У Х В А Л А

24.06.20 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в підготовчому судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 15.05.2013 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Южного міського суду Одеської області надійшли обвинувальні акти в кримінальному провадженні №0000083 від 15.05.2013 відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачені та їх захисник з приводу можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, оглянувши обвинувальні акти та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до висновку про повернення обвинувальних актів прокурору з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до ст. 314 ч.3 п.3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, а саме ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до ст.291 ч.2 п.5 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину (час, місце, спосіб), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.

В даному випадку слідчий при складанні обвинувального акта всупереч ст.291 ч.2 п.5 КПК України, взагалі не виклав формулювання обвинувачення, обмежившись викладом фактичних обставин кримінального правопорушення що, може в подальшому вплинути на права обвинувачення щодо чіткого формулювання обвинувачення та визначення правильної кваліфікації кримінального правопорушення, та унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В судових рішень Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено:

- в рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України": "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)";

- в рішенні від 25.07.2000 року, у справі "Маттоціа проти Італії": "обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення";

- в рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії": «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Разом з цим, ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Частиною 1 ст.291 передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальні акти, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000083 від 15.05.2013 відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , затверджені 10 жовтня 2013 року прокурором прокуратури м.Южне Одеської області молодшим радником юстиції ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається: розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

При цьому, обов`язок вручення копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування лежить на прокурорі разом із направленням обвинувального акту до суду.

Як вбачається, обвинувальні акти, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження затверджений 10 жовтня 2013 року. До даних обвинувальних актів долучено розписки про отримання копії обвинувальних акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування від 09 жовтня 2013 року підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , що фактично вказує на порушення вимог ч. 4 ст. 291 КПК України та не може бути розцінене судом як належне вручення обвинуваченим копії обвинувального акту.

Враховуючи той факт, що обвинувальні акти затверджені 10 жовтня 2013 року, а розписки наявні у матеріалах провадження датуються 09 жовтня 2013 року, суд вважає, що органом досудового розслідування були порушені вимоги кримінального процесуального закону, обвинуваченим фактично не було пред`явлено обвинувачення, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду і передбачає повернення справи прокурору для усунення вказаних порушень вимог КПК України.

Статтею 291 КПК України визначений вичерпний перелік відомостей, які повинні міститись у обвинувальному акті, а також перелік додатків (документів) до обвинувального акту.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Разом із цим, як було встановлено судом під час підготовчого провадження, текст обвинувальних актів щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 містить посилання на докази, якими підтверджуються обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до викладу фактичних обставин кримінального правопорушення міститься посилання на проведену під час досудового слідства судово-медичну експертизу та на її висновки, якими на думку слідчого підтверджуються обставини, які підлягають доказуванню.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при складанні слідчим обвинувального акту були допущені вимоги ст. 291 КПК України, оскільки положення вказаної норми процесуального закону не передбачають обґрунтування доказами встановлених під час досудового слідства обставин, що відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених порушень.

Крім того в порушенні вимоги ст.291 КПК України щодо заборони надання суду інших документів до початку судового розгляду вказані обвинувальні акти направленні до суду разом з матеріалами кримінального провадження, що також є підставою для повернення обвинувальних актів.

Також відповідно до п.2 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що в обвинувальному акті зазначаються анкетні відомості кожного обвинуваченого, що чітко визначає, що обвинувальний акт повинен бути складений один на всіх обвинувачених по кримінальному провадженню, натомість в кримінальному провадженні №0000083 від 15.05.2013 до суду направлені одночасно три обвинувальні акти відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України, тобто по кожному обвинуваченому складено окремий обвинувальній акт, що протирічить зазначеній вимозі КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені та викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувальних актів в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 15.05.2013 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК прокурору в зв`язку з невідповідністю обвинувальних актів вимогам КПК України.

Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальні акти у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 від 15.05.2013 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України повернути прокурору для усунення недоліків протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Южного міського суду
Одеської області ОСОБА_1