Справа № 127/2697/20
Провадження №11-сс/801/113/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0004311 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 168 160 гривень, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Северо-Байкальськ (Бурятія), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, зі слів перебуває у цивільному шлюбі та утримує трьох малолітніх дітей,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_8 , відповідно до наказу Вінницької УВП УДДПВП України у Вінницькій області №103 о/с від 15.12.2008 прийнятий на роботу до державної установи «Вінницька УВП № 1» та призначений на посаду молодшого інспектора другої категорії відділу режиму і охорони вищевказаної державної установи. Наказом Вінницької УВП УДДПВП України у Вінницькій області №3о/с від 14.01.2011 сержанта внутрішньої служби ОСОБА_8 призначено на посаду молодшого інспектора першої категорії відділу режиму і охорони державної установи «Вінницька УВП № 1».
Відповідно до вимог ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_8 являється працівником правоохоронного органу.
ОСОБА_8 діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів) будучи працівником правоохоронного органу, в силу чого знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів вчинив злочин за наступних обставин.
Так, 07.11.2018 близько 20:30 старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_8 перебуваючи на службі в державній установі «Вінницькій УВП № 1» (далі Установа), що розташована за адресою: вул. Брацлавська, 2, м. Вінниця помітив, що зі сторони житлового будинку по вул. Брацлавська, 6 через основну огорожу Установи було перекинуто пакунок.
У подальшому, ОСОБА_8 , не повідомивши про вказану подію відповідального чергового, діючи в порушення вимог пункту 6 глави 1 розділу IV «Інструкції із забезпечення режиму охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 21/5-2015 від 17.03.2015 направився до вказаного пакунку, який знаходився поруч із основною огорожею Установи між адміністративним будинком №1 та спортивним залом. Усвідомивши що за його діями не спостерігають сторонні особи, діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу і психотропної речовини та подальше переміщення вказаних речовин у місця позбавлення волі, тобто збут, ОСОБА_8 підібрав указаний пакунок, та, помістивши його під верхній формений одяг (бушлат) направився до КПП №1 Установи.
Проходячи через КПП №1 Установи, ОСОБА_8 на запитання чергового КПП №1, чи має він при собі будь-які заборонені речі чи предмети, відповів категорично про їх відсутність та направився до другої огорожі КПП №1, після чого був зупинений відповідальними працівниками Установи, яким добровільно видав пакунок.
Проведеним 07.11.2018 оглядом місця події було оглянуто та вилучено пакунок, який був огорнутий в поліетиленову упаковку, всередині якої знаходились чотири згортки огорнуті в поліетиленову упаковку, а також три фольговані згортки.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року обрано підозрюваному ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави.

Приймаючи рішення слідчий суддя врахував те, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину у сфері незаконного обігу, збуту наркотичних засобів; особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів; перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, як незаконну, мотивуючи свої вимоги тим, що висновок слідчого судді проте, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин є передчасним, не ґрунтується на матеріалах наданих суду при розгляді клопотання слідчого, оскільки вина вироком суду не встановлена.
Слідчим суддею на враховано того факту, що підозрюваний має на утриманні троє неповнолітніх дітей: 2005, 2008, 2014 років народження, проживає сім`єю з п`яти осіб в кімнаті гуртожитку площею 12 квадратних метрів (підтверджується відповідною довідкою); позитивно характеризується по місцю проживання (копія характеристики №314 від 06.02.2020); має позитивні характеристики, подяки по службі (підтверджується відповідними документами).
Заслухавши підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити, крім того, сторона захисту просила направити клопотання слідчого за підсудністю в місто Хмельницький; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали та матеріалами кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Таким чином, вищезазначеним Законом визначено територіальну підсудність клопотань органів досудового розслідування щодо заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, до яких, з-поміж іншого, віднесено запобіжні заходи.
В свою чергу, згідно з положеннями ст.38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є, окрім інших, слідчі підрозділи органів Державного бюро розслідувань.
З наведеного випливає, що кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи.
Статтею першою КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Частиною 6 ст.9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу. Тому слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, слід дійти висновку, що клопотання в порядку ст.ст.132, 184 КПК України подаються до місцевого суду за адресою місцезнаходження органу досудового розслідування, а не за місцем знаходження того чи іншого адміністративного приміщення цього органу досудового розслідування, а також за місцем знаходження певного слідчого.
У відповідності до правил ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
За вимогами ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином дотримання правил подачі клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, є підтвердженням того, що докази стороною кримінального провадження здобуваються в порядку, передбаченому КПК України.
При цьому в силу загальної засади кримінального провадження законність, що регламентована ст.9 КПК України, суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Розгляд справи саме судом, встановленим законом, є складовою права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином розгляд клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчим суддею місцевого суду, до юрисдикції якого такий розгляд не віднесений процесуальним законом, є грубим порушенням прав особи в кримінальному провадженні.
Як видно з матеріалів провадження, слідчий першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України з порушенням правил підсудності, визначених ст.ст.132, 184 КПК України.
Відповідно до п.6 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.
Враховуючи вище наведені обставини, колегія суддів вважає, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а клопотання слідчого слід повернути останньому для звернення до належного суду.
Керуючись ст.ст.132, 184, 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року про застосування підозрюваному ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 168 160 гривень через істотність порушень вимог кримінального процесуального закону скасувати.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 повернути слідчому першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: