Справа № 140/2132/17
Провадження №11-кп/801/669/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000343 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 02.07.2017 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.135 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 липня 2017 року по 06 грудня 2018 року та з 26 вересня 2019 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання щодо запобіжного заходу, арешту та речових доказів.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 30 червня 2017 року перебували на території с. Боблів Немирівського району Вінницької області. Протягом дня ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Біля 18.00 год. цього ж дня ОСОБА_8 та ОСОБА_10 прийшли додому до ОСОБА_11 , який проживав по АДРЕСА_3 . Після чого вони вирішили піти на місцевий ставок «Новий», який розташований в с. Боблів Немирівського району, де всі разом продовжили вживати спиртні напої. Знаходячись на березі даного ставка, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 пішли покупатись. У цей час, ОСОБА_8 залишився чекати їх на березі. Після повернення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на берег ставка, між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , на ґрунті ревнощів виник словесний конфлікт, так як останній приревнував свою знайому ОСОБА_10 до ОСОБА_11 . В ході даної сварки ОСОБА_8 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_11 перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння і внаслідок цього не здатний самостійно утримуватись на поверхні води, діючи з умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи та передбачаючи настання загрозливих для життя ОСОБА_11 наслідків у вигляді смерті та бажаючи настання саме таких наслідків, умисно, знаходячись ,за спиною ОСОБА_11 наніс останньому декілька ударів кулаком руки в різні частини тіла внаслідок якого ОСОБА_11 впав у ставок. Упавши у воду, ОСОБА_11 почав тонути.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 поставив ОСОБА_11 у небезпечний для його життя стан.
ОСОБА_8 , реально усвідомлюючи те, що ОСОБА_12 перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, нездатний самостійно утримуватись на поверхні води, знаходячись у воді ставка без сторонньої допомоги не зможе сам вибратись на берег, а тому перебуває у небезпечному для життя стані та позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний для життя стан, усвідомлюючи що він сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан і маючи змогу надати йому допомогу, завідомо залишив ОСОБА_11 без допомоги, що спричинило його смерть.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що їх подала.
В апеляційній скарзі зі змінами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 14 років 8 місяців позбавлення волі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував всі фактичні обставини справи, внаслідок чого дійшов хибного висновку про відсутність в діях обвинуваченого складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Натомість в ході судового розгляду вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (умисного вбивства) знайшла своє підтвердження та доведена у повному обсязі належним та допустимими доказами по справі, зокрема показами свідка ОСОБА_10 та проведеним з нею слідчим експериментом.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив її задовольнити в повному об`ємі.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, судом належним чином дотримані зазначені вимоги закону та встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам дана відповідна оцінка з точки зору кваліфікації дій винної особи.
Зокрема, умисне вбивство (ст.115 КК України) слід відрізняти від інших злочинів проти життя та здоров`я особи. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.
В свою чергу відповідно до роз`яснень, наданих ККС ВС у постанові від 24.05.2018 (справа №128/5462/14-к) стаття 135 КК України стаття 135 КК України передбачає відповідальність за завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан. Суспільна небезпека цього злочину полягає у поширенні аморальної поведінки, змістом якої є неповага до права людини на життя і безпеку, нехтування моральними і правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані. Потерпілим від цього злочину є особа, яка характеризується сукупністю двох ознак. Так, вона: а) перебуває в небезпечному для життя стані; б) позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану. Небезпечним для життя станом слід вважати такий стан, коли особа без сторонньої допомоги не має можливості вжити ефективних заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану. Небезпечний для життя стан може означати, наприклад, ситуацію, коли особа під час пожежі не може вийти із приміщення, альпініст упав у провалину і повиснув на страховому шнурі, рибалка опинився на крижині або у воді, людина, збита автомобілем, залишилась на проїзній частині дороги. Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 135 КК України завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю). Із законодавчого визначення випливає, що моментом закінчення злочину є ухилення від надання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Для кваліфікації дій винного за цією нормою кримінального закону не має значення і те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці, а також тяжкість тілесних ушкоджень.
З наданих суду показань Свідка ОСОБА_10 встановлено, що вона разом з обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 30.06.2017 року біля 18.00 години в с. Боблів Немирівського району перебували на березі ставка «Новий», де вживали спиртні напої та купались. При цьому вона з потерпілим пішли купатись, а обвинувачений залишався на березі. Вона залишалась у воді, а потерпілий вийшов на берег, де між ним та обвинуваченим виникла сварка, в ході якої обвинувачений наніс декілька ударів у спину та плечі потерпілого. Внаслідок таких дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_11 впав обличчям у воду на відстані близько 2-х метрів від берега, лежав на воді, голова та руки були зверху та розмахував руками. Потерпілому ніхто допомоги не надавав. Після цього вона з обвинуваченим пішли додому забравши речі потерпілого. При цьому ОСОБА_8 говорив, що потерпілий можливо прийде та забере свої речі.
Такі ж обставини події свідок ОСОБА_10 підтвердила під час проведення слідчого експерименту 03.07.2017 року.
З висновку судово-медичної експертизи № 90 від 02 липня 2017 року встановлено, що на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , даних судово-хімічної експертизи крові та сечі, судово-гістологічної експертизи шматочків внутрішніх органів, експерт прийшов до висновку, що при експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені ушкодження в вигляді синця по заднім поверхні шиї зліва, садна по передній поверхні нижньої третини правого стегна. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета, мають ознаки прижиттєвого утворення та могли виникнути незадовго, до смерті потерпілого , мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку зі смертю не стоять. Смерть ОСОБА_11 наступила від механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів водою - втоплення. Це підтверджується збільшенням, в об`ємі легень з їх набряком та альвеолярною емфіземою, відбитки попередній поверхні легень, переповнення верхніх дихальних шляхів та шлунку водою, крововиливами під легеневу плевру - плями Разсказова-Лукомського; а також на це можуть вказувати: наявність грибоподібної піни навколо носових отворів та ротової порожнини, мацирація шкіри кистів рук у вигляді «руки прачки», наявність намулу в верхніх дихальних шляхах (гортані, трахеї та бронхах). При судово-хімічній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,5% та 4,7%. Така концентрація етиилового спирту в крові при житті могла б відповідати сильному алкогольному сп`янінню.
Таким чином, з урахуванням показань свідка ОСОБА_10 , висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 , про стан його алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_8 усвідомлював свої дії, мав можливість не допустити наслідків, що настали, у вигляді смерті ОСОБА_11 шляхом виконання ним дій спрямованих на надання допомоги покійному, а саме допомоги виходу з водойми.
За наведених обставин суд правильно встановив, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 135 КК України, а саме завідомо залишив без допомоги особу, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу і сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, якщо вони спричинили смерть особи та кваліфікував дії за відповідною нормою закону про кримінальну відповідальність.
Крім того істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування судового рішення, не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000343, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 02.07.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: