Справа № 136/862/19
Провадження №11-кп/801/258/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 15.03.2019, за апеляційними скаргами прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 02.12.2019, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утримані малолітню дитину, із середньо-спеціальною освітою, працюючого по угодах, раніше судимого: вироком 03.12.2012 Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 850 грн, вироком 05.03.2019 Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 396 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.
Відповідно до ст. 71 КК України, частково приєднано ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.03.2019 та визначено йому остаточну міру покарання 2 роки 6 місяців обмеження волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 постановлено відраховувати з дня приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишено без змін - особисте зобов`язання.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.12.2005, діючи умисно, наприкінці серпня 2018 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, знаходячись на полі біля с. Нова Прилука Липовецького району, в насадженні кукурудзи виявив дві дикоростучі рослини коноплі (канабісу), які поклав до полімерного мішка з кукурудзою і тим самим незаконно придбав наркотичний засіб.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_7 приніс вказані рослини коноплі (канабісу) до домогосподарства, в якому проживає та розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де їх висушив, після чого відділивши листя та суцвіття від рослини, подрібнив їх і тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб. Після чого незаконно зберігав його без мети збуту у строк до 19.03.2019 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , для особистого вживання шляхом куріння.
19.03.2019 працівниками Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області, на підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду від 18.03.2019 в справі № 136/518/19, було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , під час якого в житловому будинку та підсобних приміщеннях було виявлено та вилучено речовини рослинного походження зеленого кольору в сухому стані, які являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) 84,19 г.
До початку апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_9 подав заяву про відмову від апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 заявлена вимога про зміну вироку та призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.
Захисник посилається на те, що судом не досліджено усі докази у справі, належно не враховано характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_7 та безпідставно приєднано невідбуту частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.03.2019, адже на час вчинення нового злочину останній не був засуджений та відповідний вирок не мав законної сили.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора та залишення без задоволення апеляційної скарги захисника з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні, а саме незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених судом першої інстанції доказів та не оспорюються в апеляційній інстанції.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України відповідає встановленим у кримінальному провадженні обставинам.
Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. За згодою сторін, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів по справі, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи.
Судом було з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює. Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому, суд обмежився дослідженням фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.
При цьому на підтвердження встановлених судом обставин дослідив також дані протоколів слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд дотримався вимог кримінального закону та враховував характер і ступінь тяжкості злочину, обставини справи, дані про особу ОСОБА_7 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України, його обтяжують.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо неврахування судом даних, які характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставним як і доводи щодо неправильного застосування судом вимог ст. 71 КК України.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 міри покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 71 КК України, адже ОСОБА_7 вчинив даний злочин в період відбуття покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 05.03.2019, за яким він засуджений за ч. 1 ст. 396 КК України до 2 років обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з встановленням іспитового строку 1 рік.
Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Таким чином, законодавець чітко визначив момент у часі, що розмежовує ці два правила це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.
З положень ст. 75 КК України, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України випливає, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 після постановлення вироку Липовецького районного суду Вінницької області від 05.03.2019, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, що вказує на необхідність застосування статті 71 КК при призначенні покарання.
Вимоги захисника про необхідність зміни судового рішення є безпідставними.
Суд першої інстанції при призначенні покарання правильно застосував вимоги статті 71 КК та призначив покарання, що відповідає вчиненому та особі обвинуваченого.
Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, оскільки доводи, що в ній викладені, не знайшли свого підтвердження.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 02.12.2019 щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді