Справа № 187/918/15
№ провадження 1-кп/196/6/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грузька Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, фізична особа-підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника

обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , відповідно до якого водій ОСОБА_3 27.03.2015 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, здійснюючи перевезення пасажирів на автобусі «Богдан А-091» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , з лівого берегу за маршрутом м.Дніпродзержинськ - с.Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, здійснював рух по асфальтованій дорозі вулиці Комінтерна в напрямку с.Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, з боку м.Дніпродзержинськ.

Під час руху по вищезазначеній ділянці проїзної частини водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість при русі по дорозі, що має одну смугу для руху, при виявленні рухомого транспопртного засобу в зустрічному напрямку по смузі руху керованого транспортного засобу, з яким утруднений зустрічний роз`їзд, не прийняв заходів щодо забезпечення безперешкодного (безпечного) зустрічного роз`їзду в порушення вимог п.12.3 та п.13.4 Правил дорожнього руху України, введених в дію з 01.01.2002 року постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 відповідно до яких:

12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

13.4 - Якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу, здійснив контактування передньою лівою частиною автобуса "Богдан А-091" з передньою лівою частиною автомобіля "DAEWOO LANOS TF69Y" під керуванням ОСОБА_5 .

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.12.3 та п.13.4 Правил дорожнього руху України, введених в дію з 01.01.2002 року постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 відповідно до яких:

12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

13.4 - Якщо зустрічний роз`їзд утруднений, водій, на смузі руху якого є перешкода чи габарити транспортного засобу, яким він керує, заважають зустрічному руху, повинен дати дорогу, що знаходиться відповідно до матеріалів висновку судової автотехнічної експертизи від 28.04.2015 року №44/27-18 в причинному зв`язку із настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання ОСОБА_3 вимог вищевказаного п. 12.3. та 13.4. Правил дорожнього руху України призвело до настання даної дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої, водій автомобіля «DAEWOO LANOS TF69Y» ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: сумісної травми тіла, закритої черепно-мозкової травми з саднами на обличчі, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку, тупої травми грудної клітини з переломом 6-го ребра праворуч та ліворуч, яка ускладнилась гемапневматориском праворуч, тупої травми черевної порожнини з розривом печінки, розривом брижі тонкої кишки, розривом голівки підшлункової залози, поза черевною гематомою, закритого двійного уламкового перелому лівої променевої кістки, ран правої та лівої гомілки та в ділянці правого та лівого колінних суглобів, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК УКраїни, порушення правил безпеки дорожнього руху, при яких потерпілій ОСОБА_5 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватість по ч.2 ст.286 КК України не визнав, пояснивши, що в ситуації, яка сталася 27.03.2015 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, коли він здійснював перевезення пасажирів на автобусі «Богдан А-091» із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , з лівого берегу за маршрутом м.Дніпродзержинськ - с.Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, та здійснював рух по асфальтованій дорозі вулиці Комінтерна в напрямку с.Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, діяв відповідно до вимог ПДР України з урахуванням обставин, які сталися на дорозі.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні надала постанову про відмову від підтримання державного обвинувачення від 28.02.2020 року, погоджену керівником Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , обгрунтовуючи тим, що під час судового розгляду безспірних доказів вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України не здобуто і всі їх можливості отримання вичерпано, а тому в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Прохає закрити провадження в справі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення та відмовилися від підтримання обвинувачення у відношенні ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України в суді, тому не заперечує проти закриття провадження в справі.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Частинами 1 та 2 статті 340 КПК України передбачено, що якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог ст.341 КПК України повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження. У разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді.

У відповідності до положень ч.1 ст.341 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор України, дійде переконання, що необхідно відмовитись від державного обвинувачення, змінити його, висунути додаткове обвинувачення тощо, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня.

Прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення відносно ОСОБА_3 , надавши суду відповідну постанову від 28.02.2020 року, підписану ним та погоджену з керівником Новомосковської місцевої прокуратури.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала позицію прокурора, своїм правом, передбаченим ч.2 ст.340 КПК України, не скористалася, будь-яких заперечень чи зауважень від неї не надійшло.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.26 КПК України відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення за загальним правилом тягне за собою закриття кримінального провадження.

Згідно з п.2 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення.

Відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом встановлено, що кримінальне провадження, порушене відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, спочатку було кримінальним провадженням публічного обвинувачення.

При цьому, у зв`язку з відмовою прокурора від даного обвинувачення, що викладено у відповідній постанові, яка оформлена згідно з вимогами ст.ст.340-341 КПК України і висловлення позиції потерпілої ОСОБА_5 про відсутність наміру на подальше підтримання обвинувачення в суді, відповідно до положень ч.5 ст.340 КПК України, дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України, не набуло статусу приватного обвинувачення.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення і якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо зазначена обставина виявлена під час судового провадження і обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Обвинучений ОСОБА_3 , його захисник - адвокат ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Цивільний позов не заявлений.

Згідно наданими суду матеріалами кримінального провадження, речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 286, 340, 341, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000177 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрити у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_8