справа №619/3913/20
провадження №1-кп/619/356/20
ВИРОК
іменем України

09 вересня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження № 0000875 від 12.08.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колодязне Дворічанського району Харківської область, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: -25 червня 2020 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
прокурораОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_3
захисникаОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
12 серпня 2020 року приблизно об 11 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи у шостому вагоні електропотягу «Козача Лопань - Харків», побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який знаходився у вагоні неподалік від ОСОБА_3 на шиї якого були одягнуті золоті вироби ланцюжок з хрестиком та ладанкою, в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 дочекався слушного моменту, а саме того часу, коли електропоїзд зупинився на зупинці «Лозовеньки» південної залізниці, що розташована на території смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, та відчинив двері для висадки пасажирів. В цей час ОСОБА_3 , переслідуючи корисливу мету наживи, за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, відкрито та з корисливих спонукань підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 , який у цей час знаходився на сидінні у положенні сидячи спиною до ОСОБА_3 , після чого, різким ривком своєю лівою рукою зірвав з шиї ОСОБА_7 золотий ланцюжок 585 проби, вагою 12 грам, на якому знаходилися золотий хрестик 585 проби вагою 6 грам та золота ладанка 585 проби вагою 5 грам, тим самим відкрито викрав майно потерпілого, чим завдав потерпілому матеріального збитку, після чого вибіг з вагону електропотягу через відчинені двері та побіг по платформі і далі по вул. Квітковій смт Мала Данилівка у напрямку від залізничної станції, намагаючись зникнути з місця вчинення злочину. В подальшому, об 11 год 45 хв ОСОБА_3 був затриманий потерпілим ОСОБА_6 поблизу буд. № 4 по вул. Квітковій в смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. Відповідно до висновку експерта за результатами товарознавчої експертизи № 7 від 19.08.2020 року ювелірний виріб прикраса для шиї ланцюжок з металу жовтого кольору 585 метричної проби, довжиною 63 см, вагою 13 грамів станом на 12.08.2020 має вартість 13 067,21 грн. В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 був спричинений матеріальний збиток на суму 13 067,21 грн.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факти і обставини їх вчинення, так як це зазначено вище.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнаного судом доведеним, крім визнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2020, з якого вбачається впізнання потерпілим особу на фотознімку № 2, яким є ОСОБА_3 ;
- протоколом огляду місця події від 12.08.2020, яким виявлено та вилучено хрестик та ладанку золотистого кольору;

- висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи № 7 від 19.08.2020, з якого вбачається, щоювелірний виріб прикраса для шиї ланцюжок з металу жовтого кольору 585 метричної проби, довжиною 63 см, вагою 13 грамів станом на 12.08.2020 має вартість 13 067,21 грн;
- протоколом огляду предметів від 18.08.2020, в якому містяться дані щодо огляду золотого ланцюжка довжиною 63 см, на якому вказано пробу 525 з пошкодженням, хрестика золотого з розп`яттям, з написом «Спаси и сохрани» на зворотній стороні, та ладанки золотої з тисненням хреста з одного боку і зображення людини з іншого, з фототаблицями;
- постановою слідчого від 14.08.2020 про визнання речовими доказами: золотого ланцюжка довжиною 63 см, на якому вказано пробу 525 з пошкодженням, хрестика золотого з розп`яттям, з написом «Спаси и сохрани» на зворотній стороні, та ладанки золотої з тисненням хреста з одного боку і зображення людини з іншого;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , який вказав на обставини вчинення злочину, з фототаблицями та відеофіксуванням.
Повно, всесторонньо, об`єктивно проаналізувавши й оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні, враховуючи, що дане провадження в цілому є справедливим, порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування допущено не було, та дотримуючись загальних засад кримінального провадження, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися у грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи».
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, ставлення до вчиненого та наслідків дій винного, який вину свою вину вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю.

За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі санкції частини цієї статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року (справа № 619/3718/20 провадження № 1-кс/619/833/20) було накладено арешт на майно: золотий хрестик з розп`яттям та написом на зворотній стороні «Спаси и сохрани»; золоту ладанку з тисненням хреста з однієї сторони та зображенням людини з іншої.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року (справа № 619/3718/20 провадження № 1-кс/619/843/20) було накладено арешт на майно: золотий ланцюжок довжиною 63 см, на якому вказано пробу 585, з пошкодженням у вигляді розриву.
Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Майно, яке було предметом злочину, належить потерпілому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного майно, яке були арештовано відповідно до ухвал слідчого судді, підлягає поверненню власнику.
З огляду на зазначене та відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт вказаного майна.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покаранняу виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 12 серпня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвал слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17 серпня 2020 року (справа № 619/3718/20 провадження № 1-кс/619/833/20) та від 17 серпня 2020 року (справа № 619/3718/20 провадження № 1-кс/619/843/20), - скасувати.

Речові докази по справі: золотий хрестик з розп`яттям та написом на зворотній стороні «Спаси и сохрани»; золоту ладанку з тисненням хреста з однієї сторони та зображенням людини з іншої; золотий ланцюжок довжиною 63 см, на якому вказано пробу 585, з пошкодженням у вигляді розриву, які знаходяться на зберіганні у потерпілого, вважати йому повернутими.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1