ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/267/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/427/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0001727 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 17.01.2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірменина, уродженця с. Верішен, Гориського району, Республіки Вірменія, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Строк відбування покарання обчислено з моменту фактичного взяття під варту. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обрано у вигляді особистого зобов`язання: покладено обв`язки прибувати за кожною вимогою до Скадовського районного суду, або Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, не відлучатись за межі Скадовського району Херсонської області без дозволу суду. Вирішено питання щодо речових доказів.
Суд встановив, що 04.11.2018, близько 11.50 год., ОСОБА_7 знаходячись біля приміщення «Національна лотерея», розташованого за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Сергіївська, 17-А, в ході конфлікту з ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс останньому не менше двох ударів дерев`яною палицею в область голови, чим спричинив ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді забійної рани голови, забій м`яких тканин голови, багатоуламковий та втиснутий перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу справа, забій головного мозку середнього ступеня, крововиливи над і під твердою мозковою оболонками правої півкулі головного мозку, крововилив в м`які мозкові оболонки, а також ушкодження на обличчі, перелом правої лицевої кістки, перелом тіла нижньої щелепи справа, крововилив в м`які тканини правої орбітальної ділянки, крововилив в білкову оболонку правого ока.

Вимоги апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на неправильну кваліфікацію судом дій ОСОБА_7 та неповноту судового розгляду. Зазначає, що суд не з`ясував з достатньою повнотою характер раптово виниклих неприязних стосунків, що виникли між обвинуваченим та потерпілим, не врахував протиправну поведінку потерпілого по відношенню до обвинуваченого. Суду не надано доказів повноважень потерпілого по здійсненню охорони приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де 04.11.2018 року перебував ОСОБА_7 та не з`ясовано чи мав право потерпілий застосовувати до відвідувачів цього приміщення фізичну силу. Вважає, що ОСОБА_7 не порушував порядку у приміщенні «Національної лотереї», тому працівники лотереї незаконно викликали охоронців. Стверджує, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння та незаконно застосував фізичну силу до обвинуваченого, тому ОСОБА_7 перебував у підвищеному емоційному стані, викликаному неправомірними діями потерпілого, отже дії ОСОБА_7 мають бути кваліфіковані за ст. 123 КК. Суд взяв до уваги висновок експерта про те, що тілесні ушкодження у потерпілого не могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту. однак експерту не ставилось питання про те, що вказані ушкодження могли утворитись внаслідок падіння на бордюр. Хоча доказів про застосування до ОСОБА_7 насильства саме потерпілим не здобуто, і досліджений судом відеозапис з камер спостереження вказує на те, що силу до ОСОБА_7 застосував лише напарник потерпілого ОСОБА_12 , цей факт не має вирішального значення, оскільки обвинувачений міг сприймати цей факт по іншому і припускав, що вони діють разом. Вважає призначене судом покарання надто суворим, оскільки суд не врахував вчинення ОСОБА_7 злочину в стані сильного душевного хвилювання через неправомірні дій потерпілого, як обставину, що пом`якшує покарання, часткове визнання ним вини, наявність сім`ї та двох непрацездатних батьків на утриманні, раніше не судимий, є фізичною особою підприємцем. Крім того, вказує на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження повноважень слідчого Сенішина здійснювати досудове розслідування, тому всі слідчі дії, які проводились в рамках цього кримінального провадження є незаконними.

Позиції учасників судового провадження

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.

Захисник ОСОБА_8 також зазначив, що в разі відсутності підстав для виправдання ОСОБА_7 апеляційним судом, вирок суду підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції з підстав неповноти судового розгляду та істотного порушення вимог КПК щодо оцінки доказів.

Потерпілий ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримав частково, не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням через відшкодування обвинуваченим заподіяної злочином шкоди на даній стадії провадження. Проти закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав заперечував.

Прокурор ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Оцінка суду

Заслухавши доповідь судді, позиції сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі та поданих на неї заперечень доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Як вбачається із вироку, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ґрунтується на доказах, які безпосередньо досліджені судом та оцінені з точки зору належності, допустимості та достатності.

