ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2234/20 Справа № 183/2107/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000309 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,
звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрито у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та постановити ухвалу, якою закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що потерпілий в судовому засіданні заявив клопотання про те, що він відмовляється від обвинувачення, оскільки примирився з обвинуваченим ОСОБА_7 та претензій до нього не має.
Прокурор підтримав вказане клопотання потерпілого, зазначивши суду про те, що оскільки кримінальне провадження відноситься до категорії приватного обвинувачення, потерпілий має право відмовитись від обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Однак, в порушення вказаних вимог закону, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки застосував закон, який не підлягав застосуванню, а саме ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрито у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 , згідно з обвинувальним актом, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Аналізуючи пояснення потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , надані ними в судовому засіданні, суд дійшов до переконання, що між обвинуваченим та потерпілим дійсно досягнуто примирення, обвинувачений повністю відшкодував шкоду, спричинену потерпілому.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що є достатні підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим ОСОБА_8 17.04.2020 року до суду була подана заява про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 (а.п.28) та в судовому засіданні, яке розглядалось 12.06.2020 року, було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із примиренням з обвинуваченим та відмовою від обвинувачення.
Відповідно до технічного запису цього судового засідання, після заявлення потерпілим вказаного клопотання, судом було встановлено анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_7 та з`ясована думка прокурора щодо заявленого клопотання.
Однак судом першої інстанції в учасників судового розгляду не було з`ясовано підставу закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , а саме на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, який передбачає закриття кримінального провадження у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, чи на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, ст.46 КК України, якими передбачено звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Крім того, відповідно до цього ж технічного запису, судом не була заслухана думка самого обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку із примиренням з потерпілим та не роз`яснено наслідки такого закриття провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, що передбачено ч.8 ст.284 КПК України.
Допущені порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження.
Апеляційний суд позбавлений можливості постановити кінцеве рішення, оскільки судом першої інстанції не було з`ясовано підставу для закриття цього кримінального провадження та позицію всіх учасників судового розгляду.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, та вважає, що вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі ст.ст. 412, 415 КПК України, оскільки допущені порушення в своїй сукупності є такими, що перешкоджають ухвалити кінцеве рішення судом апеляційної інстанції.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, усунувши недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції, перевірити інші доводи апеляційної скарги прокурора, дати на них вичерпну відповідь, дотримуючись вимог статей 2, 7, 8, 9, 17 КПК України, ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні провадження судом першої інстанції, на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року задовольнити частково.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4