Справа № 183/2450/18
№ 1-кп/183/531/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000394 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
17.02.2018 року приблизно о 03.10 годині, ОСОБА_3 , проходячи поблизу домоволодіння № 3, розташованого по вул. Гагаріна, смт. Гвардійське, Новомосковського району Дніпропетровської області, побачив автомобіль марки «ВАЗ 2121», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним автомобілем, реалізуючи який, одразу, тобто 17.02.2018 року приблизно о 03.15 годині ОСОБА_3 , знаходячись поблизу домоволодіння № 3, розташованого за вищевказаною адресою, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, без будь-якого дозволу, не маючи права на користування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою використання його у власних потребах, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2121», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого зламавши центральний замок, встановлений на передній водійській дверці вказаного автомобіля, відчинив двері та сів за кермо, зламав замок запалення і запустив двигун та на вказаному автомобілі з місця вчинення злочину поїхав, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину. Доповнив, що заволодів транспортним засобом для того щоб доїхати додому, бо був на підпитку, а завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілому відшкодував шляхом грошової виплати. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 та добровільне відшкодування завданої шкоди визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, є особою, що в силу закону раніше не судима, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, на обліках у лікарів не перебуває (а.п.146), за місцем мешкання характеризується задовільно (а.п.147), має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_7 , займається суспільно-корисною працею, працюючи за договором, потерпілий претензій до нього не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.131), а тому суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та виправлення засудженого. При цьому, на думку суду, обраний вид покарання буде найбільш доцільним з огляду на те, що в такий спосіб буде здійснено поповнення державного бюджету, що буде більш раціональним та дієвим ніж покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, як пропонував прокурор,оскільки для виконання вироку обвинувачений, який і на цей час має можливість його виконати (а.п.149), а в подальшому матиме на меті продовжувати займатися суспільно-корисною працею для отримання доходу, що також буде сприяти соціальній адаптації особи обвинуваченого та його виправленню.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено дактилоскопічну експертизу №26/4.6/332 вартість якої складає 1430 гривень (а.п.140), які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Речові докази:
- автомобіль марки «ВАЗ 2121», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити потерпілому ОСОБА_6 ;
- змив пото-жирового накладення на марлевому тампоні в паперовому конверті; 4 фрагменти пальців рук в паперовому конверті; дактилокарта ОСОБА_3 ; мікрооб`єкти на дактоплівці в спецпакеті №0049012; мікрооб`єкти на дактоплівці в спецпакеті №0049013; зріз ізоленти в спецпакеті №0049010; рукоятка в спецпакеті №3581 - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 1430 гривень.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1