Справа № 372/422/19
Провадження № 1-кп-38/20
В И Р О К
іменем України

25 лютого 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законних представників неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674 від 11.07.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, учня Академічного ліцею № 1 Обухівської міської ради Київської області, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, освіта базова середня, студента Васильківського коледжу НАУ, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, громадянина України, освіта базова середня, студента Київського національного економічного університету, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2018 року близько 20 год. 00 хв., точного часу не встановлено, неповнолітній ОСОБА_12 за попередньою змовою та разом з неповнолітніми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи поблизу приміщення Обухівського районного центру культури і дозвілля, що в АДРЕСА_6 , де грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, та що виразилося у заподіянні неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з хуліганських мотивів, знаходячись в громадському місці в присутності сторонніх осіб та пересічних громадян, нахабно демонструючи зневажливе ставлення до загальноприйнятих правил поведінки і норм моралі, підійшли до ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_12 вступив з ним у сварку та знаходячись в положенні стоячи обличчям до нього, умисно, безпричинно наніс йому не менше п`яти ударів кулаками рук в обличчя та різні частини тулуба. Потім до потерпілого підійшов ОСОБА_13 та знаходячись в положенні стоячи навпроти потерпілого також умисно, безпричинно наніс йому невстановлену кількість ударів кулаками рук в область голови та тулуба. Під час спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , до потерпілого підійшов ОСОБА_14 та знаходячись обличчям до нього, ступнею правої ноги наніс йому один удар в область черевної порожнини, а після цього, ОСОБА_13 , обійшовши потерпілого ззаду, обхопив його обома руками за тулуб та піднявши, кинув того через ліве плече на асфальтобетонне покриття, чим спричинив ОСОБА_4 закритий надвиростковий перелом лівого плеча зі зміщенням уламків, ускладненого післятравматичною невропатією променевого нерву.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження.

Згідно з висновком експерта № 107 від 25.10.2018 у ОСОБА_4 згідно наданої медичної документації, виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого надвиросткового перелому лівого плеча зі зміщенням уламків, ускладненого після травматичною невропатією променевого нерву. Виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії тупим твердим предметом і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.

В судовому засіданні обвинувачені винуватими себе у вчиненні вказаного злочину не визнали, заперечили проти цивільного позову у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_12 показав, що 07.07.2018 року приблизно о 20 год. він гуляв біля будинку культури в м.Обухові із іншими двома обвинуваченими, ОСОБА_15 та ще одним хлопцем. Біля центральних сходів на відстані приблизно 50 метрів від входу до будинку культури, вони побачили ОСОБА_16 , підійшли до компанії де той спілкувався із потерпілим, ОСОБА_17 та 3-4 дівчатами. Він поговорив із ОСОБА_16 щодо продажу наркотиків, відштовхнув його. В їх бік раніше незнайомий потерпілий крикнув нецензурне слово, тоді вони підійшли до потерпілого, почали розмовляти, сварка переросла у бійку. В той час коли потерпілий намагався його вдарити ОСОБА_18 розбороняючи їх штовхнув потерпілого, від чого той впав на руку. Потерпілий кричав, що йому поламали руку, але вони не повірили. Він не мав наміру порушувати громадський порядок, не бажав бійки. Умисел вдарити потерпілого у нього виник раптово. Він наносив удари потерпілому під час бійки, можливо саме він вдарив першим, хто і як ще наносив удари не пам`ятає. Жалкує про скоєне.

Обвинувачений ОСОБА_13 показав, що 07.07.2018 року приблизно о 20 год. він гуляв біля будинку культури в м.Обухові із іншими двома обвинуваченими, ОСОБА_15 та ще одним хлопцем. Біля центральних сходів вони побачили ОСОБА_16 , вирішили підійти до нього, оскільки зі слів ОСОБА_19 той продавав наркотики. Вони відвели ОСОБА_16 у бік від його компанії, поговорили із ним. В їх бік раніше незнайомий потерпілий крикнув нецензурне слово, тоді вони вп`ятьох підійшли до потерпілого, ОСОБА_19 сказав потерпілому вести себе тихіше і штовхнув плечем, після чого потерпілий вдарив ОСОБА_19 . В той час коли потерпілий знаходився спиною до нього і намагався вдарити ОСОБА_19 , він взяв його за плечі та намагаючись розборонити бійку відштовхнув його у сторону, від чого той впав на землю. Потерпілий лежачи на землі щось кричав, але він не слухав, бо йому було нецікаво. Він лише одного разу застосував силу у бійці, визнав, що саме від його дій потерпілий впав. Наносили удари потерпілому лише він та ОСОБА_19 . Він не говорив із потерпілим, не намагався словесно зупинити конфлікт. Жалкує про скоєне.

