ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1013/20

19 листопада 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль, Костопільського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 26.03.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 год., обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 26.03.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 год., на шлях виправлення не став та після відбуття призначеного покарання вчинив новий умисний, корисливий, середньої тяжкості злочин проти власності.

Так, 26.04.2020 року, близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення Костопільської міської ради, що по вул. 1 Травня, 3 в м. Костопіль, Рівненської області, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, умисно, повторно, з корисливих спонукань, з салону незачиненого автомобіля марки «ЛУАЗ 969М», сірого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », вчинив таємне викрадення бувшої у використанні дорожньої сумки, марки «Favor», зеленого кольору, вартістю 201,13 грн. та бувшого у використанні термоса, марки «Paterhof», сірого кольору, вартістю 320,51 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 521,64 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, розкаявся та запевнив суд, що більше так вчиняти не буде.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена повністю та кваліфікація його дії за ч. 2 ст.185 КК України правильна, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, по місцю проживання характеризується посередньо, а також беручи до уваги щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вид обмеження волі.

Суд, у відповідності до ст.75 КК України та враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги, що обвинувачений розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, особисте ставлення до вчиненого, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 не заявлявся.

Процесуальні витрати, а саме, витрати пов`язані із залученням експерта в розмірі 1307,60 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 373-375, ч.3 ст.349 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66, 67, ч.2 ст.185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, поклавши здійснення такого нагляду за ОСОБА_4 на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1 307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп. покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- бувшу у використанні дорожню сумку марки «Favor», зеленого кольору та бувший у використанні термос марки «Paterhof», сірого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області повернути по належності потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1