БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/163/20
Справа № 356/489/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.09.2020 Березанський міський суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання дізнавача Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 04.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання дізнавача Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 04.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що Березанським ВП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, в ході якого встановлено, що 04.09.2020 о 01 годині 10 хвилин в ході проведення огляду місця події, на відмітці 77 км автодороги «Київ-Харків», у водія автомобіля «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та в подальшому вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 з явними ознаками підробки. За базами Національної поліції «НАІС», «Армор» зазначене посвідчення водія не значиться.

В ході огляду зазначеного посвідчення встановлено, що на бланку зазначено, що посвідчення видане 20.10.2012, а у графі «Особливі відмітки» зазначено, що це дублікат, виданий 13.07.2012.

В подальшому відповідно до постанови дізнавач Березанського ВП вказане посвідчення водія серії НОМЕР_2 визнано речовим доказом в даному кримінальному проваджені.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та судового розгляду, а також призначення ряду судових експертиз для забезпечення швидкого та неупередженого досудового розслідування, просить суд накласти арешт на вказане тимчасово вилучене 04.09.2020 під час огляду місця події майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Крім того, 08.09.2020 через канцелярію суду дізнавач подав клопотання від 07.09.2020 про поновлення пропущеного строку, обґрунтоване тим, що оскільки посвідчення водія серії НОМЕР_2 було вилучене в ході огляду місця події 04.09.2020, наступним за ним робочим днем, протягом якого можливе звернення до слідчого судді з клопотанням про його арешт, є 07.09.2020, як того вимагають приписи ч. 5 ст. 171 КПК України. Відтак, просить суд поновити строк подання клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та встановити його кінцеву дату - 07.09.2020 (а.с.20-22).

Розглянувши подане клопотання про поновлення пропущеного строку, матеріали кримінального провадження та долучені до нього документи, суд зазначає, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно подано з дотриманням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, відтак, строк на звернення до суду не є пропущеним, тому в задоволенні клопотання дізнавача про його поновлення слід відмовити.

Окрім того, в своєму клопотанні про накладення арешту дізнавач просить суд проводити його розгляд без участі особи, в користуванні якої перебувало вказане посвідчення водія, а саме ОСОБА_5 .

Разом з тим, як встановлено ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, щодо арешту майна якого слідчим, прокурором подано клопотання, можуть розглядатись клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, та лише у випадку, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне проводити розгляд вказаного клопотання з повідомленням власника тимчасово вилученого майна.

Дізнавач в судове засідання з розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, 10.09.2020 через канцелярію суду подав заяву, в якій подане клопотання підтримав повністю та у зв`язку з службовою зайнятістю просив розгляд вказаного клопотання проводити без його участі (а.с.27).

ОСОБА_5 , як особа, в користуванні якої перебувало вилучене посвідчення водія, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого та/або прокурора, а також іншого власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи вказані обставини, скорочені строки розгляду даної категорії справ, встановлені ст. 172 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності вказаних учасників кримінального провадження.

Згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та надані в його обґрунтування документи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.09.2020 до чергової частини Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 03.09.2020 на 77 км автодороги Київ-Харків було зупинено автомобіль «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки документів якого було виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_2 з явними ознаками підробки, що підтверджується також рапортом інспектора 1 взводу 1 роти БПП в м. Бориспіль УПП Київської області ДПП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , зареєстрованим в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області 04.09.2020 за № 2303 (а.с.5-6).

По даному факту 04.09.2020 внесені відомості до ЄРДР за № 0000033 та розпочато досудове розслідування. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 4 ст. 358 КК України (а.с.4).

В ході огляду місця події 04.09.2020, а саме стаціонарного посту патрульної поліції в м. Бориспіль УПП в Київській області, який розташований на 77 кілометрі автодороги Київ-Харків, у присутності двох понятих та за участю ОСОБА_5 слідчим СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 було виявлене та вилучене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , громадянина Молдови, ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 20.10.2012 ВРЕР ДАІ м. Луганськ, з явними ознаками підробки, яке в подальшому поміщене до спецпакету № 04822743, що підтверджується наданим суду протоколом огляду місця події від 04.09.2020 (а.с.7-8).

Постановою дізнавач Березанського ВП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 05.09.2020 вказане посвідчення водія серії НОМЕР_2 визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні (а.с.16).

Згідно долученої до матеріалів клопотання копії посвідчення водія серії НОМЕР_2 , воно видане 20.10.2012 ВРЕР ДАІ м. Луганськ на ім`я громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови; в графі «Особливі відмітки» вказано: « ОСОБА_8 » ВАЕ926020-13.07.12 Дублікат (а.с.14).

При цьому, згідно інформації за аналітичною базою Національної поліції «Армор» посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 20.10.2012 на ім`я громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться в статусі «загублене» (а.с.13).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження може застосовуватись арешт.

Так, враховуючи положення абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 статті 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець відніс речі, предмети, документи, що були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 2 ст. 168, ч. 7 ст. 237 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися, зокрема, під час огляду.

Відтак, системний аналіз норм КПК України дає підстави для висновку, що вилучене під час огляду майно, щодо якого є підстави вважати, що воно підпадає під критерії ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема, є предметом кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, являється тимчасово вилученим майном, на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, зокрема, щодо того, що воно є доказом кримінального правопорушення, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, та згідно положень частини третьої вказаної статті в такому випадку накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст. 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, за змістом абзацу 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд задовольняють клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 358 КК України, вказане в клопотанні тимчасово вилучене майно має доказове значення в даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, визнане речовим доказом в даному кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його збереження як речового доказу та запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, арешт вказаного майна є необхідним та на цьому етапі кримінального провадження виправдовує втручання у права та інтереси власника майна.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 40-1 - дізнавач, 131-132, 167-168, 170-173, 237 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання дізнавача Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000033 від 04.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 04.09.2020 під час огляду майно, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення. Арешт може бути скасований у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1