ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/719/20
провадження № 1-кс/753/380/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: представника скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника скаржника ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0001502,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2020 представник скаржника ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0001502.

На обґрунтування скарги вказав, що ОСОБА_5 , будучи допитаним в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 0008224 від 07.11.2014 надав завідомо неправдиві показання.

12.02.2019 ОСОБА_3 було надано особисті пояснення слідчому Дарницького УП ГУНП у м. Києві, ОСОБА_6 . Дана процесуальна дія була зафіксована у протоколі допиту свідка від 12.02.2019. Жодних інших процесуальних дій ОСОБА_6 здійснено не було.

16.12.2019 ОСОБА_3 в Дарницькому УП ГУНП у м. Києві наручно отримав постанову про закриття кримінального провадження від 06.06.2019.

Вказану постанову заявник вважає незаконною посилаючись на неналежне обґрунтування прийнятого рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення не надходило.

Заслухавши представника скаржника та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

Групою слідчих слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001502 від 16.02.2018 за заявою ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 , будучи допитаним в якості потерпілого в межах кримінального провадження щодо ДТП з потерпілими, надав завідомо неправдиві показання за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

06.06.2019 слідчим слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001502, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

Підставою закриття кримінального провадження слідчий зазначив відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження слідчий послався на покази ОСОБА_3 . Зазначив, що 16.10.2015 Дарницьким районним судом м. Києва було розглянуто обвинувальний акт та винесено вирок відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без змін, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2015 без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 задоволено частково. Вирок Дарницького суду м. Києва від 16.10.2015 та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2016 щодо ОСОБА_3 змінено та пом`якшено йому покарання до 3 років позбавлення волі. В решті зазначені судові рішення залишені без змін. Крім того, зазначив, що покази ОСОБА_7 судами прийняті як належні та такі, що відповідають дійсності.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними положеннями кримінального провадження, нормами кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження, та нормою кримінального закону, який визначає відповідальність за злочин згідно із зазначеною у заяві адвоката та внесеною до ЄРДР правовою кваліфікацією.

Так, згідно положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Ч. 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).

За приписом п. 2) ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 11 КК України дає загальне визначення поняття злочину, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного злочину. Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

Судом встановлено, що за формою оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 110 КПК України з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.

За змістом оскаржувана постанова також є мотивованою і обґрунтованою.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що у кримінальному провадженні № 0001502 було допитано ОСОБА_3 . Разом з тим, до матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Дарницького районного суду м. Києва від 16.10.2015, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2016 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 28.02.2017.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає висновок слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення обґрунтованим, проведене у кримінальному провадженні досудове розслідування - повним і об`єктивним, а постанову про закриття кримінального провадження достатньо мотивованою і обґрунтованою, тобто такою, що відповідає вимогам ст. 110, 284 КПК України, а отже підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0001502, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 22.01.2020.