Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/777/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайвороні, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000245 від 26.05.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Червоне, Гайворонського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта неповна-середня, навчається на другому курсі в Гайворонському професійному аграрному ліцеї, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

представників служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за слідуючих обставин:

23 травня 2020 року близько 21:50 год. біля кафе «Вишенька», розташованого за адресою: вул. Центральна, 12, с. Червоне, Гайворонського району, Кіровоградської області, на ґрунті раптово виниклого неприязного конфлікту між неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у неповнолітнього ОСОБА_9 виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний намір, через короткий проміжок часу, а саме 23.05.2020 року приблизно о 22:00 год. неповнолітній ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи навпроти ОСОБА_10 на відстані приблизно одного метра, наніс зі значною силою один удар кулаком правої руки в обличчя зліва потерпілому, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження та не втримавши рівноваги впав на землю. Подальші протиправні дії ОСОБА_3 припиненні свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, садна навколо лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №56 від 29.05.2020 року мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винним повністю. Пояснив, що дати не пам`ятає у вечірній час він був в с. Червоне по вул.. Центральна біля кафе «Вишенька». У нього з ОСОБА_10 виник конфлікт. Він наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілому, внаслідок чого останній впав на землю. Згодом їх розборонили. В скоєному розкаюється.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 пояснила, що про скоєне ОСОБА_3 дізналась від працівників поліції. В неї крім ОСОБА_14 ще є двоє неповнолітніх дітей. Син в школі навчався посередньо, однак поведінка завжди була доброю. Її ніколи не робили зауваження з приводу цього. Умови проживання дитини задовільні, син завжди допомагає їй по господарству. Вона має вплив на його виховання. Просить суд не застосовувати до її сина кримінальне покарання.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що просить провести розгляд кримінального провадження у його відсутності, міру покарання визначити на розсуд суду.

Крім того, вина ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується також дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до обвинувального акта, а саме:

протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення 26.05.2020 р. (т. 2, а.с. 4);

висновком експерта № 56 від 29.05.2020 року згідно якого на тілі ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струсу головного мозку. Садна навколо лівого ока. Дані тілесні ушкодження відповідають вказаному в постанові часу, утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею і мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_10 могли утворитись від ударів кулаками рук. Судячи по характеру та локалізації ушкоджень, на тілі ОСОБА_10 вони не могли утворитись при падінні з положення стоячи або бути спричинені власною рукою (т. 2 а.с. 25-26);

протоколом проведення слідчого експерименту від 30.05.2020 року та фототаблицями до нього де ОСОБА_10 показав яким чином обвинувачений наносив йому удари (т. 2 а.с. 30-33);

протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2020 року та фототаблицями до нього де свідок ОСОБА_11 показав яким чином обвинувачений наносив ОСОБА_10 удар (т. 2 а.с. 58-60);

протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2020 року та фототаблицями до нього де свідок ОСОБА_15 показав яким чином обвинувачений наносив ОСОБА_10 удар (т. 2 а.с. 61-63);

висновком експерта додатковим № 59 від 17.06.2020 року згідно якого утворення тілесних ушкоджень, які мали місце на тілі потерпілого ОСОБА_10 при обставинах, на які вказує потерпілий ОСОБА_10 при проведенні за його участю слідчого експерименту 30.05.2020 року малоймовірне. Тілесні ушкодження, які мали місце на тілі потерпілого ОСОБА_10 могли утворитись при обставинах вказаних свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, за його участю 15.06.2020 року. Тілесні ушкодження, які мали місце на тілі потерпілого ОСОБА_10 могли утворитись при обставинах вказаних свідком ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту за його участю (т. 2 а.с. 70-71)

протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2020 року та фототаблицями до нього де ОСОБА_3 показав яким чином наніс ОСОБА_10 удар (т. 2 а.с. 94-96);

висновком експерта додатковим № 66 від 25.06.2020 року згідно якого тілесні ушкодження, які мали місце на тілі потерпілого ОСОБА_10 могли утворитись при обставинах вказаних ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту за його участю 24.06.2020 року (т. 2 а.с. 100-101).

В ході судового слідства достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я і суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок.

Обвинувачений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітнім, проживає в багатодітній сім`ї. Фізично та психічно здоровий на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, навчається на другому курсі в Гайворонському професійному аграрному ліцеї, характеризується по місцю проживання та навчання позитивно. Розкаявся в скоєному. Раніше не судимий.

Судом не встановлений повнолітній підбурювач, який підмовив ОСОБА_3 на вчинення кримінального проступку.

ОСОБА_3 розкаявся в скоєному, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив кримінальне правопорушення неповнолітнім, що суд визнає, як обставини, які пом`якшують покарання.

Обставин що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує данні про особу, характер та ступінь суспільної небезпеки ним вчиненого, а також те, що вчинене ним кримінальне правопорушення в силу статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Слід зазначити, що при призначенні покарання судом враховані вимоги статті 50 КК України, де зазначено, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Як зазначено вище, обвинувачений є неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав свою провину, претензії матеріального характеру з боку потерпілого щодо нього відсутні на час розгляду провадження.

Частиною 1 статті 105 КК України визначено, що неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд може застосувати один або декілька примусових заходів виховного характеру, передбачених даною статтею.

Згідно з пунктом 16 роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх», суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до частини 2 статті 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, керуючись статтею 105 КПК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Слід зазначити що застереження є одним із найм`якіших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_3 , кримінального проступку, який вчинено вперше, обставини його вчинення, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, який характеризуються позитивно, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що неповнолітній обвинувачений на час ухвалення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Таким чином, згідно з вимогами статей 105, 497 КПК України, суд дійшов висновку про можливість звільнення від покарання неповнолітнього обвинуваченого та застосування до нього примусових заходів виховного характеру, оскільки він вперше обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, щиро розкаявся у вчиненому, висловив впевнення не вчиняти у майбутньому кримінальних правопорушень.

При цьому, вирішуючи питання про вид заходу виховного характеру, суд вважає, що найбільш ефективним та таким, що забезпечить позитивний виховний вплив, буде примусовий захід виховного характеру, передбачений пунктом 1 частини 2 статті 105 КК України у виді застереження, з урахуванням положень статті 497 КПК України, звільнити його від призначеного покарання.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Керуючись ст. 105 КК України,

ст.ст. 373-376, 484-497 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, та на підставі частини 1 статті 105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.

На підставі пункту 1 частини 2 статті 105 КК України застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру - застереження.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, законному представнику обвинуваченого, захиснику, потерпілому, представнику служби у справах дітей Гайворонської районної державної адміністрації та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

11.08.2020