Справа № 202/4776/20
Провадження № 1-кс/202/5693/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3

слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.04.2019 року, маючого на утримані неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000104, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

07 серпня 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подано клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину у сфері громадської безпеки, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, у період іспитового строку, вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного поводження із вогнепальною зброєю, бойовим припасом, вибуховою речовиною та вибуховим пристроєм.

Так, ОСОБА_8 , у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, діючи умисно, достовірно розуміючи для себе, що не має передбаченого законом дозволу на зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, за невідомих органу досудового розслідування обставин у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 з наступними змінами, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622; зі змінами, придбав при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, вогнепальну зброю самозарядний гладкоствольний пістолет марки «ZORAKI MOD. 914 S» калібру 9 мм Р.А., бойовий припас, вибухову речовину, а саме корпус осколкової, наступальної ручної гранати РГД 5, а також вибуховий пристрій уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ 2.

Після цього ОСОБА_8 , діючи умисно, розуміючи для себе, що придбані ним предмети, є вогнепальною зброєю, бойовим припасом, вибуховою речовиною та вибуховим пристроєм, достовірно усвідомлюючи про відсутність передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання вогнепальної зброї, бойового припасу, вибухової речовини та вибухового пристрою, у порушення діючого законодавства, зберігав до 28.01.2020 року вогнепальну зброю самозарядний гладкоствольний пістолет калібру 9 мм Р.А., виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета «ZORAKI MOD. 914 S», бойовий припас, вибухову речовину, а саме споряджений корпус осколкової, наступальної, ручної гранати РГД 5, а також вибуховий пристрій уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ 2, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчим 28.01.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23.01.2020 року проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на пістолет, який є вогнепальною зброєю самозарядним гладкоствольним пістолетом, виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета «ZORAKI MOD. 914 S» № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. Knall (виробництва Туреччини), шляхом видалення захисного елементу, що перешкоджає проведенню пострілів кінетичними снарядами (кулями), а також предмет, який конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД 5, який відноситься до категорії вибухових речовин та предмет, який є уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ 2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, які у поєднанні (штатним способом) утворюють бойову осколкову, наступальну ручну гранату РГД 5, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії боєприпасів.

28 січня 2020 року ОСОБА_8 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 серпня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується: протоколом обшуку від 28.01.2020 року; висновком судової вибухово-технічної експертизи від 06.02.2020 року; висновком судової експертизи зброї від 28.01.2020 року; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 06.03.2020 року; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначає про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері незаконного поводження із вогнепальною зброєю, бойовим припасом, вибуховою речовиною та вибуховим пристроєм, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років. Водночас дії ОСОБА_8 вказують на те, що останній може сховатись від органу досудового розслідування та суду. Зокрема, ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення вину не визнав, не має постійного місця роботи, що свідчить, що останній може безперешкодно змінити місце свого проживання.

Також ОСОБА_8 може вчинити вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності.

До того ж ОСОБА_8 засуджений 09.04.2019 року Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

Отже, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, що свідчить про обґрунтованість ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню ризикам, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, наголосили про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором необґрунтовано наявність ризиків, які б свідчили, що ОСОБА_8 буде переховуватись та ухилятись від явок до суду, крім того зазначив, що підозрюваний не має наміру ухилятись від слідства та суду та продовжувати злочинну діяльність. Просив застосувати більш мякий запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив врахувати, що підозрюваний не має наміру ухилятись від відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню, останній має постійне місце реєстрації та проживання, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, а тому просив суд з урахуванням наведених захистом обставин застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність доказів, які б свідчили про дійсну наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку своїх захисників, свою провину у скоєнні вказаного правопорушення не визнав.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000104, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисників, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Виходячи зі ст.ст. 1, 8 Конституції України Україна є правова держава, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до чч.1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.01.2020 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000104 розпочате 28.01.2020 року.

28 січня 2020 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 серпня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною другою ст. 183 КПК України визначається перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою могло бути застосовано лише у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню тощо. Проте, таких обставин у справі не встановлено. Так, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що ОСОБА_8 перешкоджав кримінальному провадженню, а доводи слідчого про ймовірні наміри ОСОБА_8 порушити обов`язок щодо дотримання належної процесуальної поведінки, є неаргументованим та не підтверджуються даними, що містять матеріали кримінального провадження, зокрема слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_8 , який був затриманий 28 січня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України, та якому тільки 06 серпня 2020 року було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на виклик суду для розгляду клопотання з`явився особисто, за тривалий проміжок часу від органів досудового розслідування та суду не переховувався, та жодним чином не перешкоджав здійсненню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Розглядаючи клопотання, слідчим суддею враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Оскільки, інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором належним чином не доведено підстави обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання слідчого щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задоволенню не підлягає, а на підставі ст. 179 КПК України, слід застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше 2 місяців.

Таким чином, строк дії даної ухвали слідчий суддя встановлює до 06 жовтня 2020 року включно.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до службової особи (слідчого, прокурора, суду, на визначений час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Попередити ОСОБА_8 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний засіб і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 06 жовтня 2020 року включно.

Ухвалу про застосування до запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у вигляді особистого зобов`язання передати для виконання до СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_8 покласти на слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1