Справа № 175/2156/20
Провадження № 1-кп/175/146/20
Вирок

Іменем України

25 січня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001011 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровськ, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «ДОЗ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 16 квітня 2020 року близько 19.50 годин керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21043 р/н НОМЕР_1 який належить ОСОБА_7 , рухався в Дніпропетровській області Дніпровському (Дніпропетровському) районі смт. Новоолександрівка, по вул. Дніпропетровській з боку вулиці Річкової в напрямку вулиці Богдана Хмельницького зі швидкістю не менш ніж 86,6 км/год по зустрічній смузі руху.

Так, рухаючись з перевищенням максимально дозволеної швидкості для руху в населеному пункті (50 км/год), заздалегідь позбавив себе можливості при необхідності, в допустимих межах, здійснити зупинку керованого ним транспортного засобу і, при виникненні небезпеки для руху у вигляді мотоцикла «Віпер» під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який рухався біля правого краю проїзної частини та змінював напрямок руху ліворуч в бік смуги руху автомобіля ВАЗ 21043 р/н НОМЕР_1 в попутному з ним напрямку попереду та із за перевищення швидкості руху не зміг зупинити автомобіль і, в районі будинку № 3 по вул. Дніпропетровській, скоїв з ним зіткнення.

В результаті зіткнення водію мотоцикла «Віпер» ОСОБА_8 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, 5-ти забійних ран: в лобній області ліворуч в середньому відділі, в лобній області праворуч в середньому відділі, на спинці носу ліворуч, в проекції нижнього краю правої очниці та у правій скронево-тімяній області, 8-ми саден: на правому крилі носу, в лобній області по центру ближче до міжбрівної області, на шкірі над верхньою губою праворуч, в скроневій області ліворуч, на нижній повіці лівого ока, у носо-губному трикутнику ліворуч, на лівому крилі носу та на щкірі над верхньою губою ліворуч; закритої травми тазу з переломом лонної кістки ліворуч зі зміщенням уламків та переломом сідничної кістки ліворуч з задовільним стоянням уламків; 4-х саден: на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу у верхній третині, на передній поверхні лівого стегна в середній третині, на передній поверхні лівої гомілки в середній третині та на внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині, які згідно висновків СМЕ, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості , що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21043 р/н НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п 12.4 та 12.9(б) Правил дорожнього руху України, які наголошують:

- п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

- п.12.9(б) «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих правил;

Невиконання п.п. 12.4, 12.9 (б), згідно висновку судової автотехнічної експертизи, знаходяться у причинному зв`язку з наслідками що настали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав в повному обсязі та пояснив , що працію водієм, має на утриманні неповнолітню дитину, має водійський стаж більше 25 років.

16 квітня 2020 року близько 19.50 годин керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21043 р/н НОМЕР_1 , який належить його батьку ОСОБА_7 рухався в смт. Новоолександрівка по вул.Дніпропетровській з боку вулиці Річкової в напрямку вулиці Богдана Хмельницького зі швидкістю близько 80 км/год. Під час його руху біля правого краю проїзної частини рухався мотоцикл під керуванням, як пізніше він дізнався ОСОБА_8 , в попутному з ним напрямку попереду. Він не зміг зупинити автомобіль, та в районі будинку № 3 по вул. Дніпропетровській, скоїв з ним зіткнення. Пора доби була світла, дорожнє покриття сухе. Після зіткненя швидку допомогу викликали працівники СТО, яка приїхала майже відразу, а він викликав поліцію. Просив суд врахувати щире каяття і суворо його не карати.
Законний представник ОСОБА_6 , який залучений в інтересах померлого ОСОБА_8 ухвалою суду від 22 січня 2021 року у судовому засіданні просив призначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставинами, що помякшують його покарання, судом встановлено визнання вини, щирє каяття та активне сприяння розкритю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості (на час вчинення кримінального правопорушення), наявність пом`якшуючих обставин у виді повного визнання вини, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, ставлення до вчиненого, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, позитивну характеристу з місця проживання, обставини та характер вчиненого злочину, позицію законного представника потерпілого, суспільну небезпеку його дій, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні покарання у виді штрафу передбаченого санкцією статті ч.1 ст.286 КК України, яка була чинна на день скоєння кримінального правопорушення на чому наполягав прокурор, та таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді штрафу без призначення додаткового покарання, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами; позицію обвинуваченого його захисника, які також просили не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, оскільки це додаткове покарання суттєво погіршить його майновий стан та можливість працювати.

Також, суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України, без призначення додаткового покарання, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України і піддати кримінальному покаранню у виді штрафу у розмірі 400 (чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 6 800 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0001011, а саме: DVD-R жовтого кольру- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п.54), автомобіль ВАЗ 21043 р/н НОМЕР_1 та мотоцикл «Віпер», які передані на зберігання на спец. майданчик ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили передати у розпорядження власників.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави призначення платежу за проведну комплексну судово-автотехнічну експертизу № 19/104-9/2/671/672 від 26 травня 2019 у розмірі 1307 гривні 60 копійок.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1