КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.05.2020 задоволено частково клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.07.2020 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031, із визначенням застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500 гривень, у національній грошовій одиниці, та покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

У решті вимог клопотання відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що ні слідчим, ні прокурором не наведено достатніх даних та не надано доказів для обрання запобіжного заходу у виді тримання вартою ОСОБА_6 , зокрема не вказано обставини на підтвердження ризиків, що ОСОБА_6 буде переховуватися від слідства або суду, перебуваючи на волі.
Слідчим не надано жодних доказів, яким чином ОСОБА_6 може вплинути на хід досудового розслідування та судовий розгляд. Крім того, слідством уже проведено відповідні обшуки та вилучені різні речовини та обладнання, яке міг знищити ОСОБА_6 .
Слідчим не надано жодних даних, яким чином ОСОБА_6 може вплинути на свідків у кримінальному провадженні.
На момент розгляду клопотання доказів про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим жодним чином не підтверджено.
Слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взято до уваги лише клопотання слідчого та думку прокурора, однак не враховано положення статті 178 КПК України, а також не враховано необгрунтованість підозри та не оцінено докази, які покладені в її основу.
Разом з тим, слідчому судді належало врахувати, що ОСОБА_6 не заперечує фактичні обставини кримінального правопорушення та бажає співпрацювати із слідством; після проведеного в його будинку обшуку померла бабуся, яка важко хворіла, та у нього на утриманні залишилась матір, яка потребує підтримки; ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, та планував найближчим часом одружитися; має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ; раніше не судимий.
Від прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 надійшли заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в яких він просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 12.03.2020 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Згідно даних протоколу затримання від 22.05.2020, о 19 год. 46 хв. у порядку ч. 4 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , та 23.05.2020 йому вручено повідомлення про підозру, складене Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_12 , згідно даних якого, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному виготовленні з метою збуту та в збуті психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України, у незаконному виготовленні з метою збуту та збуті психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України.
25.05.2020 слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, та у разі прийняття рішення щодо можливості застосування застави, визначити розмір застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 051 000 гривень, та покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.05.2020 задоволено частково клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.07.2020 року включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031, із визначенням застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 525 500 гривень, у національній грошовій одиниці, та покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; носити електронний засіб контролю.

У решті вимог клопотання відмовлено.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 України.
Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, який не одружений, не працює, має місце проживання та реєстрації, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність у кримінальному провадженні р передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 525 500 гривень у національній грошовій одиниці.
З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_13 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому злочину та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
Доводи захисника про те, що слідчим суддею не доведено та не обгрунтовано належним чином існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, вірогідність настання яких, поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, є досить високою.
Враховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_14 кримінальних правопорушень та дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Доводи захисника про те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував положення ст. 178 КПК України, не взяв до уваги необгрунтованість підозри та не оцінив докази, які покладені в її основу, є безпідставними.
Як убачається з ухвали слідчого судді, вона постановлена у відповідності до вимог ст.ст. 196, 372 КПК України, та недотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 178, 193, 194 КПК України, колегією суддів не встановлено.
Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення.
При цьому, дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Посилання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_14 не заперечує фактичні обставини кримінального правопорушення та бажає співпрацювати із слідством, має на утриманні матір, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судимий, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_14 більш м`якого запобіжного заходу.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25.05.2020, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3