Обвинувачений ОСОБА_14 показав, що у липні 2018 року приблизно о 19-20 год. у світлу пору доби він гуляв із двома іншими обвинуваченими, ОСОБА_15 та ще одним хлопцем біля будинку культури в м.Обухів на мікрорайоні Піщана. Навколо було небагато перехожих. Побачивши ОСОБА_20 вони вирішили підійти до нього. Коли відходили після розмови почули як хтось крикнув нецензурне слово. Підійшовши приблизно 5 м до раніше незнайомого потерпілого, вони почали розмовляти, виникла бійка, під час якої ОСОБА_18 хотів розборонити, взяв за плечі та відштовхнув потерпілого, після чого потерпілий впав на руку. У них не було умислу на заподіяння тілесних ушкоджень. Раніше потерпілого він не знав, конфліктів із ним не виникало. Вони всі вп`ятьох підходили до потерпілого, повернувшись на крик. Із потерпілим вів розмову ОСОБА_19 . Весь конфлікт закінчився швидко. Потерпілий лежачи на спині кричав, жалівся на біль у руці, але вони пішли не звертаючи на це увагу. Він особисто потерпілого не бив, пояснити протилежні відомості на відеозаписі не зміг. Він був із пошкодженою рукою того дня. Про скоєне не жалкує, оскільки протиправних дій не вчиняв.

Винуватість обвинувачених у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків, письмовими і речовими доказами.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 07 липня 2018 року близько 20 години він разом зі своїми друзями ОСОБА_21 та ОСОБА_22 біля будинку культури зустрілися із подругами, де було багато інших людей. Коли вони спілкувались між собою, до них підійшла компанія з п`яти раніше незнайомих хлопців, яких він вперше бачив, почали приставати до ОСОБА_23 , відвели його в сторону та надавали ляпасів. Пізніше ОСОБА_24 розповів, що його били начебто за збут наркотиків, але такого не було. Після того як ОСОБА_25 повернувся компанія із п`яти хлопців почала уходити, але через декілька хвилин ці хлопці повернулись та підійшли до нього. ОСОБА_19 безпричинно пред`явив йому претензію щодо нецензурного вислову в їх бік, він заперечив, оскільки такого не робив, а розмовляв лише із своєю компанією. Він намагався уникнути конфлікту, але хлопці умисно провокували конфлікт, між ними виникла словесна сварка, яка тривала приблизно хвилину, під час якої вони ображали один одного. У цей час напроти нього стояв ОСОБА_19 , а інші хлопці із тієї компанії стояли поруч. ОСОБА_19 раптово вдарив його у обличчя кулаком, після чого він також відповів для самозахисту, а далі його стали бити троє хлопців. Точну кількість ударів та хто саме і як їх наносив він не пам`ятає. У бійці прийняли участь він, ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та, напевно, ОСОБА_28 . ОСОБА_19 наніс йому не менше двох ударів кулаками у обличчя. ОСОБА_29 намагався припинити бійку, проте йому це не вдалось, оскільки його відштовхнули. Під час бійки ОСОБА_30 зайшов йому за спину, підняв та ззаду його кинув через прогин на бетонну плиту, від чого зламалась ліва рука, оскільки він почув різкий біль і хруст у руці. Лише після цього побиття припинилось і хлопці пішли. Загалом бійка тривала менше хвилини. Приводу для конфлікту і бійки не було, нападники вели себе агресивно і зухвало, вважає, що його побили заради розваги. Обвинувачені не вибачались, витрати на лікування не відшкодовували. Перелом із зміщенням йому лікували тривалий час, робили дві операції, до цього часу функції руки повністю не відновились. У нього змінився життєвий уклад.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні показав, що 07 липня 2018 року близько 20 години він, потерпілий та ОСОБА_25 зустрілись біля будинку культури в м.Обухові із знайомими дівчатами, коли вони спілкувались між собою до них підійшла компанія із п`яти раніше незнайомих хлопців, зокрема троє обвинувачених та ще двоє хлопців. ОСОБА_32 за шию відвів на декілька метрів у бік ОСОБА_20 , щось йому говорив і декілька разів дав рукою ляпасів по обличчю, ОСОБА_25 не пручався, не розповідав причину побиття. Потім ця компанія із п`яти хлопців недалеко відійшла від них, але через хвилину вони повернулись, ОСОБА_32 підійшов до потерпілого та запитував чому той сказав у їх бік нецензурне слово, хоч насправді такого не було. Потерпілий заперечував це, хотів віджартуватись, щоб уникнути конфлікту, у цей час інші обвинувачені стояли поруч. Під час словесної сварки ОСОБА_32 перший вдарив потерпілого у обличчя - щелепу кулаком правої руки, після чого розпочалась бійка, в ході якої ОСОБА_32 і ОСОБА_18 били потерпілого руками декілька разів, а ОСОБА_33 перекинув потерпілого через себе, в результатів чого потерпілий впав на асфальт і зламав руку. Він не бачив тоді щоб Мозговий бив потерпілого, але побачив потім на відео. Бійка відбувалась у людному місці, де гуляли багато людей із дітьми. Він намагався припинити бійку, взяв ОСОБА_18 за руки, той відштовхнув його і наказав не втручатись, бо теж «отримає». Незнайомий хлопець із цієї компанії знімав побиття на відео у телефоні, загалом ті хлопці були агресивними і грубими, тому вважає, що до бійки ті хлопці готувались. У Мозгового рука була перев`язана. Конфлікт тривав приблизно 5 хвилин. Було сонячно, світло. Він викликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_34 показав, що влітку близько 20 год. біля сходів будинку культури у м.Обухові, де було багато відпочиваючих, він спілкувався із потерпілим, ОСОБА_35 та дівчатами, коли до них підійшло п`ять хлопців, серед яких були троє наглядно раніше знайомих обвинувачених, почали йому пред`являти безпідставні претензії. ОСОБА_32 питав його чому він продає наркотики, хоч він таким не займався, декілька разів дав ляпасів по обличчю, він злякався, потім хлопці пішли в сторону будинку культури. Через хвилину ті хлопці повернулись, підійшли до потерпілого, висловили безпідставні претензії про нецензурну лайку в їх бік, хоч насправді такого не було. ОСОБА_19 і ОСОБА_36 почали бити потерпілого, а ОСОБА_36 , окрім цього, кинув через прогин, від чого потерпілий впав на асфальт і зламав руку. Він не помітив, щоб удари наносив ОСОБА_37 .

