ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2758/19 Справа № 185/5628/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002725 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, призначивши покарання у виді штрафу із застосуванням положень статті 69 КК України.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд порушив вимоги ст. 66 КК України, зазначивши у вироку лише одну обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та не вказав таку обставину, що пом`якшує покарання, як добровільне відшкодування спричиненої шкоди, у зв`язку з чим підстав для застосування ст. 69 КК України суд не встановив, чим порушив вимоги кримінального закону.
Вказує на те, що суд неправильно кваліфікував її дії, оскільки неправомірні дії відбувалися з 21 години 30 хвилин 04 жовтня 2017 року до 00 годин 25 хвилин 05 жовтня 2017 року і охоплювалися єдиним умислом, а тому мають кваліфікуватися без кваліфікуючої ознаки повторності за ч. 2 ст. 185 КК України.
Посилається на те, що під час судового розгляду у неї не було захисника, при цьому вона не працює та не має матеріальної можливості укласти договір із захисником, а про можливість мали безоплатного захисника їй не було повідомлено.
Вважає, що застосування ст. 75 КК України унеможливить її мати роботу за кордоном, а вона має намір повернутися на офіційну роботу в Польщу, у зв`язку з чим, просить призначити їй покарання у виді штрафу.
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік з покладанням обов`язків; також вирішено питання щодо стягнення судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 04 жовтня 2017 року приблизно о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_8 знаходилась біля магазину «АТБ-Продукти», розташованого по вул. Підгірній в м. Павлограді Дніпропетровської області, з метою викрадення чужого майна вступила в злочинну змову з встановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, після чого 04 жовтня 2017 року приблизно о 21 годині 42 хвилини прийшли в приміщення магазину автозаправочного комплексу «№ НОМЕР_1 » ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ», розташованого на території Приволчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, підійшли до торгових полиць, розташованих в приміщенні вищевказаного магазину, де діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрали майно, яке перебуває на балансі ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ», на загальну суму 1 468 гривень 17 копійок, та з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ» матеріальний збиток на зазначену суму.
04 жовтня 2017 року приблизно о 23 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходилася біля кінотеатру «МИР», розташованого по вул.Центральній в м. Павлограді Дніпропетровської області, з метою викрадення чужого майна вступила в злочинну змову з встановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, після чого 04 жовтня 2017 року приблизно о 23 годині 48 хвилин прийшли в приміщення магазину автозаправочного комплексу «№ 04-15 Павлоград 2» ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ», розташованого на території Приволчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, підійшли до торгових полиць, розташованих в приміщенні вищевказаного магазину, де діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрали майно, яке перебуває на балансі ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ», на загальну суму 1 878 гривень 72 копійки, та з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ» матеріальний збиток на зазначену суму.
05 жовтня 2017 року, приблизно о 00 годині 25 хвилин прийшли в приміщення магазину автозаправочного комплексу «№ 04-08 Павлоград 1» ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ», розташованого по вул. Лінійна, 2А в с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, підійшли до торгових полиць, розташованих в приміщенні вищевказаного магазину, де діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрали майно, яке перебуває на балансі ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ», на загальну суму 796 гривень 83 копійки, та з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «ВОГ РИТЕЙЛ» матеріальний збиток на зазначену суму.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_8 , що її дії не мають кваліфікуючої ознаки - повторності злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вони охоплюються єдиним умислом і були вчинені в короткий проміжок часу, не приймаються до уваги, тому як злочини були вчинені в різні проміжки часу та в різних місцях, а вчинення двох і більше самостійних злочинів, передбачених однією статтею Кримінального кодексу України, розглядаються як повторність злочинів.
Крім того, дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України також охоплюються кваліфікуючою ознакою вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки обвинувачена ОСОБА_8 вступила в злочинну змову з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, а тому судом обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_8 вчиняла крадіжки за попередньою змовою групою осіб.
Більш того, обвинувачена ОСОБА_8 під час судового розгляду визнавала свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та не заперечувала щодо вчинення злочинів, які охоплюються єдиним умислом.
Також колегія суддів не встановлює порушення права на захист обвинуваченої, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні журнал підготовчого судового засідання від 04 січня 2018 року та технічний носій інформації, на якому зафіксовано вказане судове засідання, де встановлено, що суд першої інстанції з`ясовував думку у ОСОБА_8 щодо необхідності залучення їй захисника для захисту її прав під час судового розгляду, вручив пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, де зазначено про можливість отримання правової допомоги захисника за рахунок держави, однак обвинувачена повідомила, що їй захисник не потрібен (а. к. п. 20).
Крім того, 13 лютого 2018 року під час судового засідання обвинувачена ОСОБА_8 також отримала пам`ятку про права та обов`язки, де зазначено про можливість отримання правової допомоги захисника за рахунок держави, повідомила, що їй все зрозуміло і визнала свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та бажає надати пояснення по суті обвинувачення, що підтверджується журналом відповідного судового засідання і відеозаписом з технічного носія інформації, на якому зафіксовано вказане судове засідання (а. к. п. 22-26).
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчинення обвинуваченою злочинів, які відносяться згідно із ст. 12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості; наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме: щире розкаяння, наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; особу винну, яка за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима, що дає підстави колегії суддів вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на один рік із врахуванням положень ст. 75 КК України із звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України
Підстав для призначення більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 КК України колегією суддів не встановлено, оскільки при призначенні покарання обвинуваченій судом першої інстанції було враховано щире каяття, як обставина, що пом`якшує покарання, вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння злочинів, як обставина, що обтяжує покарання, та обґрунтовано зазначено, що наявність обставини, що пом`якшує покарання, не є виняткового і не вказує на зниження ступеню тяжкості вчинених обвинуваченою злочинів та застосування ст. 69 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Твердження обвинуваченої щодо не врахування такої обставини, що пом`якшує покарання, як добровільне відшкодування спричиненої шкоди, є необґрунтованими. Так, судом фактично враховані вказані обставини, зазначено, що цивільний позов не заявлявся.

Доводи обвинуваченої щодо призначеного покарання з випробуванням позбавляє її можливості працевлаштуватися за кордоном не є підставою для скасування чи зміни вироку суду, оскільки обвинувачена в апеляційній скарзі просить змінити вирок та призначити їй покарання у виді штрафу, але такі вимоги можуть бути задоволені лише шляхом постановлення вироку, оскільки вказаний вид покарання є реальним та погіршує становище обвинуваченої, яку звільнено від відбування покарання, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості із вказаних підстав змінити вирок суду.
Зазначені вимоги апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 не відповідають положенням ст. 420 КПК України.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченій ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для її виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги обвинуваченої, вважаючи доводи її не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4