Справа № 589/2755/19
Провадження № 1-кп/589/147/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який уродженець с. Кривоносівка Середино-Будського району Сумської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2019 близько 01-00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через вікно кухні проник до квартири АДРЕСА_3 . Перебуваючи у зазначеній квартирі, ОСОБА_4 побачив господаря квартири ОСОБА_7 , який виходив із кімнати, та, розуміючи, що його дії можуть бути поміченими, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс один удар кулаком руки в область правого ока ОСОБА_7 , від якого останній впав на підлогу. Після чого ОСОБА_4 відкрито викрав майно потерпілого, а саме: телевізор марки «ТОSНІВА» вартістю 5429 грн; телефон марки «Нокіа 105» вартістю 563 грн, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

Після чого разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник. В подальшому розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5992 грн татілесні ушкодження у вигляді садна та подряпин обличчя справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. ОСОБА_4 пояснив, що потерпілого ОСОБА_7 знає декілька років як сусіда з другого поверху, в той час, коли сам мешкає на першому поверсі. 28 травня 2019 року о першій годині ночі він вирішив проникнути до квартири потерпілого. У хвіртку вікна на кухні просунув руку у вікно та відчинив іншу частину вікна, після чого безперешкодно проник до квартири ОСОБА_7 . Потерпілий прокинувся і вийшов до кухні. Побачивши потерпілого, ОСОБА_4 наніс йому один удар кулаком в обличчя, від якого потерпілий впав на підлогу. Потім він пройшов до кімнати, де взяв мобільний телефон та плазмовий телевізор, після чого вийшов з квартири через вхідні двері. Викрадене майно сховав в своїй квартирі. Ніхто з членів сім`ї не знав про його вчинок і про те, що в квартирі зберігаються викрадені речі. Через декілька днів ОСОБА_4 усвідомив, що накоїв та повернув ОСОБА_7 всі викрадені речі. Поки речі перебували у нього, він ними не користувався, повернув їх в тому вигляді, в якому вони перебували до викрадення. Про вчинене шкодує, пояснити причину свого протиправного діяння не може.
Допитаний в судовому засідання потерпілий ОСОБА_8 надав суду наступні пояснення. ОСОБА_4 знає як сусіда з першого поверху, особисто з ним не був знайомий. 28 травня 2019 року він прокинувся від шуму у своїй квартирі. Шум лунав з кухні. Вирішивши подивитись звідки йде шум, потерпілий вийшов з кімнати в напрямку кухні і коли хотів увімкнути світло, отримав сильний удав кулаком в обличчя, від якого впав на підлогу. Після чого нападник почав його душити, від чого він втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, що вхідні двері відчинені, а в квартирі відсутній телевізор та телефон. Хто проник до його квартири, потерпілий одразу не зрозумів, але підозрював, що це міг бути ОСОБА_4 . Викрадені речі були повернуті йому працівниками поліції, але телефон повернули в несправному стані, залитий рідиною. Потерпілий наголосив, що в той час вікно на кухні було повністю закрите, ОСОБА_4 видавив раму і таким чином проник до його помешкання. Після вказаний дій ОСОБА_4 віконна рама прийшла до непридатності, тому вікно потребує заміни.
Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.
Згідно протоколу прийняття заяви про вчинення злочину, 28 травня 2019 року ОСОБА_7 повідомив про те, що близько 1 год шляхом відчинення вікна невстановлена особа проникла до його квартири, звідки відкрито із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, викрала телевізор та мобільний телефон.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи №88 від 14 червня 2019 року потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: садна, подряпини обличчя справа, садна правого колінного суглобу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження виникли в результаті дії тупих твердих предметів і могли виникнути від удару кулаком руки з послідуючим падінням потерпілого на підлогу. Ушкодження могли утворитися 28 травня 2019 року. Потерпілий отримав не менше двох механічних діянь. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися обличчям до нападаючого в вертикальному положенні.
Вартість викраденого майна також була предметом експертного дослідження. Відповідно до висновку експерта від 07.06.2019 року № 19/119/11-1/1226е вартість викраденого у ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 28.05.2019 року, майна могла становити: телевізора марки «ТОSНІВА» модель 32W2863DG - 5429 грн; телефону марки «Нокіа» модель 105 Dual SIM 563 грн.

Із протоколу огляду місця події - квартири АДРЕСА_3 від 28.05.2019 року з фототаблицею вбачається, що вказана квартира розташована на другому поверсі першого під`їзду вказаного будинку. При вході в під`їзд ліворуч розташоване підвальне приміщення, покриття якого розташоване під балконом та вікном кухні квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, на якому виявлено сліди взуття. Також на підвіконні вікна кухні виявлені сліди підошви взуття та рук. Зафіксовано протоколом і місце розташування викраденого майна.

Протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 29.05.2019 року, об`єктом огляду якого була квартира АДРЕСА_5 , де проживає обвинувачений, зафіксовано місце в квартирі, в якому ОСОБА_4 зберігав викрадені речі та вилучено вказані речі: телевізор та телефон.

06 червня 2019 року працівниками поліції ОСОБА_7 були передані під зберігальну розписку викрадені у нього 28 травня 2019 року речі, а саме: телевізор марки «ТОSНІВА» та телефон марки «Нокіа». З приводу вказаного майна потерпілий жодних претензій не мав.

Зазначені вище докази узгоджуються між собою. Крім того, вказані докази відповідають ознакам належності та допустимості, а тому можуть бути покладені в основу вироку суду, та підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України.

