Справа №478/1190/20 пров. №1-в/478/244/2020
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
02 вересня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, засудженого 08.11.2018 року вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, початок строку: 14.03.2019 року; кінець строку: 14.03.2021 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
19 серпня 2020 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому, просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що відбуваючи призначене судом покарання встановлений режим утримання не порушував, до праці ставиться сумлінно, за що має заохочення, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу, вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив клопотання задовольнити та умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.11.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин за своєю правовою кваліфікацією відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 26.04.2019 року.
Відповідно до положень частини 7 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, частини 7 статті 154 КВК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 17.08.2020 року в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено. Ухвала набрала закону силу 26.08.2020 року.
Системний аналіз положень частини 7 статті 539 КПК України та частини 7 статті 154 КВК України, дає суду підстави для висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню, оскільки розгляд повторного клопотання з цього самого питання раніше ніж через шість місяців з дня винесення ухвали суду про відмову не допускається.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1