Потерпілий ОСОБА_9 дав суду показання про те, що він працював у добровільному формуванні служба охорони «Арсенал», не мав зброї та спеціальних засобів. 04.11.2018 року він був на чергуванні з напарником ОСОБА_13 . Близько 11-00 годин вони прибули на точку дислокації за адресою м. Скадовськ вул. Сергіївська, 17 та вирішили зайти до одного з охоронюваних об`єктів «Національної лотереї». Зайшовши туди вони побачили незнайомого чоловіка, який сперечався з дівчатами, які там працюють. Дівчата попросили їх вивести вказаного чоловіка, яким виявився ОСОБА_7 . Почалась словесна перепалка ОСОБА_13 з ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_13 вивів ОСОБА_7 з приміщення, а той пригрозив що повернеться і «покаже всім». Дівчата зробили їм кави та він разом з однією дівчиною вийшов на вулицю, до входу в приміщення де розмовляли, пив каву та курив. Він стояв обличчям до входу та не бачив обвинуваченого. Що відбувалось далі не пам`ятає, прийшов у свідомість вже в лікарні. Обвинувачений йому не відшкодував та не пропонував відшкодувати матеріальну та моральну шкоду. Після лікування йому з 12.03.2019 року безстроково встановлено другу групу інвалідності.
Свідок ОСОБА_13 дав аналогічні показання, крім того зазначив, що після того, як він вивів ОСОБА_7 з приміщення, повернувся та пив каву з дівчатами, а ОСОБА_9 разом з дівчиною-адміністратором на ім`я ОСОБА_14 вийшли до дверей де курили. ОСОБА_9 стояв в дверях спиною до вулиці. Він почув як ОСОБА_14 крикнула, що ОСОБА_9 вдарили. Він підбіг до дверей та побачив, що ОСОБА_9 лежить на землі обличчям вниз, а ОСОБА_7 замахувався палкою та хотів вдарити ОСОБА_9 . Він підставив руку та удар прийшовся йому по руці. Він відштовхнув ОСОБА_7 та почав боротись з ним. Боротьба тривала близько хвилини, після чого ОСОБА_7 схопив палку та побіг. Палка була дерев`яна, більше метра довжиною, білого кольору, як частина віконної рами. Потім він викликав поліцію, швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_15 дала аналогічні показання, зазначивши, що працює в «Національній лотереї», 04.11.2018 року до приміщенні лотереї зайшов ОСОБА_7 , який почав сваритись, через що її напариниця ОСОБА_16 натиснула кнопку охорони, але вона не спрацювала. В цей час до приміщення зайшли охоронці ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , яких вони попросили вивести ОСОБА_7 . ОСОБА_13 вивів ОСОБА_7 за плече на вулицю та повернувся пити каву, а вона з ОСОБА_9 вийшла на вулицю покурити. Знавецька до них непомітно підійшов ОСОБА_7 та палкою наніс удар по голові ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_9 стояв спиною до ОСОБА_7 та не бачив його наближення. Вона зайшла в приміщення і крикнула що ОСОБА_17 б`ють. ОСОБА_13 побіг на вулицю. Коли вони вибігали на вулицю, вона бачила як ОСОБА_7 ще наніс один удар палкою по ОСОБА_9 , ОСОБА_13 почав відштовхувати обвинуваченого, між ними відбувалась бійка яка тривала близько хвилини. Після ОСОБА_7 схопив палку та втік в сторону моря. Палка в ОСОБА_7 була більше метру довжиною, схожа на штахет з забору. Далі викликали поліцію та швидку допомогу.
Показання вказаних осіб спростовують доводи апеляційної скарги про те, що потерпілий застосовував насильство до обвинуваченого та підтверджують факт умисного спричинення ОСОБА_7 . ОСОБА_9 тілесних ушкоджень палкою по голові.
Будь- яких підстав ставити під сумнів достовірність показань потерпілого та вказаних свідків, які були безпосередніми очевидцями злочину чи підстав вважати, що потерпілий чи свідки оговорили обвинуваченого суд не встановив.

Не наведено таких підстав обвинуваченим та його захисником і в ході апеляційного розгляду. Більш того сам апелянт в апеляційній скарзі викладає суперечливі доводи, стверджуючи одночасно про протиправність дій потерпілого по відношенню до обвинуваченого та про відсутність доказів такої неправомірної поведінки.

