Справа № 456/3588/19
Провадження № 1-кс/456/182/2020
УХВАЛА
слідчого судді

12 березня 2020 року місто Стрий

Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанови слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 19.02.2020 про відмову у задоволенні клопотань та відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000081 від 17.01.2019,

ВСТАНОВИВ:
Скаржники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до суду зі скаргою, в якій просять скасувати постанову слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 19.02.2020 про відмову в задоволенні клопотань від 06.02.2020 та 17.02.2020 про внесення змін до фабули кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000081 від 17.01.2019, та постанову від 19.02.2020 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні.
В обґрунтування скарги покликалися на те, що в провадженні слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 17.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 17.02.2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до слідчого Стрийського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 в порядку ст. 220 КПК України з клопотанням внести зміни до фабули кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000081 від 17.01.2019, а ОСОБА_7 10.02.2020 звернувся із заявою до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про визнання його потерпілим. Постановою від 19.02.2020 слідчим ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та постановою від 19.02.2020 відмовлено ОСОБА_7 у визнанні його потерпілим, оскільки в ході слідства не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що йому кримінальним правопорушенням завдано будь-якої шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.
В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_5 підтримала заявлені у скарзі вимоги, просить слідчого суддю скаргу задовольнити.
Скаржники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд скарги за їх відсутності
Слідчий Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 при вирішенні скарги поклався на думку суду.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вважає, що постанови про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_7 від 19.02.2020 є підставними та відповідають вимогам КПК України, а тому просить слідчого суддю скаргу відхилити.
Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, оглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Слідчий і прокурор повинні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК).
На орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування (ст. 38 КПК України).
Предметом розгляду скарги слідчого судді є постанови слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 19.02.2020, прийняті нею за результатами розгляду клопотання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну правової кваліфікації, яке було подано скаржниками 17.02.2020 слідчому ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 000081, яке зареєстроване в ЄРДР 17.01.2019 за заявою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , та постанова від 19.02.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.
Скаржники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважають, що постанова від 19.02.2020 про відмову в задоволенні клопотань не відповідає вимогам п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, а тому просять її скасувати.
За змістом ст. 220 КПК України клопотання - це звернення в усній або письмовій формі сторони кримінального провадження, потерпілого чи учасників процессу, які наділені таким правом (сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник), до слідчого, прокурора про виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування.
Слідчий, прокурор зобов`язані розглянути і вирішити кожне заявлене за кримінальним провадженням клопотання. Результати розгляду клопотання доводяться до відома заявника. Про задоволення клопотання, а також про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання слідчий, прокурор виносить вмотивовану постанову, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а оригінал долучається до матеріалів досудового розслідування. У разі задоволення клопотання слідчий, прокурор може обмежитися усним або письмовим повідомленням про це особі, яка заявила клопотання, без пояснення мотивів. При повній або частковій відмові у задоволенні клопотання особі, яка заявила клопотання, повинно бути вручено копію постанови.
З наведеної норми закону слідує, що законодавець надає слідчому та прокурору право у випадку часткового задоволення клопотання обмежитись усним або письмовим повідомленням про це, і вимагає лише у випадку повної або часткової відмови у задоволенні клопотання прийняти письмове рішення
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Зі змісту постанови слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від 19.02.2020, долученої до матеріалів скарги, вбачається, що 18.02.2020 отримано клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про внесення змін до фабули кримінального правопорушення та зміну правової кваліфікації та відмовлено в задоволенні такого. 19.02.2020 постанову надіслано заявникам та повідомлено про те, що на даний час в даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та проводяться всі необхідні слідчі дії для прийняття законного та обґрунтованого рішення.
Відповідно до ст. 110 КПК України процесуальним рішенням є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, передбачених КПК України.
Окрім цього, заслуговують на увагу наступні норми Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України за № 139 від 06.04.2016.
Так, п. 2.1 передбачено, що до Реєстру вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Розділом 2 (п. 1.1) передбачено, що формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела.
Розділом 8 передбачено порядок редагування (зміни) зафіксованих у Реєстрі відомостей, які проводяться шляхом внесення реєстратором оновлених даних до відповідного пункту картки та зазначено, що редагування проводиться в разі необхідності внесення змін до обліку кримінальних правопорушень (щодо перекваліфікації діянь з менш тяжких на більш тяжкі кримінальні правопорушення або з більш тяжких на менш тяжкі (ст. 12 КК України), потерпілих осіб, у разі зміни повідомлення про підозру(ст. 278 КПК України), встановлених та відшкодованих збитків та в інших випадках.
В ході проведеної перевірки, не вдаючись в оцінку доказів, які є в матеріалах кримінального провадження, вважаю, що скарга ОСОБА_6 , ОСОБА_10 на бездіяльність слідчого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, тому що клопотання від 17.02.2020 розглянуто нею в строки, передбачені ст. 220 КПК України, за результатами його розгляду прийнято рішення у формі постанови, яку надіслано заявникам.
На думку слідчого судді, процесуальне рішення - постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання, якщо він не вбачає підстав для перекваліфікації кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування, не суперечить правовим приписам ст.ст. 40, 220 КПК України.
У зв`язку з наведеним відсутні правові підстави вважати, що слідчим у даному випадку допущено бездіяльність, оскільки скаржниками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримано постанову слідчого у формі та у строки, передбачені ст. 220 КПК України, а вимоги скарги зводяться, по суті, до незгоди скаржників із прийнятим слідчим рішенням.
З цих же мотивів відсутні підстави для скасування постанови слідчого від 19.02.2020 за наслідками розгляду клопотання від 17.02.2020, оскільки згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Окрім того, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється та суперечить ст. 19 Конституції України.
Що стосується скарги ОСОБА_7 про скасування постанови від 19.02.2020 про відмову у визнанні його потерпілим, то в задоволенні такої слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій було відмовлено у визнанні потерпілою, можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
На підставі ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з положеннями ст. 55 КПК України для визнання фізичної особи потерпілою у кримінальному провадженні необхідно дві умови: 1) отримання особою в результаті кримінального правопорушення моральної, фізичної або майнової шкоди; 2) після початку кримінального провадження подання особою заяви про залучення її до провадження як потерпілої.
З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, підставою відмови слідчим у задоволенні клопотання ОСОБА_7 у визнанні потерпілим є те, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
З долученої до матеріалів скарги заяви ОСОБА_7 про визнання його потерпілим слідчим суддею встановлено, що за придбання квартири по АДРЕСА_1 платили його брат ОСОБА_6 та мати ОСОБА_5 , а він, у свою чергу, разом з батьками відмовився від майнових часток у своїй квартирі в користь брата ОСОБА_6 .
З огляду на те, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження слідчим обставин кримінального провадження, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови від 19 лютого 2020 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_7 , не встановлено, відтак висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, тому приходжу до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_7 слід відмовити.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на постанови слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 19.02.2020 про відмову у задоволенні клопотань та відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000081 від 17.01.2019 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1