000352 про кримінальне правопорушення за фактом функціонування злочинного угрупування, до складу якого входять жителі Харківської області та інші невстановлені особи, які з метою впливу на прийняття рішень та вчинення або не вчинення органами державної влади, погрожують створити небезпеку для життя та здоров`я службових осіб цих органів та їх близьких родичів шляхом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства, з попередньою правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 258 КК України.
27.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0000352 з попередньою правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 189 КК України, про те, що 17.03.2020 невстановлена група осіб на чолі з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що входять до складу злочинного угрупування ОСОБА_14 , на території Харківської області та міста Харкова, вчинила незаконні дії, поєднані з насильством, небезпечним для його життя чи здоров`я, щодо вимагання у громадянина ОСОБА_15 грошових коштів у розмірі 5 000 000 грн та передачі майна, що перебувало в його користуванні та належало на праві приватної власності. За фактом вимагання організованою групою, до складу якої входить громадянин ОСОБА_16 , грошових коштів у громадянина ОСОБА_17 за виконання дій, а також за так званий "захист" останнього від представників організованої злочинності.

20.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0000352 про те, що 17.03.2020 невстановлена група осіб на чолі з громадянином ОСОБА_18 , що входить до складу злочинного угрупування громадянина ОСОБА_16 на території Харківської області та міста Харкова, вчинила незаконні дії, поєднані з насильством, небезпечним для його життя чи здоров`я, щодо вимагання у громадянина ОСОБА_19 грошових коштів у розмірі 5 000 000 гривень та передачі майна, що належить йому на праві приватної власності, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 189 КК України.
18.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0000352, відповідно до яких, мешканці міста Харкова ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та інші невстановлені на даний час особи, діючи у складі організованої групи, застосовуючи предмети, зовні схожі на зброю та фізичне насильство, відкрито заволоділи шкіряним гаманцем з грошовими коштами в сумі 1700 грн. 00 коп., мобільним телефоном марки "Iphone 7+", спеціальним засобом револьвер "Комбриг", водійським посвідченням та дозволом на зброю, які належать на праві власності ОСОБА_15 , з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 187 КК України.
19.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0000352 про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 146 КК України, відповідно до яких, мешканці міста Харкова ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та інші невстановлені на даний час особи, перебуваючи в смт. Рогань (Харківський район, Харківська область), діючи за вказівкою мешканця м. Харкова ОСОБА_14 , у складі організованої групи, застосовуючи фізичну силу та психічне насильство у вигляді погроз предметами, схожими на зброю, позбавили можливості вільно пересуватися ОСОБА_15 , після чого примусово, проти його волі, помістили до салону автомобіля та перевезли до м. Харкова.
Крім того, 19.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0000352 про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 289 КК України, відповідно до яких, мешканці міста Харкова ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та інші невстановлені на даний час особи, діючи з прямим умислом у складі організованої групи, застосовуючи фізичну силу та психічне насильство, яке полягало у демонстрації та використанні предметів, за зовнішніми ознаками схожих на зброю, відкрито заволоділи належним ОСОБА_15 на праві користування автотранспортним засобом "Ауді" моделі А6 (том 1, а.с. 12-16).
Згідно даних протоколу затримання від 23.07.2020, старшим слідчим в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_20 23.07.2020 о 16 год. 20 хв. затримано ОСОБА_6 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 38-43).
23.07.2020 старшим слідчим в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_21 повідомлено про підозру ОСОБА_6 у пособництві у вимаганні, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 189 КК України; у пособництві у розбійному нападі, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України; у пособництві у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України; та у пособництві викрадення людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань потерпілому та застосуванням зброї, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 146 КК України (том 1, а.с. 44-57).
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.07.2020 застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, терміном до 21.09.2020. (том 1, а.с. 63-67).
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2020 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 14.11.2020 (том 1, а.с. 68-70).
Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2020, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000352 продовжено ухвалою слідчого судді від 15.09.2020 до 9 місяців, тобто до 23.04.2021.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З вищенаведеного убачається, що на час звернення захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого судді із клопотанням у порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу, щодо ОСОБА_6 діяв запобіжний захід у виді тримання під вартою, який був продовжений до 14.11.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2020.
Таким чином, розглядаючи 05.11.2020 клопотання захисника у порядку ст. 201 КПК України, слідчий суддя міг перевірити наявність підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт лише на період з 05.11.2020 по 14.11.2020.
Однак, слідчий суддя, задовольнивши подане клопотання та дійшовши висновку про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, визначив строк дії такої ухвали не до 14.11.2020, а терміном на 2 місяці, тобто до 05.01.2021, вийшовши за межі строку дії попереднього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який було продовжено лише до 14.11.2020, та погіршивши таким чином становище підозрюваного.
Змінюючи запобіжний захід поза межами строку дії попередньої ухвали (строк дії якої - з 16.09.2020 по 14.11.2020), слідчий суддя обмежив конституційні права та охоронювані законом свободи підозрюваного, встановивши строк дії ухвали на свій розсуд до 05.01.2021, та фактично самостійно вирішив питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 22 дні (терміном з 14.11.2020 по 05.01.2021), у той час як відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений лише за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що таке порушення тягне за собою скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та необхідність постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали.
У апеляційній скарзі прокурором порушено питання про скасування оскаржуваної ухвали про зміну запобіжного заходу та відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , а також постановлення нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування терміном на 60 днів з дня прийняття такого рішення.
Фактично, прокурор у апеляційній скарзі порушив вимоги про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на новий строк - 60 днів (з 03.12.2020 по 31.01.2021).
Однак, такі вимоги не були предметом розгляду слідчого судді місцевого суду, на якого покладено обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
З аналізу наведеного убачається, що вирішення питання про застосування запобіжного заходу є виключною компетенцією слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Звернення прокурора до суду апеляційної інстанції з таким клопотанням, положеннями чинного КПК України не передбачено.
Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, термін дії якого слідчим суддею фактично визначено з 05.11.2020 по 05.01.2021 (тоді як термін дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою становив з 16.09.2020 по 14.11.2020), колегія суддів у відповідності до ст. 201, ч. 2 ст. 404, п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, не вправі досліджувати та розглядати клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк з 03.12.2020 по 31.01.2021, який не був предметом розгляду слідчого судді місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Порушуючи у апеляційній скарзі питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на новий строк, який не був предметом розгляду слідчим суддею місцевого суду, прокурор не звернув увагу на повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 407 КПК України.
Враховуючи, що на день апеляційного розгляду закінчився строк дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.09.2020 про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 14.11.2020, про зміну якого порушувалось питання у клопотанні захисника в порядку ст. 201 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості погіршити становище обвинуваченого та не наділена повноваженнями вирішити порушене в апеляційній скарзі прокурора питання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на новий строк.
За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та зміну підозрюваному ОСОБА_22 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, у межах строку дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, тобто до 14.11.2020 включно.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 201, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000352 від 27 лютого 2020 року - заступника начальника другого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , та змінено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, однак не більше строку досудового розслідування, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, із забороною йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади закордонний паспорт чи інший документ, що надає право виїзду за межі України.
Визначити строк дії ухвали до 14.11.2020 включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3