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 враховує наступне. Обвинувачений вчинив умисний злочин, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким. Обвинувачений раніше не судимий, є особою молодого віку, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має малолітню дитину. За місцем реєстрації та місцем проживання скарг на нього не надходило. Відповідно до даних ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 військову службу не проходив, має відстрочку.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі, щиро розкаювався. Також обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину.

Тому, на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також повернення викраденого майна.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

На підставі ст.75,76 КК України суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від реального відбуття покарання, оскільки переконаний, що він не є небезпечним для суспільства, а також враховуючи пом`якшуючі покарання обставини та відношення особи до вчинення кримінального правопорушення,встановивши йому іспитовий строк, тривалістю 3 роки. При цьому на період дії іспитового строку необхідно покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.. 76 КК України.

Потерпілим було заявлено цивільний позов у кримінальному провадження на суму 36400 грн, який він під час розгляду справи підтримав в повному обсязі.
Так, потерпілим ОСОБА_7 у цивільному позові заявлена матеріальна шкода, яка складається із вартості заміни вікна в сумі 4000 грн, оскільки, як стверджує потерпілий, через незаконні дії ОСОБА_4 старе вікно прийшло у неналежний стан та потребує заміни; вартості мобільного телефону в сумі 700 грн, оскільки на час викрадення він був майже новий, а після повернення перестав працювати внаслідок залиття невідомою рідиною; вартості обстеження і лікування в розмірі 1150 грн, вартості плівки та ін`єкцій 560 грн; вартості майбутньої операції на очах у розмірі 30000 грн, оскільки внаслідок вчинення злочину йому поставлено діагноз дегенерація сітківки та початкова катаракта очей.

В свою чергу, обвинувачений заявлений цивільний позов визнав частково, а саме погодився відшкодувати вартість лікування в сумі 1150 грн та вартість плівки та ін`єкцій в розмірі 560 грн, загалом 1710 грн.

В іншій частині позов не визнав як необґрунтований.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Згідно зі ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вонапосилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 спричинені легкі тілесні ушкодження потерпілому у вигляді: садна, подряпини обличчя справа, садна правого колінного суглобу і для лікування та обстеження потерпілий витратив 1710 грн., що підтверджується відповідними доказами.
Вимоги позову в цій частині обвинуваченим визнано, а тому з огляду на положення ст. 206 ЦПК України та вищезазначені норми матеріального права, суд вважає за необхідне їх задовольнити.
Разом з тим інші вимоги позову не підлягають задоволенню з огляду на відстьнгість доказів на їх обґрунтування.
Суд не вбачає правових підстав, передбачених наведеними вище вимогами ЦК України для покладання на ОСОБА_4 обов`язку відшкодування вартості мобільного телефону, оскільки цивільним позивачем жодним чином не доведено, що діями ОСОБА_4 викрадений телефон приведено у несправність. Поряд з цим, в матеріалах справи міститься зберігальна розписка від 06 червня 2019 року складена ОСОБА_6 , в якій він вказав, що викрадені в нього 28 травня 2019 року речі отримав, по повернутому майну ні до кого претензій не має.

Вимога позову щодо відшкодування вартості заміни вікна в кухні, через яке ОСОБА_4 проник до квартири ОСОБА_7 , також задоволенню не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази пошкодження обвинуваченим вікна та докази того, що вказані пошкодження призвели до необхідності заміни вінка і що вартість такої заміни складає 4000 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти таких вимог потерпілого, зазначаючи, що не завдав такого обсягу пошкоджень рамі вікна, які б мали наслідком повної заміни. Він лише просунив руку у відриту хвіртку вікна та відкрив її другу половину, після чого безперешкодно потрапив до квартири ОСОБА_7 .

В свою чергу цивільним позивачем не надано суду, а ні дефектного акту, а ні висновку експерта щодо вартості відновлювальних робіт та інших доказів, виходячи з яких суд мав встановити необхідність стягнення з ОСОБА_4 завданих його діями збитків.

При цьому з фототаблиції, долученої до протоколу огляду місця події від 28.05.2019 року не вбачається суттєвих пошкоджень конструкції вікна, зокрема, не порушена цілісність скла, рами зачинені, лише маються пошкодження лакофарбового покриття.

Також в своєму позові ОСОБА_7 вказує на те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він поступово став втрачати зір. При обстеженні у лікаря йому встановлено діагноз: початкова катаракта. З джерел позивача йому відомо, що лікуванню вказане захворювання не підлягає, єдиним виходом є операція, вартість якою ОСОБА_7 буде коштувати 30000 грн. Позивач вважає, що вказане захворювання в нього виникло як наслідок отриманих ним тілесних ушкоджень.

Поряд з цим, вказана обставина нічим не підтверджена. У висновку експерта, яким досліджувалося питання характеру отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, вбачається, що у потерпілого виявлено садна, подряпини обличчя справа, садна правого колінного суглобу.
Даних про наявність причинно-наслідкового зв`язку між захворюванням очей потерпілого та діями обвинуваченого під час розгляду справи не отримано.
Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні дані про необхідність проведення операції потерпілому та її вартості..

Таким чином, вищезазначені вимоги позову не ґрунтуються на вимогах закону та суперечать засадам відшкодування майнової шкоди, а тому задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи викладене, цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна слід скасувати та долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз на суму 3297,21 грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1710 грн матеріальної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2019 року та від 05 червня 2019 року.

Речові докази:

- телевізора марки «ТОSНІВА» та мобільний телефон марки «Nokia» залишити потерпілому ОСОБА_7 ;

- кросівки червоного кольору, 43 розміру залишити ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1