ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/440/20 Справа № 208/293/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської обл., працюючого тренером по кікбоксингу, одруженого, маючого малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, раніше судимого:
- 30.06.2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, вирок набрав законної сили 31.07.2017 року,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано у рамках кримінального провадження № 0000083 від 13.01.2020 р. до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.05.2020 року.
Рішення суду вмотивоване наступним.
10 березня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
ОСОБА_7 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому вважав реальними, обґрунтованими та доведеними ризики, перелічені в п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме те, що підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, останній підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, може вчинити інші кримінальні правопорушення, офіційно не працевлаштований, а також запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
В апеляційній скарзі:
- адвокат ОСОБА_8 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб із застосуванням електронного засобу контролю (відповідно до положень ст. 195 КПК України).
Адвокат зазначає, що ОСОБА_7 в силу положень ст. 89 КК України є особою, котра раніше не судима, оскільки судимість погашена у відповідності до положень КК України.
Також зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 зареєстрований у м. Кам`янське Дніпропетровської області, має на утриманні дружину та дитину, працевлаштований неофіційно, має матір на утриманні як особу, котра не має індивідуального джерела доходу.
На його думку, посилання сторони обвинувачення в питанні запобіжного заходу виключно на тяжкість покарання, котре в разі визнання підозрюваного ОСОБА_7 винним у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення є грубим порушенням вимог ст. ст. 17, 177, 178 КПК України, положень ст. 62 Конституції України та міжнародно-правових актів.
Заслухавши суддю-доповідача, думки підозрюваного та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог адвоката підозрюваного, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження від 13 січня 2020 року № 0000083 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
10 березня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які відповідно до ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4