Свідки ОСОБА_38 , ОСОБА_39 в судовому засіданні показали, що 07 липня 2018 року близько 20 години вони зустрілись біля будинку культури в м.Обухові із хлопцями, коли вони спілкувались із потерпілим, ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , до них підійшла компанія із п`яти хлопців, зокрема троє обвинувачених та ще двоє хлопців, які відвели у бік ОСОБА_20 , почали бити по обличчю, а саме давати ляпаси по обличчю, ОСОБА_25 у відповідь ударів не наносив. Потім ця компанія із п`яти хлопців відійшла від ОСОБА_20 , при цьому вони відійшли недалеко, а через пару хвилин ця компанія із п`яти хлопців підійшла до ОСОБА_42 . ОСОБА_26 безпричинно пред`явив словесні претензії до ОСОБА_42 , зокрема щодо нецензурного висловлювання у їх бік, хоч насправді такого не було, а потім вдарив у обличчя - щелепу кулаком правої руки, після чого розпочалась бійка, в ході якої ОСОБА_32 вдарив потерпілого 4 рази різними руками, ОСОБА_18 бив потерпілого кулаками приблизно 6 раз, Мозговий вдарив потерпілого ногою у живіт. Крім цього, під час бійки ОСОБА_33 обхопив ззаду обома руками тулуб ОСОБА_42 і перекинув його назад і в лівий бік через своє плече. Потерпілий впав на асфальт спиною та вдарився рукою об асфальт, в цей час вони чули хруст кісток ОСОБА_42 . Після того, як потерпілий впав і вдарився об асфальт, сказав, що йому зламали руку, ця компанія хлопців із п`яти чоловік спокійно пішли, не намагаючись надати першу медичну допомогу чи викликати швидку допомогу. Бійка відбувалась у людному місці, де гуляли багато людей із дітьми, вони злякались. Кроль ОСОБА_43 намагався припинити бійку, але його відштовхнули. Незнайомий хлопець із цієї компанії знімав побиття на відео у телефоні. Конфлікт тривав приблизно 5 хвилин, на їх думку раніше незнайомі хлопці підійшли умисно провокуючи конфлікт, вели себе агресивно і вульгарно.

