Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/254/20
Номер провадження: 1-кп/511/89/20
15.09.2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

особи, що звернулась із заявою про взяття під особисту поруку ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та заяви ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на особисту поруку по кримінальному провадженню № 0001018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.07.2020 року запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України продовжено на строк 60 (шістдесят) днів до 18 вересня 2020 року включно.

В судовому засідання прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Вищевказане клопотання мотивоване тим, що ризик, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України не відпав та не зменшився.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав надане суду клопотання, просив суд його задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 надав на адресу суду заяву про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на особисту поруку, відповідно до якого просив суд змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисту поруку. Вищевказану заяву адвокат ОСОБА_6 мотивував тим, що він є членом Національної Асоціації Адвокатів України, займається адвокатською діяльністю з жовтня 2005 року, а отже має право просити суд визнати його особою, яка заслуговує на довіру.

Також, на адресу суду від ОСОБА_8 надійшла заява про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на особисту поруку. Вказана заява мотивована тим, що ОСОБА_8 має певний авторитет у м. Вінниця, є членом дорадчого органу, створеного розпорядженням Вінницького міського голови та є директором досить крупного підприємства, а отже має право просити суд визнати його особою, яка заслуговує на довіру.

Захисник ОСОБА_5 просила суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на інший більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисників.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора, просила суд його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, звертаючи увагу на те, що санкція статті передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців відповідно до матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розлучений, колишня дружина, повнолітній син та батьки проживають окремо, розмір шкоди, заявленої потерпілими до відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 складає разом 678945,43 грн.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає за межами Одеської області, а саме в м. Вінниця, що свідчить про можливу проблематичність явки в судове засідання обвинуваченого, місце фактичного проживання якого знаходиться у іншому місці та на досить значній відстані від місцезнаходження суду.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортним засобом до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, а кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286 КК України полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілому, санкція у якому передбачає позбавлення права керування транспортним засобом строком до трьох років, а подальше керування ОСОБА_4 транспортним засобом може призвести до порушень останнім правил дорожнього та потягти за собою негативні наслідки.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального злочину не визнає, не сприяє суду у встановленні істини, оскільки відмовляється давати показання до дослідження судом всіх доказів по справі, що позбавляє суд перевірити його версію подій та приводить до затягування розгляду справи.

Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи за твердженням захисту матеріально забезпеченою особою, не погоджується на відшкодування шкоди, спричиненої ним, як володільцем джерела підвищеної небезпеки та після ДТП не надав потерпілим, які були пасажирами іншого автомобіля, зокрема потерпілій ОСОБА_9 , яка перебувала довгий час в реанімації в критичному для життя стані та п`ятирічній дитині, яка також отримала тілесні ушкодження, але потерпілою не визнана, перебувала в лікарні та яка втратила у вказаній ДТП матір, жодної допомоги.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, у вчиненні злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що спричинив загибель однієї особи та тілесні ушкодження для трьох осіб, вчиненого з обтяжуючою обставиною, а саме в стані алкогольного сп`яніння, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, з огляду на вірогідність перешкоджанню кримінальному провадженню, спростовує доводи захисників про відсутність ризиків та можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Всі ці обставини, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 та його поведінка після ДТП та під час судового розгляду свідчать про те, що існує вказаний прокурором ризик втечі, з метою уникнення відповідальності та не дає суду підстав застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Що стосується заяви адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в порядку ст.180 КПК України, то воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Ч.2 ст. 180 КПК України встановлює, що кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" зазначив, що при обранні такого запобіжного заходу, як особиста порука, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).

При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (народний депутат України, депутат місцевої ради, особа, яка відзначена державними нагородами тощо).

У зв`язку з вищевикладеним, на думку суду, запобіжний захід у вигляді особистої поруки не буде здатним в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Особа, яка звернулася із заявою про особисту поруку ОСОБА_8 проживає за межами Одеської області, а саме у м. Вінниці, є членом дорадчого органу, створеного розпорядження Вінницького міського голови та безпосереднім керівником обвинуваченого ОСОБА_4 , однак більше ніякої інформації суду надано не було, а тому ним не було доведено в судовому засіданні, що він є особою, що заслуговує на особливу довіру. Оцінюючи клопотання захисника щодо взяття обвинуваченого під його особисту поруку, суд зазначає, що хоча захисник ОСОБА_6 і викликає певну довіру, однак до повноважень захисника згідно з чинним КПК України не відноситься взяття на поруки особи, яку він захищає.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативних запобіжних заходів у вигляді застави, домашнього арешту, особистого зобов`язання, суд, враховуючи вище наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні.
В даному випадку, слід звернути уваги на те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини, а також заподіяння тілесних ушкоджень особам, життя та здоров`я яких визнаються найвищою соціальною цінністю. Крім того, по вказаному кримінальному провадженню, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до загибелі людини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.
Приймаючи до уваги значний суспільний резонанс даної справи, враховуючи наявність ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, його відношення до подій, що відбулись за його участі, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі недостатнє для запобігання ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд продовжує обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.11. 2020 року.

Суд приймає до уваги посилання сторони захисту на існування певних соціальних зв`язків, зокрема, постійного місця проживання, наявність на утриманні батьків похилого віку та двох дітей, однак наявність цих факторів не можуть гарантувати належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зменшення вищевказаного ризику, так як син є повнолітнім та проживає з батьками обвинуваченого, неповнолітня дитина проживає зі своєю матір`ю, як пояснила сторона захисту в судовому засіданні, обвинувачений немає власних коштів, усі витрати, пов`язані з судовою справою несе батько обвинуваченого.

Крім того, ухвалами Одеського апеляційного суду від 01.07.2020 року та 02.09.2020 року апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_5 на ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.05.2020 року та 21.07.2020 року (про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 ), було залишено без задоволення, а ухвали суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 без змін.

Суд, враховуючи вищенаведене, а також що докази сторони захисту ще не досліджувались, обвинувачений показань суду не надавав, кримінальне правопорушення спричинило загибель людини, на даній стадії розгляду кримінального провадження не визначає обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави.

На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, суд вважає за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 180, 183, 194, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Заяви ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на особисту поруку - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" на строк 60 (шістдесят) днів до 13 листопада 2020 року включно.
Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання, прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду у встановлений законом строк.

Головуючий суддя: ОСОБА_1