Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/328/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2020, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні дитину 2014 року народження, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14.04.1998 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.4 ст.81,44 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
-30.04.1999 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.140, ч.2 ст.81, ч.1 ст.106, ч.2 ст.144, ч.1 ст.206, ч.3 ст.81,42 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, з конфіскацією майна;
-17.05.2005 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185, ч.5 ст.185, 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією майна;
-20.10.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186, 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, з конфіскацією майна;
-02.04.2019 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.356 КК України. Кримінальне провадження зупинене. Подана апеляція. Судове рішення повністю скасоване, провадження направлено на нове досудове розслідування,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 32 дні, тобто до 16 год. 30 хв. 12.09.2020 року. Розмір застави та умови її внесення залишено без змін.

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.08.2020 року, частково задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк на 32 дні.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали клопотання, з урахуванням висновків, викладених в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу, містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 ч. 3 ст. 185 КК України, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні і неможливість завершити досудове розслідування з об`єктивних причин до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного.

Також, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та був та засуджений, обставини провадження, характер обвинувачення, схильність підозрюваного до вчинення злочинів через його матеріальний стан, при цьому оцінивши суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнав за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та здійснення тиску на свідків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Крім того, ризики наведені слідчим суддею в ухвалі від 12.06.2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не зникли.

Отже, обставини, зазначені у клопотанні, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого, продовживши строк тримання під вартою підозрюваного на 32 дні в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного, в апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваного У вигляді домашнього арешту, із застосуванням до нього електронного засобу контролю.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що висновки слідчого судді суперечать матеріалам клопотання поданих суду та кримінального провадження в цілому, та прийнятті з порушенням процесуального закону.

Зокрема зазначає, що матеріали клопотання не містять жодного доказу чи посилання на будь-які встановлені дані чи докази (які сторона обвинувачення з об`єктивних причин не мала змоги подати суду на час розгляду клопотання) які можуть підтвердити чи спростувати наявність реальних ризиків передбачених діючим кримінально - процесуальним законодавством України. В порушення вимог КПК України в клопотанні лише переписані з кодексу ризики які можуть бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою але цього явно не достатньо для задоволення клопотання.

Зрозумілою є та обставина, що наявність обґрунтованої підозри в скоєнні кримінального правопорушення є достатньо на початку досудового розслідування для обрання запобіжного заходу, але все ж таки під час розгляду клопотання про подовження застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний враховувати й інші обставини зокрема особу підозрюваного та його ставлення до вчиненого.

В порушення вимог ст. 178 КПК України суд не врахував, що підозрюваний має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де він постійно проживає та зареєстрований разом зі своєю сім`єю, має тяжке захворювання «язва» та потребує постійного лікування, крім того має неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки. Твердження слідчого судді, що наявність дитини та родини не зможе попередити існуючі ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки раніше це не стримувало ОСОБА_8 від вчинення аналогічних злочинів є надуманим, оскільки останній раз кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 було скеровано до суду в 2015 році, задовго до створення його родини та народження дитини. А тому відсутні будь-які підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від слідства чи суду.

Так, ОСОБА_8 12 червня 2020року був запрошений до Кропивницького ВП о 6:00 годині ранку. Не зважаючи на порушення його прав в даному випадку він як особа, яка намагається стати на путь виправлення, з`явився до поліції (розуміючи можливі наслідки) та знаходився у відділку та біля нього до 14:20 год., вину у скоєному визнав та добровільно чекав на отримання повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу, після чого добровільно, усвідомлюючи можливість взяття його під варту, з`явився до суду на розгляд даного клопотання. Тобто зазначення слідчим, прокурором та слідчим суддею такого ризику як «може переховуватися від слідства та суду», як підстави для задоволення клопотання є надуманим та нічим не підтвердженим, а навпаки спростованим діями підозрюваного, який фактично мав можливість втекти.

На сьогоднішній день ОСОБА_8 вину визнає повністю, своїми діями сприяє розкриттю скоєного ним, в скоєному розкаюється (скоїв злочини в зв`язку з несприятливою ситуацією в світі, неможливістю знайти роботу в зв`язку з жорсткими умовами карантину на той час та скрутним матеріальним становищем в зв`язку з цим), має намір працевлаштуватися та відшкодовувати шкоду завдану потерпілим, деякі речі викрадені у потерпілих вже вилучені та після проведення необхідних слідчих дій будуть повернуті потерпілим.

За наведених вище обставин захисник вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтовано, постановленою з порушенням норм законодавства, а тому прошу її скасувати постановивши нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором про подовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час (надавши ОСОБА_8 можливість влаштуватися на роботу) за місцем проживання підозрюваного із застосуванням електронного засобу контролю.

В своїй апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 також просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначає, що раніше у інших кримінальних провадженнях до нього застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який ним не порушувався. Також і у даному випадку він не буде ухилятися від слідства та суду.

Вину у скоєному визнає та готовий нести за скоєний злочин покарання. Проте, вважає, що до нього слід застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника та підозрюваного, які висловилися у підтримку апеляційних вимог, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підозра ОСОБА_8 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами доказами, які долучені до клопотання. Вказані докази містять достатньо об`єктивної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

12.06.2020 в порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, закінченим, умисним, посягає на власність, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Також, колегія суддів відповідно до ст. 178 КПК України, враховує й те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого групою осіб, будучи раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, знову обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину проти власності, з дій підозрюваного убачається заздалегідь спланованість, кількість епізодів злочинної діяльності, які мають системний характер. Як особа, підозрюваний є соціально не адаптований, даних про існування законного джерела одержання доходу чи/або заробітної плати у останнього не має. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним до шести років позбавлення волі.

Таким чином існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 , як особа схильний до вчинення злочинів, а зважаючи на те, що останній не працює, законного джерела доходу та засобів для не має, може вчинити інший злочин.

Підозрюваний, будучи раніше засуджений, знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, і вказане свідчить про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, на схильність до протиправної, асоціальної поведінки, схильність до бажання збагачення за рахунок чужого майна, що значно підвищує ступінь його суспільної небезпечності.

Тож, враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя районного суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, продовживши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та те, що раніше він не порушував умови домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні, не є визначеною підставою для скасування рішення слідчого судді, а також не спростовують висновків про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.0.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 32 дні - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4