Справа № 713/2254/20
Провадження №1-кп/713/215/20
УХВАЛА
іменем України

28.12.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Вижниця кримінальне провадження, внесене внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 12.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, одруженого, із середньою освітою, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, за участю потерпілої ОСОБА_4 , з участю сторін кримінального провадження: обвинувачення прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 , захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 11.09.2020 року біля 19-30 год., керуючи мотоциклом марки «Honda RC 33», на польській реєстрації НОМЕР_1 , із пасажиром позаду себе - ОСОБА_4 , не вибравши безпечної швидкості руху, не впоравшись із його керуванням, допустив з`їзд за межі проїзної частини по вул. Центральній в с.Мигове, Вижницького району Чернівецької області, із подальшим падінням. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: травматичної екстракції 1 зуба, струсу головного мозку, рвані рани верхньої губи, бороди; закритий поперечний перелом в/з лівого стегна зі зміщенням, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня, як таке що спричинило розлад здоров`я.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пунктів 12.3 та 12.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за №1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія: п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. В цьому випадку в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимог пункту 12.4. ПДР, що з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Дії, ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.286 ч.1 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України визнав, у вчиненому щиро розкаявся, подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою. Зазначив, що вперше притягується до відповідальності, вину визнає, із ОСОБА_4 примирився та повністю відшкодував матеріальну і моральну шкоду, остання не має до нього претензій матеріального чи морального. Просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, на підставі ст.46 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання ОСОБА_3 , просила звільнити останнього від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, на підставі ст.46 КК України, оскільки шкода відшкодована, потерпіла ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру немає.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання подане ОСОБА_3 , не заперечував щодо задоволення.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала заявлене клопотання, просила звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрити, оскільки шкода відшкодована, претензій не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши характеризуючи матеріали, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.286 ч.1 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як визначено частиною 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим ст.46 КК України є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст.49 КПК. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст.286 ч.1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є необережний нетяжкий злочин.

Враховуючи, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, активно сприяв розкриттю злочину, потерпіла претензій матеріального та морального характеру не має, шкода відшкодована, раніше не судимий, звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.46 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на підставі ст.46 КК України, необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст.46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття провадження у зв`язку із звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.286 ч.1 КК України на підставі ст.46 КК України.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 46 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288 ч.3, 314 КПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, на підставі ст.46 КК України, - у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000312 від 12.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, - закрити.

Речовий доказ, мотоцикл марки «HONDA NTV» 1993 р.в. номерний знак НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 12 вересня 2020 року та квитанції №194 знаходиться на зберіганні у Вижницькому відділенні поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області, повернути за належністю ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляції через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: ОСОБА_1