Справа № 152/343/20
Провадження №11-сс/801/286/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.03.2020р., щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка Черкаської області, громадянки України, з незакінченою середньою освітою, одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої,
підозрюваної за ч. 3 ст. 186 КК України.

За участю прокурора ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:
До Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів щодо ОСОБА_7 , підозрюваної в кримінальному провадженні № 0000069 від 24 березня 2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_7 приблизно о 14 годині 30 хвилин 24 березня 2020 року за попередньою змовою разом з ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, зайшли на територію домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_11 .
В подальшому, підійшовши до вхідних дверей житлового будинку, які були прикриті на незамкнений навісний замок, розуміючи, що в будинку нікого немає, проникли до середини приміщення житлового будинку, де, з метою крадіжки чужого майна, під матрацом ліжка однієї із житлових кімнат відшукали гаманець з грошима, з якого умисно, таємно, з корисливих мотивів викрали 1600 грн.
Заволодівши коштами, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , маючи намір покинути місце скоєння злочину, вийшли до веранди будинку, однак в цей час були виявлені власницею ОСОБА_11 . Не припиняючи своїх дій, з метою доведення злочинного наміру до кінця, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , відволікаючи ОСОБА_11 , яка в цей час почала перевіряти наявність її коштів в будинку, вийшли з будинку на подвір`я домогосподарства, яке швидко покинули.
В цей час, виявивши крадіжку власних коштів у сумі 1600 грн., потерпіла ОСОБА_11 почала звертатись до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які, почувши потерпілу, та розуміючи, що їх дії викриті та перестали бути таємними, не реагуючи на її вимогу зупинитись та повернути кошти, побігли по вулиці в напрямку проїжджої частини покинули місце вчинення злочину.
Своїми злочинними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_10 завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 1 600 грн.
25 березня 2020 року підозрюваній ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

27.03.2020р. ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області клопотання слідчого було задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто з 00 години 50 хвилин 25 березня 2020 року до 00 години 50 хвилин 23 травня 2020. Одночасно визначено заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 147 140 грн., та покладені відповідні обов`язки на ОСОБА_7 в разі внесення застави.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, обґрунтована, також встановлено наявність ризиків в разі перебування підозрюваної ОСОБА_7 на свободі, а саме остання може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілу та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_7 раніше неодноразово судима, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, прийшов до висновку, що до підозрюваної неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Разом з тим, враховуючи обставини справи слідчий суддя
визначив заставу ОСОБА_7 в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що ОСОБА_7 визнає свою вину, але за ч. 2 ст. 185 КК України, а тому вона не буде уникати кримінальної відповідальності та не продовжуватиме злочинну діяльність. Крім того, підозрювана є мамою 3 неповнолітніх дітей і має постійне місце проживання де проживає з своєю родиною, має позитивну характеристику,

а також у потерпілої немає жодних претензій до ОСОБА_7 та просить її не карати.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить задовольнити апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та скасувати ухвалу слідчого судді і обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як у підозрюваної на утриманні 3 неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, вона буде з`являтися на виклики слідства та суду, прокурор заперечила проти апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_7 є особою, яка раніше неодноразово засуджувалася, але продовжує злочинну діяльність, є жителькою іншої області, а тому за нею буде неналежний контроль, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, оголошеної ОСОБА_7 , суд зіслався на докази, які зібрані на час розгляду клопотання. Незгода з кваліфікацією дій підозрюваної не може бути підставою для не обрання запобіжного заходу, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Судом вірно взято до уваги не тільки тяжкість злочину і розмір викраденого та відсутність матеріальних претензій у потерпілої, але й особу підозрюваної, яка неодноразово засуджувалась, а наявність неповнолітніх дітей не стало для неї перешкодою, крім того підозрювана затримана поза межами області, де вона проживала, в умовах карантину, пересувалась в межах Вінницької області і не надала доказів її перебування в с. Володимирка Шаргородського району.
Підозрювана ОСОБА_7 звільнилась в листопаді 2019 року з місць позбавлення волі і знову підозрюється у вчиненні корисного злочину, що свідчить про обґрунтованість ризиків продовження вчиняти кримінальні правопорушення, а також можливість переховуватися і впливу на потерпілу, свідків.
Зважаючи на викладені обставини, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 419, 422 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 27.03.2020р. щодо ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4