Провадження № 1-в/643/439/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» - лікаря-психіатра ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої розглядається подання ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції з Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» подання Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2020 генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня ) ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням, в якому просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 був госпіталізований до лікарні 05.08.2011 року на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2011 року про застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду. ОСОБА_5 03.07.2020 року оглянутий комісією лікарів психіатрів Лікарні, яка дійшла висновку, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної форми безперервного типу перебігу, внаслідок якого спостерігаються структурно логічні порушення у сфері мислення, емоційне зниження, тривога, напруженість, схильність до дратівливості, імпульсивним вчинкам. Критика до свого захворювання та вчиненого правопорушення відсутня. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду.

У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр ОСОБА_8 підтримав заяву про продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_5 . Зазначив, що стан ОСОБА_5 обумовлює його суспільну небезпеку та його амбулаторне лікування є неможливим.

Прокурор в судовому засіданні вважав необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_5 та заперечувала проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього.
ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього, просив виписати його з Лікарні. Зазначив, що вбив сина, оскільки останній не працював, зловживав спиртним.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.01.2020 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляді відносно ОСОБА_5 строком на 6 місяців.

Згідно акту комісії лікарів психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 65/9 від 03.07.2020, складеного комісією лікарів Лікарні, ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу. Незважаючи на проведене лікування, зберігаються структурно логічні порушення мислення. Емоційно нестійкий, відсутня критика до хвороби і скоєного правопорушення, у зв`язку з чим в даний час становить суспільну небезпеку і потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару зі звичайним типом спостереження.

З вказаного акту також вбачається, що психічно хворий з 1969 року, коли вперше поступив в Саратівську психіатричну лікарню у зв`язку з неадекватною поведінкою під час несення служби в армії, перестав спати, мив вночі підлогу, приставав до постового. Надалі багато разів перебував у Лікарні на лікуванні з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма», з маніакальними, депресивними станами, суїцидальними спробами. Остання виписка 25.11.2002 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектом». 23.04.2003 року, під час ремонту дверей, завдав удари молотком сину, в результаті яких останній помер. Хворому була призначена СПЕ, яку він проходив з 14.05.2003 по 26.05.2003 в Лікарні. Згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.06.2003 до ОСОБА_5 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування в психіатричному стаціонарі із суворим режимом. На лікування в УПБСН надійшов 07.07.2003. За час перебування стан хворого покращився, став спокійним, не відзначалося емоційних коливань, не виявляв агресивних тенденцій, маревні ідеї втратили емоційне забарвлення. Згідно рішення Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2010 був переведений у відділення з посиленим режимом Полтавської обласної психіатричної лікарні. За час перебування у відділенні дотримувався режиму, залучався до праці в межах відділення, був товариським, виконував інструкції мед. персоналу, агресивних тенденцій не виявляв. Постановою Київського районного суду м. Полтави 15.07.2011 змінені відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру з лікування в психіатричному закладі з посиленим наглядом на лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом. 05.08.2011 хворий поступив в 14 п/в Лікарні. У процесі лікування психічний стан нестійкий, напружений, тривожний, маячних ідей активно не висловлював, переживань не розкривав. Відзначалися агресивні тенденції на адресу ослаблених хворих. Періодично не спав, в подальшому стан стабілізувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України участь у судовому розгляді особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку щодо необхідності продовження застосування у відношенні ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду, оскільки останній продовжує становити суспільну небезпеку.

Оцінюючи доводи ОСОБА_5 , а також його захисника щодо відсутності підстав для продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду, суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Доводи ОСОБА_5 та його захисника спростовуються даними вказаного вище акту психіатричного огляду особи, а також поясненнями представника Лікарні, згідно яких в даний час ОСОБА_5 становить суспільну небезпеку, потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду та надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в даний час є неможливим.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію лікарів-психіатрів та їх висновки.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи ОСОБА_5 та його захисника щодо відсутності підстав для продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 369-372, 512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду на строк 6 (шість) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) 20.07.2020 року о 15-30 год.

Суддя ОСОБА_1