З дослідженого судом відеозапису, зробленого з камери відеоспостереження №1 розташованої в приміщенні «Національна лотерея» по вул. Сергіївська, 17а, встановлено, що ОСОБА_7 заходить до приміщення «Національної лотереї», дивиться в мобільний телефон, розмовляє з кимось біля вікна каси, потім до приміщення заходять ОСОБА_18 та ОСОБА_9 . ОСОБА_13 виштовхав ОСОБА_7 з приміщення, а ОСОБА_9 вийшов слідом (а.п.111,112).
Тобто цим відеозаписом спростовуються показання обвинуваченого та доводи апелянта, що ОСОБА_9 в приміщенні «Національної лотереї» вчиняв будь-які неправомірні дії щодо ОСОБА_7 .
З копій історії хвороби встановлено, що ОСОБА_9 04.11.2018 каретою швидкої допомоги доставлений до приймального відділення Скадовської ЦРЛ з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана голови. 07.11.2018 направлений до Херсонської обласної клінічної лікарні. 07.11.2018 проведено МСКТ голови: КТ-ознаки багатоуламкового вдавленого перелому кісток склепіння черепа справа зі зміщенням відламків інтракраніально на ширину кістки з переходом на основу черепу; перелом правої виличної дуги з незначним зміщенням відламків; перелом тіла нижньої щелепи справа на рівні 46 зуба; епідуральна гематома + субдуральна гематома в правій скронево-тім`яній області, товщиною до 18 мм. Забої головного мозку 3-4 ст. Перивентрикулярний набряк речовини мозку. САК. Дислокаційно-компресійний синдром вліво до б мм. Забої м`яких тканин голови і обличчя. 08.11.2018 проведено оперативне втручання: - декомпрєсивна трепанація черепа справа, усунення втиснення уламків кісток черепа, видалення епідуральної і субдуральної гематом справа. 12.11.2018 проведено оперативне втручання: - біщелепне шинування. Виписаний 30.11.2018. Видано листки непрацездатності з 04.11.2018 по 07.11.2018 та з 08.11.2018 по 03.12.2018 (а.п.25-40).
Висновком експерта з №90 від 5.12.2018 встановлено, що у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, які за їх тяжкістю можливо об`єднати в три групи: А) перша група (ушкодження голови): забійна рана голови, забій м`яких тканин голови, багатоуламковий та втиснутий перелом кісток склепіння черепа з переходом на основу справа, забій головного мозку середнього ступеня; крововиливи над і під твердою мозковою оболонками правої півкулі головного мозку, крововилив в м`які мозкові оболонки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; Б) друга група (ушкодження на обличчі): перелом правої лицевої кістки, перелом тіла нижньої щелепи справа, крововилив в м`які тканини правої орбітальної ділянки, крововилив в білкову оболонку правого ока, які за критерієм тривалого розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості; В) третя група ушкоджень - садна на лівій гомілці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_9 , за давністю утворення відповідають 04.11.2018 року, спричинені тупими предметами з обмеженою поверхнею. Не виключено утворення даних тілесних ушкоджень в ділянці голови та обличчя справа внаслідок ударів (не менше двох) масивною дерев`яною палицею. Тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_9 не характерні для утворення їх внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту на тверду поверхню, а також в наслідок нанесення ударів руками (а. п.42-43).
Таким чином зібрані у справі докази беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_7 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння,тому його дії за ч. 1 ст. 121 КК України судом кваліфіковані вірно.

Суд навів у вироку переконливі мотиви з яким підстав він не приймає до уваги показання обвинуваченого про непричетність до вчиненого злочину з огляду на те, що вони спростовуються послідовними показаннями потерпілого, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 безпосередніх очевидців злочину, висновком судово-медичної експертизи та іншими доказами, наведеними у вироку.

Ці докази є належними, достатніми та допустимими, отриманими у спосіб, передбачений КПК, в апеляційній скарзі не наведено жодного обґрунтованого доводу про визнання цих доказів недопустимими.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах справи доказів про виконання ОСОБА_9 04.11.2018 року службових обов`язків охоронця служби охорони «Арсенал» є неприйнятним, оскільки вказана обставина не має значення для кримінального провадження. ОСОБА_7 не інкримінується вчинення злочину щодо працівника правоохоронного органу, службової особи, тощо.

Посилання у скарзі на можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 через падіння головою на бордюр є безпідставними, оскільки свідок ОСОБА_15 прямо вказала на ОСОБА_7 як особу, що палкою нанесла удари по голові потерпілому, розбивши йому голову. Крім того висновком судово-медичного експерта виключається отримання тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілого на тверду поверхню з висоти власного зросту.

Посилання захисника на вчинення ОСОБА_7 злочину у стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, що передбачає кваліфікацію його дій за ст. 123 КК України колегія суддів не приймає до уваги, оскільки за вказаною нормою кримінального закону підлягають кваліфікації дії, які виразились в умисному заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження при перебуванні винного в стані сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.
Разом з цим, жодним з досліджених судом доказів не підтверджено факт неправомірної поведінки потерпілого по відношенню до обвинуваченого, зокрема жорстокого поводження, приниження честі і гідності або системного характеру такого поводження з боку потерпілого.
Крім того, конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_13 закінчився тим моментом, коли ОСОБА_13 вивів обвинуваченого на вулицю, а сам повернувся до приміщення «Національної лотереї». Однак ОСОБА_7 не залишив це місце, а відійшов на деякий час, знайшов палку та повернувся з метою завдати цією палкою удари по голові ОСОБА_9 , що і реалізував, нанісши потерпілому декілька ударів у життєво-важливий орган. Такі цілеспрямовані, послідовні, обдумані, розважливі дії виключають наявність стану сильного душевного хвилювання, про що обґрунтовано зазначив суд у вироку.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду ґрунтується на припущеннях є безпідставним.

