ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 487/5615/15-к Номер провадження 11-кп/819/1182/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1 Категорія: продовження запобіжного заходу Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: - секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005601 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2019 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Миколаїв, громадянину України, не одруженому, з середньо - спеціальною освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 06 вересня 2019 року, включно,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0005601 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 України та інших.

Ухвалою вищевказаного суду від 10 липня 2019 року, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , задоволено, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 06 вересня 2019 року, включно.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, захисник ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з тримання під варто.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, допущення судом істотного порушення вимог КПК України, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Зокрема, апелянт зазначає, що судовий розгляд клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, проведено незаконним складом суду, так як під час судового засідання були відсутні присяжні, які взагалі не з`явилися на виклик до суду, що взагалі унеможливлює провести судове засідання, навіть, якщо під час такого судового засідання прокурором заявлено таке клопотання. Проведення судового розгляду без участі присяжних є порушенням вимог закону щодо незмінності складу суду є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, апелянт вказує на невідповідність оскаржуваного судового рішенням вимогам КПК України, а саме вимогам ст.ст. 370-372 КПК України.

Також, ухвала суду про продовження запобіжного заходу обвинуваченим винесена стосовно 4-х осіб, що взагалі не передбачено нормами КПК України, так як ухвала виноситься відповідно щодо кожної особи окремо.

На думку апелянта, судом не взято до уваги і позитивні дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та відсутність належних та допустимих доказів, якими обґрунтована підозра.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до приписів ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Крім того, з урахуванням саме положень ч. 3 ст. 331 КПК України, розгляд зазначеного клопотання відбувся законним складом суду за відсутності присяжним, отже доводи апеляційної скарги про розгляд клопотання незаконним складом суду не заслуговують на увагу.

Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, як при обранні запобіжного заходу, так і до теперішнього часу не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду.

На цій стадії судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту апеляційний суд не вправі вирішувати питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення, які повинен вирішити суд першої інстанції по суті висунутого обвинувачення особі.

Зважаючи на викладене доводи апеляційної скарги про необхідність оцінки доказів з точки зору їх належності та допустимості при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу є неспроможними.

Наведені відомості дали підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам у разі незастосування запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать відсутність підстави для відмови в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу, як на тому наполягає апелянт, оскільки таке рішення не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні цілого ряду кримінальних правопорушень два з яких відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за одне з яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на певний сирок чи довічне позбавлення волі, не одружений та непрацевлаштований, тобто відсутні відомості про наявність у особи міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку, що свідчить про його можливість переховування від органів досудового розслідування та суду в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу або відмови в його застосуванні.

Зазначені дані про особу ОСОБА_8 були відомі суду першої інстанції та враховані при прийнятті оскаржуваної ухвали, як і відомості про суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, що потягло за собою загибель людини.
Вирішення питання про продовження запобіжного заходу одним процесуальним рішенням відносно декільком осіб, не впливає на правильність прийнятого рішення щодо продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та не відносить до категорії істотним порушень вимог КПК України, які є безумовними підставим для скасування відповідного судового рішення.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Будь-яких доказів, які свідчать про порушення прав обвинуваченого під час апеляційного перегляду не встановлено.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2019 року, якою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263 України, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 06 вересня 2019 року, включно - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2