Справа № 175/1546/19
Провадження № 1-кп/175/83/19
Ухвала

Іменем України

02 липня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретареві ОСОБА_4 ,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

а також потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000272 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви для виклику потерпілих ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , прокурор заявив письмове клопотання про продовження строку тримання усіх обвинувачених під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що були встановлені судом і які до цього часу не змінилися. Вважає, що дані про особу кожного з обвинувачених, не дозволяють застосувати до них альтернативні види запобіжних заходів.

Захисники заперечували проти клопотання та просили змінити їх підзахисним запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 півтора року тримаються під вартою, тоді як цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку, при тому, що вони мають міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, а ОСОБА_17 також хвору бабусю, яка потребує стороннього догляду.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Потерпілий вважав, що на даний час обвинувачені не представляють небезпеки, а тому просив звільнити їх з під варти.

Обсудивши заявлені клопотання, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За приписом частини 3 цієї статті… до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За приписом ч.2 ст.177 КПК України підставою запобіжного заходу є… наявність ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Статтею 178 цього Кодексу передбачено, що при вирішенні питання про… продовження запобіжного заходу, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона… обвинувачується; вік та стан здоров`я… обвинуваченого; репутацію… обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Європейський суд з прав людини при вирішенні питання про необхідність попереднього ув`язнення особи, вважає, що вагомою підставою для цього є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання…

Крім того, тримання під вартою є виправданим у певному випадку… якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (рішення у справах «Амбрушкевич проти Польщі», «Лабіта проти Італії», «Хайредінов проти України»).

Під час судового провадження обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалася, останній раз строком до 18 липня 2020 року.

З урахуванням об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд до спливу цього строку (щорічні відпустки членів колегії), враховуючи, що продовжують існувати та не зменшилися ризики, про які зазначено у попередніх ухвалах суду, колегія суддів вважає клопотання прокурора обґрунтованим.
Обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_18 , ОСОБА_20 і ОСОБА_19 злочину і його підвищена суспільна небезпечність, а також ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не дозволяють застосувати до них альтернативні (інші) види запобіжних заходів, зокрема цілодобовий домашній арешт, які, на думку суду, не здатні забезпечити їх належну процесуальну поведінку, оскільки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 усвідомлюють передбачену законом відповідальність, що загрожує кожному з них у разі доведеності вини за вчинення інкримінованого особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, тобто можуть здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також, не визнаючи своєї провини, можуть незаконно впливати на недопитаних потерпілого ОСОБА_14 і свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань на свою користь, тобто можуть здійснити дії, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , крім того як особи, які раніше судимі, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не мають офіційного джерела доходів, тобто можуть здійснити дії, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_18 , ОСОБА_20 і ОСОБА_19 у випадку визнання її винуватими, не є самостійною підставою для утримання їх під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду (рішення у справі «Ілойков проти Болгарії»).

У зв`язку з цим клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу на альтернативний не підлягає задоволенню, а наведені доводи на обґрунтування клопотань судом залишаються поза увагою.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

У судовому провадженні оголосити перерву до 14.00 години 03 серпня 2020 року. Резервним днем визначити 10 серпня 2020 року о 14.00 годині.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою строком до 18 липня 2020 року, - продовжити на 60 днів, тобто до 30 серпня 2020 року.

Клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам і прокурору, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП № 4».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3