Справа № 600/431/19
Справа № 1-кп/951/20/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 13 квітня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 10.11.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною загальною середньою освітою, раніше судимого, -

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 24 серпня 2018 року, тимчасово проживаючи у житловому будинку свого знайомого ОСОБА_5 , близько 20 години 00 хвилин зайшов до кімнати вітальні, де на поличці серванту побачив мобільний телефон «Nokia» модель «1280», шляхом вільного доступу вчинив корисливий злочин, викрав мобільний телефон який належав ОСОБА_5 та заховав у кишеню штанів, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 201,20 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно.
На підставі ч.1 ст.471 КПК України, обвинувачений 10.11.2020 року подав до суду угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена 10.11.2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ..
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження.
Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 узгодили міру покарання останнього за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити ОСОБА_4 іспитовий строк, тривалість якого буде визначено судом. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену 10.11.2020 року угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вказав на те, що наслідки затвердження угоди про примирення йому зрозумілі, просить затвердити зазначену угоду.
Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, який згідно з ст.12 КК України є нетяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особу обвинуваченого, який примирися із потерпілою стороною, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, попросив вибачення за вчинене кримінальне правопорушення, суд дійшов до висновку що угоду про примирення, слід затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи №6.1-465/19 від 22.04.2019 року в розмірі 785,05 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про примирення, укладену 10 листопада 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 13.04.2019 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене в угоді покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік із покладенням на ОСОБА_4 , на підставі ч.1 ст.76 КК України, такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ: мобільний телефон «Nokia» модель «1280», який передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області, повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи №6.1-465/19 від 22.04.2019 року в розмірі 785,05 грн..
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1