Справа № 638/7081/20
Провадження № 1-кс/638/1805/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

встановив:

24.06.2020 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, а саме з паспорту серія НОМЕР_1 громадянина Єгипту ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002006, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. В рамках даного кримінального провадження , 27.05.2020 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Серпова, буд. 4, а саме: мобільний телефон IPhone 7, IMEI НОМЕР_2 , довідку № 10/7587 на ім`я ОСОБА_6 від 25.05.2020; паспорт серії НОМЕР_1 громадянина Єгипту на ім`я Omar Ahmad Nabil Fouad Lotfy; розкладний ніж з нашаруваннями речовини бурого кольору.
Паспорт, на який було накладено арешт ухвалою суду належить ОСОБА_4 , який жодним чином не має відношення до вчинення злочину та процесуальний статус якого визначено як свідок.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив.
Слідчий СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 звернулась з заявою про розгляд клопотання за її відсутності, зазначила, що не заперечує проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
В провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002006 від 26.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2020 накладено арешт на майно, вилучене під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Серпова, буд. 4, а саме: мобільний телефон IPhone 7, IMEI НОМЕР_2 , довідку № 10/7587 на ім`я ОСОБА_6 від 25.05.2020; паспорт серії НОМЕР_1 громадянина Єгипту на ім`я Omar Ahmad Nabil Fouad Lotfy; розкладний ніж з нашаруваннями речовини бурого кольору.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_8 просить часткового скасувати арешт накладений на паспорт ім`я Omar Ahmad Nabil Fouad Lotfy, посилаючись на те, що заявник у кримінальному провадженні має статус свідка та жодного відношення до вчинення кримінального провадження не має.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При цьому, згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання арешту майна в порядку п.1ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя має врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, законодавцем гарантована можливість щодо захисту прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб шляхом звернення до слідчого судді на стадії досудового розслідування.
Судом встановлено, що арешт на майно накладено ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 27.05.2020 з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення по кримінальному провадженню. Проте, з наданих матеріалів вбачається, що заявник у кримінальному провадженні має статус свідка.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, також проголошено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 р. та «Кушоглу проти Болгарії», від 10.05.2007 р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спороннг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982 р.). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Приписами ст 174 КПК України визначено, що арешт майна може бути скасоване повністю чи частково ухвалою слідчого судді.

З урахуванням викладено суд приходить до висновку, про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 369, 371, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Частково скасувати арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.05.2020 у справі №638/7081/20, а саме: з паспорту серії НОМЕР_1 громадянина Єгипту на ім`я Omar Ahmad Nabil Fouad Lotfy
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1