Суд дослідив всі надані сторонами провадження докази, наявність будь-яких перешкод у поданні стороною захисту нових доказів не встановлено.

Посилання захисника на недопустимість всіх доказів, зібраних на стадії досудового розслідування через відсутності у слідчого ОСОБА_19 повноважень здійснювати досудове розслідування колегія суддів не приймає до уваги, оскільки керівник органу досудового розслідування (начальник СВ Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_20 ), визначив слідчого, який буде здійснювати досудове розслідування ОСОБА_19 шляхом надання доручення про проведення досудового розслідування (а.п.3), що в повній мірі відповідає приписам п.1 ч.2 ст. 39 КПК України.
Проаналізувавши кожен із доводів апеляційної скарги колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження, як про те просить апелянт.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчиненого злочину, його наслідків і даних про особу винного судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті алкоголізму, наркоманії, за наявності обтяжуючих покарання обставин та відсутності обставин, які його пом`якшують, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Підхід для визнання вказаних обставин такими, що пом`якшують покарання не повинен бути формальним, у кожному випадку ці обставини мають підлягати ретельній перевірці на відповідність фактичним обставинам справи.

Так, щире каяття означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень під час досудового слідства і розгляду справи у суді тощо.

При вирішенні питання, чи є розкаяння винного щирим, судді повинні керуватися як суб`єктивним, внутрішнім переконанням, так і доказами, наявними в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненні злочину не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він фактично свою вину у вчиненні злочину не визнав, прагнув звинуватити потерпілого у неправомірних діях, який той по відношенню до обвинуваченого, або будь-кого не вчиняв, стверджував, що потерпілого не бив, тяжких тілесних ушкоджень не заподіював, що свідчить про відсутність в нього критичної оцінки своїх дій та впевненість у своїй правоті та безкарності.

Під час судового розгляду та в апеляційній скарзі, поданої в його інтересах захисником, ОСОБА_7 не висловлює жалю з приводу скоєного або співчуття потерпілому, а навпаки намагався перекласти на потерпілого провину за вчинене. Жодних заходів, спрямованих на відшкодування потерпілому витрат на лікування протягом усього перебігу процесу до ухвалення вироку ОСОБА_7 не вчиняв. Відшкодував шкоду, лише після отримання покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, що розцінюється апеляційним судом не як щире каяття у вчиненні злочину, а як прагнення домоглись звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому навіть з урахуванням думки потерпілого, висловленої на стадії апеляційного перегляду про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не знаходить підстав для застосування положень ст. 75, 76 КК при призначенні покарання.

Заслуговує на увагу і той факт, що вчинений ОСОБА_7 злочин носить підвищену суспільну небезпеку, оскільки життя та здоров`я людини є найвищою цінністю і це право є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним і захищається державою. При цьому, злочинні дії ОСОБА_7 не обмежились одним ударом, потерпілому було нанесено декілька ударів у життєво-важливим орган голову, заздалегідь пристосованим знаряддям і злочин було припинено лише через втручання свідка ОСОБА_13 , що значно підвищує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особи обвинуваченого. Отриманий потерпілим від злочину багатоуламковий та втиснутий перелом кісток склепіння черепа був небезпечним для життя в момент заподіяння.
Доводи апеляційної скарги про те, що потерпілий не довів факт отримання ним інвалідності 2 групи саме від отриманих ушкоджень не зменшує тяжкості вчиненого злочину.
Посилання в апеляційній скарзі на наявність у обвинуваченого дружини, роботи, батьків на утриманні колегія судів не приймає до уваги, оскільки ці обставини самі по собі не є підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Обставиною, що пом`якшує покарання може бути визнано лише таку обставину, яка тісно пов`язана із вчиненням злочину, і за наявності якої особа, яка вчинила злочин заслуговує на поблажливе ставлення до себе. Тому сам факт наявності дружини або на утриманні винного непрацездатної особи не можна визнавати обставиною, що пом`якшує покарання.

З огляду на встановлені колегією суддів відомості про особу винного, ступінь тяжкості вчиненого злочину, призначене судом покарання є достатнім та справедливим, домірним вчиненому та забезпечить мету кримінального покарання, що передбачає не тільки виправлення засудженого, але й запобігання вчиненню нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання, застосування положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК, які б стали підставою для скасування або зміни судового рішення, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 17.01.2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, але вона може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді: три підписи