УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 13.05.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 263 КК України, про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:
25.06.2020 р. адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 13.05.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 263 КК України, про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 13.05.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 263 КК України.
Так, 13.05.2016 р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 13.05.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Відповідно до постанови першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 від 04.12.2019 р., проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчим Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України.

Під час розслідування кримінального провадження сторона обвинувачення ініціювала проведення комплексу слідчих і розшукових дій, зокрема обшуків службових приміщень і транспортних засобів з метою виявлення доказів, які мають значення для кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування було виконано достатньо дій, спрямованих на встановлення істини у кримінальному провадженні, при цьому за результатами проведення досудового розслідування 20.06.2017 р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, 25.07.2019 р. першим заступником прокурора Донецької області винесено постанову про скасування вказаної постанови про закриття кримінального провадження, мотивуючи її тим, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно та необґрунтовано, в порушення вимог ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 284 КПК України, копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Таким чином, прокурор вийшов за межі своїх повноважень не для виконання завдань кримінального провадження (відповідно до ст. 2 КПК України), а з метою вчинення тиску на ОСОБА_4 , який з 2016 року і по даний час перебуває лише в статусі законного власника майна, про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень не повідомлявся. Досудове розслідування у кримінальному провадженні на момент звернення з даним клопотанням триває більше чотирьох років.

Враховуючи вказані обставини адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила встановити слідчому та прокурору Офісу Генерального прокурора 1 (один) місяці для завершення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України (з врахуванням положень ст. 278 КПК України).

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 13.05.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 263 КК України.

Строки проведення досудового розслідування встановлені ст. 219 КПК України та залежать від часу пред`явлення особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення. На час розгляду клопотання досудове розслідування триває, підозру жодній особі не пред`явлено.

Відповідно до вимог п.18 ч.1 ст. 3 КПК України головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.

Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Положеннями ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Закріплення у ч.6 ст. 28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Більш того, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.). «Обвинувачення» для цілей ч.1 ст. 6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п.1 ст. 6 (п.62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі «Шубінський проти Словенії» Subinski v. Slovenia)».

У пункті 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine)».

Згідно з ч.2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор у порядку, передбаченому ст. 114 КПК України, на виконання своїх повноважень, регламентованих п.4 ч.2 ст. 36 КПК України, недотримання яких підлягає оскарженню згідно ст. 308 КПК України до прокурора вищого рівня, а не до слідчого судді, який на підставі ч.2 ст. 28 КПК України забезпечує проведення досудового розслідування в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції, і вирішує лише ті питання, що зазначені в ч.3 ст. 26 КПК України, які віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Аналізуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що ст. 114 КПК України, на яку посилається заявник, як на підставу звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, вказуючи на проведення стороною обвинувачення процесуальних дій, що в своїй сукупності порушує розумні строки здійснення досудового розслідування, не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду такого клопотання, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії, а не проведення слідчих (розшукових) дій, передбачених Главою 20 цього Кодексу.

Зокрема, до повноважень слідчого судді віднесено розгляд питань, пов`язаних із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження (Розділ ІІ КПК України), розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

При цьому положення глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, під час якого слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй професійній діяльності і несе відповідальність, згідно з ч.1 ст. 40 КПК України, за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п.4 ч.2 ст. 36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 28, 113, 114, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити адвокату ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в задоволенні клопотання про встановлення процесуальних строків органу досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 13.05.2016 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 209, ч.3 ст. 212, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: