ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/1328/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/403/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК України
УХВАЛА
Іменем України

03 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 11.07.2019 стосовно ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Балаклія Харківської області, громадянина України, одруженого, який має доньку 2017 року народження, з професійно-технічною освітою, працюючого слюсарем з ремонту автомобілів ФОП « ОСОБА_10 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно вироку, 08.09.2018 року, приблизно 00год. 30хв., в м. Балаклія Харківської області вул. Центральна, поблизу б. 60, в напрямку вул. 40 років Перемоги, ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в порушення п.2.9 а) Правил дорожнього руху (далі Правила): «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, в порушення п. 2.1. Правил: «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», керуючи технічно справним мотоциклом «Alpha ZS50F» без реєстраційного номеру рухався зі швидкістю приблизно 50км/год., в порушення вимог п.п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виконав поворот ліворуч з виїздом на смугу зустрічного руху, де необережно допустив зіткнення з моторолером «Honda SH300i» без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_11 , що рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок цього останній отримав: закриту черепно-мозкову травму у вигляді множинних переломів кісток черепа, що спричинило його смерть.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок надмірної суворості та призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.75 КК України. Мотивуючи скаргу вказав, що обвинувачений повністю визнав вину у скоєнні злочину, щиро розкаявся. Районний суд в недостатній мірі врахував те, що ОСОБА_9 сприяв слідству, намагався відшкодувати завдану шкоду, раніше не судимий, не притягувався й до адміністративної відповідальності, має на утриманні дитину 2017 року народження та вагітну дружину, працює, за місцем роботи характеризується позитивно. Таким чином вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь головуючого судді; з`ясувавши думку прокурора та представника потерпілого, які заперечували проти апеляційної скарги, а представник потерпілого додатково пояснив, що у загиблого залишилися двоє малолітніх дітей, обвинувачений будь-якої допомоги не надав, збитки не відшкодовує; захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, а саме в частині правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання.
При призначенні покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпечність, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Судом першої інстанції враховані дані про особу ОСОБА_9 , який раніше не судимий, офіційно працевлаштований, за місцями проживання і роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має доньку 2017 року народження і вагітну дружину. За висновком амбулаторної психіатричної експертизи хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє, під час вчинення злочину перебував поза них. Перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації. Під час досудового розслідування і в суді винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги у встановленні обставин кримінального провадження, що на підставі ст. 66 КК України було визнано обставиною, що пом`якшує покарання. Обставиною, що обтяжує покарання, визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суд вказав, що щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що засуджений відшкодував або приступив до відшкодування шкоди потерпілим.
Також судом першої інстанції враховані тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини його вчинення та незворотні наслідки смерть ОСОБА_11 сина, чоловіка та батька двох неповнолітніх дітей.
Окрім цього, суд врахував позицію потерпілих, які погодились з пропозицією прокурора про призначення покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Таким чином, районний суд дійшов висновку про неможливість досягнення мети покарання - виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів без ізоляції його від суспільства.
Разом з тим, суд врахував необережну форма вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, поведінку зі сприяння у встановлені істини і визнання вини, дані, що позитивно характеризують особу обвинуваченого, наявність у нього малолітньої дитини, вагітної дружини, молодий вік та призначив наближене до мінімальної межі санкції статті обвинувачення покарання у виді 4 років позбавлення волі з його реальним відбуванням.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з даними висновками районного суду, підстав для застосування положень ст. 75 КК України не вбачається, призначене покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме: ступеню тяжкості, суспільної небезпечності вчиненого злочину, особі обвинуваченого та принципам законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації. Призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Наведене спростовує доводи апеляційної скарги захисника про призначення занадто суворого покарання та необхідність звільнення обвинуваченого від відбування покарання, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 11.07.2019 стосовно ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді