пр. № 1-кп/759/625/21
ун. № 759/38/21
СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2021 р. Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва кримінальне провадження № 0004510 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.12.2020 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинське, Немирівського р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.02.1999р. Немирівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.223 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі;
- 21.10.1999р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.140, ч.1 ст.145, КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі;
- 31.01.2000р. Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 та ч.3 ст.193 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 06.10.2009р. Ладижинським міським судом Тростянецького районну Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 23.09.2013р. Ладижинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 11.02.2014р. Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 15.07.2014р. Ладижинським районним судом Вінницької області за ч.2 ст.263 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 15.02.2017 з Крижопольської виправної колонії Вінницької області: умовно - достроково 1 рік 4 місяці 1 день.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_5
встановив:
12.12.2020 приблизно о 21 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на території ТОВ «Стадтранс плюс», яке розташоване по вулиці Жмеринській, 11/1 в місті Києві, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем білого кольору, марки «Volkswagen», моделі «Transporter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 20 тис. грн.
При цьому, ОСОБА_3 , 12.12.2020 перебуваючи на території ТОВ «Стадтранс плюс», яке розташоване по вулиці Жмеринській, 11/1 в місті Києві та здійснюючи функції по охороні автомобілів, які були розташовані на території вказаного товариства, на протязі вечора вживав алкогольні напої. В подальшому, ОСОБА_3 , 12.12.2020 приблизно о 21 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, звернув увагу на один з автомобілів, які він охороняв, а саме на автомобіль білого кольору, марки «Volkswagen», моделі «Transporter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . В цей момент у ОСОБА_3 , виник умисел спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_5 та який був залишений останнім на території товариства з метою проведення ремонтних робіт.
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, 12.12.2020 приблизно о 21 годині 50 хвилин, здійснюючи охоронні функції та маючи вільний доступ до ключів автомобілів, які він охороняв, взяв ключі від замка запалення автомобіля білого кольору, марки «Volkswagen», моделі «Transporter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , підійшов до нього та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вимкнув сигналізацію в автомобілі, сівши в автомобіль вставив ключ в замок запалення та привів у дію двигун внутрішнього згорання, після чого керуючи вказаним автомобілем білого кольору, марки «Volkswagen», моделі «Transporter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхав з території товариства, отримавши змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, тим самим незаконно, повторно заволодів вказаним транспортним засобом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 20 тис. грн.
Після чого, проїхавши незначну відстань, ОСОБА_3 , цього ж дня, приблизно о 22 годині 00 хвилин, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на припаркований автомобіль по вул. Л. Курбаса, 12 в м. Києві, потім з місця скоєння злочину втік.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочинів. У вчиненому щиро розкаюється, просив суд суворо не карати. Повідомив, що є особою з інвалідністю ІІІ групи довічно, працює у ТОВ «Стадтранс плюс» (на випробувальному терміні, офіційно не працевлаштований) , на даний час відшкодував потерпіломучастину завданої злочином шкоди. Бажає надалі працювати,щоб повністю компенсувати завданні ним збитки.
Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України вірна, оскільки він повторно незаконно заволодів транспортним засобом.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є інвалідом ІІІ групи безстроково, працює, але без офіційного оформлення, а також те, що ним частково компенсовано завдану злочином матеріальну шкоду. Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який просив суд суворо не карати обвинуваченого та обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Потерпілий підтвердив те,що ОСОБА_3 відшкодував йому завдану шкоду на суму близько 7- 8 тис. грн. Заявив,що ОСОБА_3 є кваліфікованим спеціалістом з ремонту транспортних засобів. ТОВ «Стадтранс плюс» , куди обвинуваченого прийнято на роботу з випробувальним терміном, для нього здійснено закупку обладнання для роботи. Повідомив,що обвинувачений за час роботи проявив себе з позитивної сторони, покладені на нього обов`язки виконував справно і вчасно, був відповідальним і ввічливим.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття у вчиненому, добровільне часткове відшкодування шкоди, завданої злочином. Обставини, які обтяжують покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, на переконання суду, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому. Враховуючи думку потерпілого, який на суворій мірі покарання не наполягав, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Цивільний позов не було заявлено. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.
Речові докази : - автомобіль білого кольору марки марки «Volkswagen», моделі «Transporter», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити у останнього.
-мобільний телефон «Nokia 6303 сі» IMEI : НОМЕР_3 з сім картою «Київстар» з написом « НОМЕР_4 ; 4 (чотири) гільзи з маркуванням «9 mm P.A. OZK» ; пачку сигарет «Давідов»; шапку чорного кольору; рукавицю шкіряну; зв`язку ключів; які передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, повернути власнику ОСОБА_3 .
-4 (чотири) сліди папілярних узорів з файлу в автомобілі; змиви з керма автомобіля , передані на зберігання до камери схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві , залишити у останніх.
-Сумку сіро блакитного кольору, предмет схожий на пістолет з маркуванням «EKOL Firat Magnum», « Cal 9mm P.A.K.», « EFi2 НОМЕР_5 », в середині якого знаходиться магазин в якому знаходиться шість предметів схожих на патрони з маркуванням « OZK 9mm P.A.»; двадцять предметів схожих на патрони з маркуванням « OZK 9mm P.A.»; мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 з сім карткою НОМЕР_8 ; два шнурки зі взуття; ланцюжок та хрестик з металу жовтого кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити у останнього.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ч. ч. 6, 7ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1