Справа № 502/660/20
УХВАЛА

25 травня 2020 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :

З клопотання слідчого та пояснень прокурора в судовому засіданні вбачається, що 17.02.2020 р. до Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеської області надійшов рапорт старшого інспектора третього відділу Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області департаменту кіберполіції Національної поліції України про те, що в ході моніторингу інтернет-сторінок виявлено громадянина ОСОБА_5 , який в соціальних мережах розповсюджує шкідливі програми, призначені для несанкціонованого втручання в роботу ЕОМ.

Відомості про відповідне кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 18.02.2020 р. за № 0000712 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 361-1 КК України.

За результатами проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено системний блок чорного кольору без відповідного маркування, в якому розміщена материнська плата А68НМ-Р33 U2 (MS-7895).

Вилучене майно є речовим доказом, а тому має значення для кримінального провадження.

На підставі викладеного прокурор просить слідчого суддю задовольнити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибув. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданих до клопотання доказів встановлено, що згідно витягу з ЄРДР слідчим Кілійського ВП здійснюється досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні.

При цьому в ході проведеного у кримінальному провадженні 20.05.2020 р. обшуку слідчим було виявлено та вилучено відповідний системний блок, зазначений у клопотанні, який того ж дня постановою слідчого було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Майно стосовно якого подано клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки могло використовуватись як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

А враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 10.05.2020 р. слідчим під час проведення обшуку у кримінальному провадженні, внесеному 18.02.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, майно: системний блок чорного кольору без відповідного маркування, в якому розміщена материнська плата А68НМ-Р33 U2 (MS-7895) без серійного номера.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні у визначеному органом досудового розслідування місці.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1