Справа №487/3178/20
Провадження №1-кс/487/3797/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 28.12.2020 про закриття кримінального провадження №0002361,-

ВСТАНОВИВ:
09.06.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 28.12.2020 про закриття кримінального провадження №0002361, в якій він просить скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що слідчий її виніс передчасно, неповно з`ясувавши фактичних обставини справи.

Скаржник до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути скаргу за своєї відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності та відмовити у її задоволенні. Свою позицію обґрунтував тим, що постанова ним винесена з дотриманням норм чинного КПК України після проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Згідно з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0002361, прийшов до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Як вбачається з матеріалів справи 03.05.2019 р. слідчим Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області внесено до ЄРДР відомості про злочин за №0002361 з наступним формулюванням фабули: 02.05.2019 р. до чергової частини Приморського ВП в м.Одесі надійшла ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 від 03.04.2019 р. про внесення до ЄРДР відомостей, які викладені у заяві ОСОБА_3 , в якій він просить прийняти заходи правового характеру до слідчих СВ Приморського ВП та прокурорів прокуратури №3 м.Одеси, які не виконували або неналежно виконували свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. ЖЄО №18776 від 02.05.2019. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.366 КК України.
Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 від 20.11.2019 р. визначено підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0002361 за ТУ ДБР, розташованим в м.Миколаєві.
20.08.2019 р. прокурором Одеській місцевої прокуратури №3 Одеської області внесено до ЄРДР відомості про злочин за №00000051 з наступним формулюванням фабули: 19.08.2019 р. до Одеської місцевої прокуратури №3 надійшла ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 щодо внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 09.07.2019 р. щодо, на думку заявника, вчинення службовими особами Одеської місцевої прокуратури №3 та службовими особами СВ Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області підроблення документів. Правова кваліфікація ч.1 ст.366 КК Укераїни.
Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 від 20.11.2019 р. визначено підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №00000051 за ТУ ДБР, розташованим в м.Миколаєві.
Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР та слідчих регіональної прокуратури від 28.12.2019 р. матеріали зазначених вище досудових розслідувань у згаданих кримінальних провадженнях об`єднано в одне кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002361.
В рамках здійснення досудового розслідування слідчим було здійснено низку процесуальних та слідчих дій.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 28.12.2020 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002361від 03.05.2019, закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області та Одеської місцевої прокуратури №3 складу кримінальних правопорушень, передбачень ч.2 ст.367, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

За положеннями п.п. 1,2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Процесуальними джерелами доказів згідно зі ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При прийнятті оскаржуваної постанови, слідчий у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону.

З урахуванням вищезазначеного, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового слідства не встановлена.

Щодо вимоги скаржника з приводу обсягу проведення необхідних слідчих дій, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події злочину.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, слідчим Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 було вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування.
За такого, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 28.12.2020 про закриття кримінального провадження №0002361 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1