Свідок ОСОБА_44 показав, що влітку 2018 року він зустрівся із своїми знайомими трьома обвинуваченими та другом із Херсона, вони гуляли біля будинку культури в м.Обухів. Навколо було багато людей. Всі разом вони підійшли до якогось хлопця, але про що говорили із ним він не чув, оскільки говорив по телефону. Раніше незнайомий йому потерпілий крикнув у їх сторону нецензурне слово, тому вони підійшли спитати чому він це зробив. ОСОБА_32 почав говорити із потерпілим, виникла сварка і бійка, під час якої ОСОБА_18 розбороняючи кинув чи штовхнув потерпілого на землю. Хто і як наносив удари він не пам`ятає. Він участі у бійці не приймав, обвинувачені та потерпілий - приймали. Після цього вони пішли в сторону «Велмарта».

Свідок ОСОБА_45 показав, що влітку 2018 року він бачив, як за 150 метрів від нього поблизу будинку культури м.Обухова компанія хлопців підійшла до другої компанії та влаштувала бійку. Двоє ініціаторів задавали одному хлопцю із іншої компанії питання, той відповідав, після чого били у обличчя. Надалі він бачив, як один із ініціаторів кинув прогином того хлопця на землю на бетон, від чого зламалась рука. Він підходив, бачив кістку у місці перелому. Потерпілого забрала швидка. Навколо було багато людей і дітей.

Винуватість обвинувачених у вчиненні вказаного злочину також підтверджується дослідженими судом письмовими і речовими доказами, зокрема:

-довідкою, випискою із історії хвороби та іншою медичною документацією, якими підтверджується факт ушкодження здоров`я та результати лікування потерпілого (т.1 а.с.76-91, т.2 а.с.55, 57-69, 243);

-висновком експерта № 107 від 25.10.2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 згідно наданої медичної документації, виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого надвиросткового перелому лівого плеча зі зміщенням уламків, ускладненого після травматичною невропатією променевого нерву. Виявлене тілесне ушкодження утворилось від дії тупим твердим предметом і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу (т.2 а.с.71-73);

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.12.2018 року, 24.12.2018 року, якими підтверджується впізнання усіх трьох обвинувачених як осіб, що вчинили інкримінуємі їм злочини (т.2 а.с.75-85, 103-111, 118-135, 139-147);

-протоколом перегляду відеозапису за допомогою стоп-кадра, яким підтверджується механізм, обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, зокрема нанесення ударів потерпілому всіма трьома обвинуваченими, а саме нанесення ударів руками ОСОБА_46 та ОСОБА_18 , нанесення удару ногою ОСОБА_47 , здійснення ОСОБА_18 кидка через ліве плече, в результаті чого потерпілий впав на бетон і зламав руку (т.2 а.с.89-92, 95, 101);

-протоколом перегляду відеозапису, на якому зафіксовано відтворення обвинуваченим ОСОБА_46 механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень шляхом здійснення кидка назад через ліве плече у спортивному залі (т.2 а.с.98);

-протоколом проведення слідчого експерименту з застосуванням відеозапису від 08.12.2018 року, протоколами відтворення відеозапису, а також відтвореними у судовому засіданні відеозаписами цих слідчих дій за участю свідків, які на місці вчинення кримінального правопорушення вказали, яким чином, де саме і в якому порядку наносили потерпілому удари всі троє обвинувачених, яким був механізм здійснення кидка ОСОБА_18 (т.2 а.с.112-113, 115-117, 136-138, 148-151);

-висновками експерта № 3 від 18.01.2019 року, № 130 від 26.12.2018 року, відповідно до яких виявлене у ОСОБА_4 тілесне ушкодження могло утворитися за обставин, вказаних під час слідчих експериментів (т.2 а.с.157-158, 160-162);

-довідкою про походження доказів відеозаписів (т.3 а.с.32);

