Номер провадження:1-кп/521/700/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001216 від 06.06.2018 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

перекладача - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Вважає, що обвинувальний акт не відповідає статусу офіційного документу, так як його не скріплено печаткою, в обвинувальному акті не конкретизовано злочин, всупереч п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України не вказано розмір витрат. Та всупереч п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України не вказано відомостей про потерпілого.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання захисника про повернення обвинувального акту, зазначивши, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення прокурору немає, а тому просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений та його захисник просили задовольнити клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання сторін та долучені ними документи, суд приходить до наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду м. Одеси відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України, підстав для направлення справи для визначення підсудності не встановлено.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8, 10 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.

Суд вважає необґрунтованими доводи захисту щодо невідповідності обвинувального акту у кримінальному провадженні вимогам КПК України, оскільки в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться у ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за змістом та формою повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Суд не бере до уваги також твердження обвинуваченого та його захисника про відсутність на обвинувальному акті гербової печатки, оскільки наведене спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема, як вбачається із направленого до суду обвинувального акта, останній скріплено гербовою печаткою Одеської місцевої прокуратури № 2.

В свою чергу, згідно долучених до акту розписки, обвинувачений отримав копію обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування. Відсутність гербової печатки на копії обвинувального акта, наданій обвинуваченому, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки її обов`язковість не передбачена вимогами КПК України.

Так, у ч. 3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підписання слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено.

В ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Під час розгляду клопотання захисником та обвинуваченим не наведено, якими саме вимогами закону взагалі встановлюється обов`язковість засвідчення печаткою обвинувального акта з метою надання йому статусу офіційного.

Наведена захисником позиція, вказана у постанові ВСУ від 09.07.2015 року №5-50кс15, стосується інших документів, тому не є обов`язковою в даних правовідносинах. Що стосується посилання на рішення апеляційного суду, то відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Доводи сторони захисту, щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України та необхідності його повернення з цих підстав прокурору, суд оцінює критично, оскільки вважає, що зазначені стороною захисту питання стосуються оцінки доказів, яка можлива лише на стадії судового розгляду, та не відносяться до предмету розгляду судом на підготовчому судовому засіданні відповідно до приписів ст.ст. 314, 315 КПК України.

При цьому обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не вказано відомостей про потерпілих, так як відповідно до обвинувального акту у кримінальному проваджені потерпілі відсутні.

Суд не бере до уваги також твердження обвинуваченого та його захисника про відсутність в обвинувальному акті відомостей про розмір витрат на залучення експерта, оскільки наведене спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема, як вбачається із направленого до суду обвинувального акта, розмір витрат на залучення експертів склали 14094 гривень.

Суд наголошує на тому, що зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

При розгляді клопотання судом не встановлено таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд. В той же час недоліки обвинувального акту, на які вказує сторона захисту, повинні бути перевірені під час судового розгляду по суті.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , про повернення обвинувального акту прокурору, - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001216, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на 17 липня 2020 року о 12 год. 30 хв.

Судовий розгляд здійснювати одноособово, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси, за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1