137/277/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.03.2020 смт. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
представника Літинської ВК № 123 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурчак Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, одруженого, засудженого 05.12.2017 року Апеляційним судом Одеської області за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, (початок строку 05 вересня 2017 року, кінець строку: 05 червня 2021 року) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним клопотанням, яким просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання мотивуючи тим, що він віл-інфікований, потребує належного лікування, а також у нього є дружина і неповнолітня дитина. Зазначає, що за свій термін відбування покарання у скоєному розкаюється.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 зазначив, що на його думку засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 не вважав за можливе застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.
Так, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що 05.12.2017 року Апеляційним судом Одеської області останнього засуджено за ч.2, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі (а.с. 18).
Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 2/3 частини строку призначеного йому покарання (05.02.2020) (а.с. 19), однак відповідно до витягу із протоколу № 3 від 14.02.2020 комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_5 у застосуванні до нього ст. 81 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів своє виправлення (а.с. 21).
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 яка міститься в матеріалах особової справи від 26.03.2020 (а.с. 19), останній за час перебування у Літинській ВК № 123 характеризується негативно. По прибуттю в установу працевлаштованим на виробництві установи не був з власних переконань. Не приділяє необхідності дбайливого ставлення до майна станови і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Участі у роботі самодіяльних організації засуджених не приймає.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 26.03.2020 (а.с. 20) засуджений ОСОБА_5 за весь період перебування в установі 4 рази притягався до дисциплінарної відповідальності. Заохочення відсутні.
Оскільки на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення не підлягає до задоволення.
Окрім того суд не може брати до уваги стан здоров`я ОСОБА_5 , оскільки це виходить за межі розгляду клопотання. Предметом розгляду, відповідно до ст. 81 КК України, є доведення засудженим за весь час відбування покарання свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1