-постановами, витягами із ЄРДР, іншими процесуальними рішеннями щодо досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оцінюючи сукупність поданих стороною обвинувачення і досліджених судом доказів в аспекті встановлення обставин, суттєвих для кваліфікації протиправних діянь, суд приймає до уваги позицію всіх учасників розгляду, неподання стороною захисту будь-яких доказів, які б спростовували надані прокурором докази і твердження, а також наступні встановлені судом обставини.
З показань обвинувачених, потерпілого та свідків вбачається, що потерпілий до вчинення відносно нього протиправних діянь 07.07.2018 року взагалі не був знайомий із обвинуваченими, які під час конфлікту із потерпілим біля будинку культури не висловлювали до нього будь-яких вимог або претензій особистого характеру, не пояснювали причину насильства, при цьому саме ОСОБА_12 перший безпричинно у громадському місці вдарив потерпілого кулаком у обличчя, далі інші обвинувачені приєднались до нанесення тілесних ушкоджень. Пояснити вмотивовано і обґрунтовано причину побиття потерпілого обвинувачені в суді не змогли, однак визнали відсутність конкретизованих причин початку нанесення ударів потерпілому на початку конфлікту. За таких обставин, достатніх підстав вважати, що конфлікт із потерпілим, спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими були обумовлені неприязненими чи іншими особистими стосунками між ними суд не вбачає.
Характер розвитку подій за показаннями всіх допитаних осіб вказує на те, що розмова біля входу до будинку культури розпочалася із безпідставних претензій ОСОБА_12 до потерпілого з приводу, начебто, висловленого в бік обвинувачених нецензурного слова. Подібний факт заперечено потерпілим та свідками, тому твердження самих обвинувачених суд не може покладати в основу вироку. Крім того, подібні обставини, на думку суду, не можуть слугувати достатньо обґрунтованими підставами для побиття потерпілого. Потерпілий заперечив безпідставні претензії одного із обвинувачених, після чого у них із ОСОБА_12 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якого перший удар наніс саме обвинувачений ОСОБА_12 , далі він та ОСОБА_13 нанесли декілька ударів руками в обличчя потерпілому, а ОСОБА_14 наніс удар ногою у живіт потерпілому, після чого ОСОБА_13 здійснив кидок через себе та спричинив перелом руки потерпілому під час бійки. При цьому у присутності сторонніх громадян ОСОБА_12 ображав потерпілого, всі троє обвинувачених неодноразово били його, показуючи тим самим свою грубу силу, однак не висловлюючи до потерпілого вимог майнового чи особистого характеру.
Свою захисну позицію обвинувачені обгрунтовують тим, що потерпілий образив їх нецензурним словом. Разом з тим, дані події неможливо трактувати, як раптово виниклий конфлікт, оскільки під час цих подій три особи з компанії в загальній кількості 5 осіб, маючі чисельну перевагу, розуміючу і усвідомлюючі свої переваги, почали одночасно і взаємоузгоджено наносити удари одній особі, при цьому вчинивши всі залежні від них дії для спровокування конфлікту та прагнучи його.

