Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/918/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000160 від 27.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, з угодою про примирення від 31.03.2020,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному будинку, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо.

ОСОБА_4 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї дружини дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку та безпеку її дітей, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо. Крім цього, дії ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5 супроводжувалися неодноразовими погрозами фізичної розправи.

Зокрема, 30 вересня 2019 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , а саме не впускав її до будинку, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно останнього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_4 , 06 лютого 2020 року близько 21 години 30 хвилин, знаходячись по місцю проживання, вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , а саме, ображав словами нецензурної лайки, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173 - 2 КУпАП.

Також, 09 лютого 2020 року близько 20 години 15 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись по місцю проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав словами нецензурної лайки, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173 - 2 КУпАП.

Як наслідок, постановами Овруцького районного суду Житомирській області від 16.10.2019, 27.02.2020 та 11.03.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне систематичне домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість її життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи.

Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про примирення від 31 березня 2020 року, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі ст. 473 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_4 визнав свою вину, покаявся, вибачився перед потерпілою, потерпіла претензій матеріального характеру до нього не має. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України та призначення покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Потерпілій та обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди, які передбачені ст. 473 КПК України, і обвинувачений розуміє наслідки невиконання даної угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, віднесено щире каяття. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст. 126-1 КК України. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Прокурор вважає наявними підстави для затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Частиною першою та третьою статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, що відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що потерпіла та обвинувачений цілком розуміють права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_4 у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Суд встановив, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України, претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, та на основі угоди може бути ухвалено вирок, так як умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувалися і в підготовчому судовому засіданні клопотань про їх застосування не надійшло.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 470, 472-474 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 31 березня 2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000160 від 27.03.2020 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня постановлення вироку.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: постанови Овруцького районного суду № 286/3354/19 від 16.10.2019, № 286/382/19 від 27.02.2020, № 286/544/19 від 11.03.2020 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1