Справа № 752/5735/20
Провадження № 1-кс/752/2675/20
У Х В А Л А

26 травня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002150, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002150 та просить слідчого суддю зобов`язати слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 , повернути тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0002150 від 19.03.20 -автомобіль «Mersedes», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

В обгрунтування скарги посилається на те, що18-19.03.20 року у вказаному кримінальному провадженні співробітниками Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві вилучено автомобіль «Mersedes», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 власник вказаного автомобіля не причетний до даного кримінального правопорушення.

Від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд зазначеної скарги без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомлені.

У відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Також, слідчому судді надані матеріали кримінального провадження № 0002150.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0002150, приходжу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002150.

Згідно статті 303 КПК України передбачено , що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 7 статті 236 КПК України передбачено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування кримінального правопорушення № 0002150 від 19.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України було проведено невідкладний обшук автомобіля «Mersedes-Benz S 600», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , за адресою: м. Київ, вул. Чабанівська, 9, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, ухвалою слідчого судді від 06.04.2020 р., зокрема, на зазначений автомобіль накладено арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, оскільки скарга подана з приводу неповернення тимчасово вилученого майна, проте автомобіль у розумінні ч. 1. ст. 167 ЦПК України не є тимчасово вилученим майном, тому дана скарга не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 169, 170,171, 236, 303 - 309 КПК України , -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002150, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1