Слід прийняти до уваги, що нанесення обвинуваченими ударів та прикладання сили до потерпілого здійснювалось у громадському місці, а саме біля центрального входу до Обухівського районного центру культури і дозвілля. Крім того інкриміновані діяння здійснювались обвинуваченими у присутності незнайомих їм громадян, які намагались припинити бійку, однак вони не реагували на зауваження, зокрема свідка ОСОБА_48 , та продовжували наносити удари потерпілому у присутності випадкових перехожих, переважно жінок із дітьми.
Крім того, суд відкидає доводи сторони захисту про те, що обвинувачені не мали наміру створити конфлікт та вчинити бійку, оскільки зафіксований на відеозаписах характер їх дій вказує на їх підготовленість до побиття потерпілого, взаємоузгодженсть дій, обрання ними сприятливого взаємного розташування по відношенню до потерпілого, прояв агресії ОСОБА_12 словесно та характерними рухами у спілкуванні із потерпілим, а ОСОБА_13 поворотними рухами тілом із зібраними у кулаки руками, зняттям та відкиданням елементу одягу кофти перед початком бійки. Вказані обставини узгоджуються із показами потерпілого та свідків, які вказували на прояви агресії та умисну конфліктність поведінки обвинувачених у громадському місці.
Всебічно оцінюючи всі доводи сторін, навіть із врахуванням окремих посилань обвинувачених про зневагу до особи потерпілого через підозри у вчиненні ним протиправних діянь, суд вважає, що посягання на особу (потерпілого) трансформувалось в мотив явної неповаги до суспільства, оскільки було порушено спокій перехожих, а привід для посягання слід оцінити як надуманий.
За таких обставин, суд вважає, що всі троє обвинувачених діяли із прямим умислом, вони усвідомлювали, що своїми діями грубо порушують громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства, і бажаючи цього, в їх діях вбачаються хуліганські спонукання, зокрема бажання протиставити себе суспільству, показати свою грубу силу, зневагу до оточуючих.
При цьому характер дій обвинувачених, зокрема почергове нанесення ними ударів потерпілому вказує на те, що мотиви у них були однаковими, а умисел був спрямований на вчинення хуліганства, що вказує на правильність кваліфікації діянь як таких, що вчинені групою осіб. Доводи обвинувачених про відсутність між ними попередньої змови не мають правового значення, оскільки відповідна кваліфікуюча ознака не передбачена ст.296 КК України, а вчинення хуліганства саме групою осіб доведено під час судового розгляду, що є достатнім для належної кваліфікації діянь.
Із встановлених судом фактичних обставин справи вбачається, що спрямованість умислу, мотиви, цілі винних та обставини учинення ними кримінально караних діянь підтверджують доводи обвинувачення про наявність кваліфікуючих ознак хуліганства. Враховуючи викладене, суд погоджується із кваліфікацією спільних діянь всіх трьох обвинувачених.
Вказана вище правова оцінка узгоджується із п.п. 4, 5, 6, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство».

Інші неконкретизовані судження сторони захисту з приводу правової оцінки діянь обвинувачених є припущеннями, які не узгоджуються із дослідженими судом доказами, тому не можуть покладатись в основу вироку в силу ч.3 ст.62 Конституції України.

Частково неправдиві і в окремих деталях протирічливі показання обвинувачених суд вважає способом захисту, який направлений на пом`якшення та уникнення від відповідальності за вчинені діяння, тому покладає в основу вироку взаємоузгоджені і послідовні показання потерпілого та свідків.

За таких обставин, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні та зазначені вище відомості про обставини, механізм заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а також винність у їх умисному заподіянні саме обвинувачених.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає доведеним винність обвинувачених у вчиненні вказаних вище діянь.

Заперечення ОСОБА_14 щодо тверджень обвинувачення про його участь у бійці спростовуються частково показами свідків та потерпілого, а також відтвореними в судовому засіданні відеозаписами, з яких чітко вбачається нанесення саме ОСОБА_14 одного удару ногою у живіт потерпілого під час нанесення ударів руками потерпілому іншими двома обвинуваченими.

Поряд із тим, суд вважає недоведеними вказані у обвинуваченні обставини щодо інших не підтверджених у ході судового розгляду діянь обвинуваченого ОСОБА_14 , а саме те, що він після падіння потерпілого внаслідок кидка ОСОБА_13 , який в цей час знаходився в положенні лежачи на асфальтобетонному покритті підійшов та ступнею правої ноги наніс йому невстановлену кількість ударів в різні частини тіла, оскільки подібні обставини не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду. Зокрема подібні обставини не зафіксовані дослідженими судом відеозаписами, жоден із учасників бійки чи свідків не повідомив суд про вчинення ОСОБА_14 подібних діянь. Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви в цій частині обвинувачення на користь обвинуваченого ОСОБА_14 , тому відкидає докази обвинувачення щодо відповідних діянь. За таких обставин вказані твердження обвинувачення ґрунтуються на припущеннях, тому не можуть покладатись в основу вироку і підлягають виключенню із обвинувачення.

Доводи захисту щодо недопустимості і неналежності покладених в основу вироку доказів не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду. При цьому суттєвих протиріч у досліджених і прийнятим до уваги судом доказах не виявлено, вони послідовно і взаємоузгоджено підтверджують винуватість обвинувачених, а також спростовують необґрунтовані, непослідовні та протирічливі доводи сторони захисту.

Згідно пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22 грудня 2006 року за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 проявляючи особливу зухвалість, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, шукаючі нікчемні мотиви для провокування конфліктної ситуації, грубо порушуючи громадський порядок та встановленні правила поведінки та норми моралі, в громадському місці, в світлу пору доби, вчинили хуліганські дії та заподіяли ОСОБА_4 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Суд вважає, що дії ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.296 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, особу винних та їх відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання всіх трьох обвинувачених суд вважає вчинення злочину неповнолітнім.

