Справа № 698/428/20
Провадження № 1-кп/698/104/20
УХВАЛА

11 грудня 2020 р. смт. Катеринопіль
Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Катеринопіль кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 20.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Петраківки, Катеринопільського району, Черкаської області, який проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з освітою вищою, працюючого на посаді головного агронома ФГ «Гончар», депутата Вікненської сільської ради Катеринопільського району, Черкаської області VII скликання, раніше несудимого, щодо якого захід забезпечення кримінального провадження не застосовувався, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
За викладених в обвинувальному акті обставин, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» за 2016, 2017, 2018 роки.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив, підтримане обвинуваченим та прокурором клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 згідно якого ст. 366-1 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України(є неконституційною), тобто такою, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Вирішуючи клопотання суд враховує, що стаття 366-1 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_5 , втратила чинність внаслідок визнання її неконституційною, тобто за підстав, які не передбачені ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому суд також враховує , що згідно ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.
Конституційний Суд України в рішенні від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020 визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 366-1 Кримінального кодексу України, вказана норма втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 152 Конституції України, статті 91 ЗУ «Про Конституційний Суд України» Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
За таких обставин позиції Конституційного Суду України, як загальнообов`язкові правові висновки внаслідок тлумачення ним Конституції України та/або положень законів, інших нормативних актів у межах його компетенції, що мають загальний характер, усувають конституційно-правову невизначеність, слугують підставою для прийняття остаточного рішення, викладені у його акті, які діють на усій території України та є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами права.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000 додаткове визначення у рішеннях, висновках Конституційного Суду України порядку їх виконання не скасовує і не підміняє загальної обов`язковості їх виконання. Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Отже, підставою для втрати чинності законом у цілому або його окремими положеннями є, зокрема, визнання закону, його окремих положень такими, що втратили чинність - Верховною Радою України, або визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) - Конституційним Судом України. Як у першому та і другому випадку наслідком є фактична втрата нормою чинності.
Таким чином втрата чинності ст. 366-1КК України, яку Конституційний Суд України визнав неконституційною, пов`язана з принципом дії в часі закону та інших нормативно-правових актів, що закладений в положеннях ст. 58 Конституції України.
У рішенні від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 Конституційний Суд України зазначив, що згідно з частиною другою статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Кримінально-правова норма має зворотну дію в часі в тій її частині, в якій вона пом`якшує або скасовує відповідальність особи. Це стосується до випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності (ч. 1ст. 5 КК України).
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, із застосуванням принципу верховенства права та законності,суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України підстав, у зв`язку з визнанням ст. 366-1 КК України такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).
На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 284, 371, 372, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366-1 КК України - закрити, внаслідок набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року №13-р/2020 згідно якого ст. 366-1 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Дана ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Катеринопільський районний суд Черкаської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1