Суд вважає, що обставин, що обтяжують покарання обвинувачених не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер злочину, особу обвинувачених, які є раніше несудимими, мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, навчаються, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 характеризуються негативно, ОСОБА_14 характеризується позитивно, враховуючи стан їх здоров`я, вік, висновки досудової доповіді органу з питань пробації, думку потерпілого, який просив побавити волі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а ОСОБА_14 приначити іспитовий строк, думку законних представників потерпілого, які просили призначити всім обвинуваченим умовне покарання, суд вважає необхідним призначити всім обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 76, 104 КК України і звільнення всіх обвинувачених від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки їх виправлення можливе без відбування покарання.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відсутній.

При наданні правової оцінки цивільному позову, за вимогами яких з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 пропонується стягнути солідарно на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 39 101 грн. 60 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., суд приймає до уваги наступне.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 р.) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви, - з іншого.

Під час судового розгляду було встановлено, що внаслідок винних дій обвинувачених цивільному позивачеві було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із протиправною поведінкою відносно його самого, порушенням життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя через отримання тілесних ушкоджень та завдання психологічної травми. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, матеріального стану обвинувачених, ступіню їх вини, відношення до потерпілого під час судового розгляду, глибини страждань потерпілого, інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відшкодуванню підлягає моральна шкода на користь ОСОБА_4 в розмірі 50 тис. грн., що відповідає положенням ст.ст. 23, 1167 ЦК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Суд вважає доведеними позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі понесених потерпілим фактичних витрат, які підтверджені відповідними доказами, а саме квитанціями, чеками, медичною документацією та іншими письмовими доказами, з яких вбачається, що потерпілий поніс витрати в зв`язку із вчиненням злочину на лікування в загальному розмірі 37 658 грн. 40 коп., тому саме в такому розмірі слід задовольнити позовні вимоги, оскільки підставно співвіднесення таких витрат із наслідками злочину стороною захисту не спростовано. Однак із суми пред`явлених до відшкодування грошових вимог слід виключити ті витрати, відносно яких не доведено їх співвіднесення саме із наслідками інкримінованих у цьому провадженні злочинів. Так, не підлягають відшкодуванню витрати за квитанціями на суму 320 грн., 480 грн., 643,20 грн., оскільки зазначені у них призначення платежів не можуть безсумнівно вважатись такими, що обумовлені потребами саме лікування від злочину.

При цьому з матеріалів справи не вбачається достатньо переконливих доказів заподіяння такого розміру моральної шкоди, який передбачений цивільним позовом, а також такого матеріального стану обвинувачених, який би свідчив про їх спроможність реально задовольнити вимоги цивільного позивача у заявлених ним розмірах грошового стягнення. Відтак, заначений вище розмір задоволених позовних вимог, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а також не порушує баланс між правами обвинувачених, з одного боку, та інтересами потерпілого, - з іншого.

Злочин стосовно цивільного позивача вчинено групою осіб, тому обов`язки щодо відшкодування шкоди слід покласти на всіх обвинувачених в солідарному порядку.

Таким чином, із урахуванням принципу диспозитивності кримінального судочинства цивільний позов підлягає задоволенню частково в межах доведених вимог.

Відповідно до ст.ст. 118,124,126 КПК України з обвинувачених на користь потерпілого слід стягнути здійснені ним і документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 27 000 грн., оскільки вони підтверджуються договорами на правову допомогу, квитанціями до прибуткового касового ордеру, детальним описом робіт, актом здачі-приймання робіт. При цьому обов`язок відшкодування таких витрат слід покласти на всіх обвинувачених у рівних частинах.

Речові докази диски, флеш-накопичувач із відеозаписами слід залишити при матеріалах кримінального провадження, а медичну картку потерпілого ОСОБА_4 залишити КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» як законному володільцеві.

Судові витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до статті 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_12 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою ОСОБА_12 покласти на Обухівський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до статті 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_13 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою ОСОБА_13 покласти на Обухівський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до статті 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_14 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою ОСОБА_14 покласти на Обухівський районний відділ філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

Речові докази диски, флеш-накопичувач із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження, медичну картку потерпілого ОСОБА_4 залишити КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 37 658 грн. 40 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., а всього 87 658 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі по 9 000 грн. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1