490/9385/19 03.01.2020
н/п 1-кс/490/8062/2019
Справа № 490/9385/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у кримінальному провадженні №0003851 відомості про яке 28.10.2019 року внесено до ЄРДР клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянину України, національність українець, з середньою освітою, неодруженого, студента 1 го курсу Надбузького професійного аграрного ліцею, раніше судимого, останнє місце проживання АДРЕСА_1 , -
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 підозрюваний ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
26 грудня 2019 року слідчий СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 у зв`язку з досудовим розслідуванням обставин кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про яке 28.10.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0003851.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, підозрюваний та його захисник проти вимог клопотання не заперечували.
Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0003851 слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим відділом Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003851 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в 20-х числах жовтня 2019 року, більш точної дати у ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 готуючись до вчинення розбійного нападу, шляхом підшукання співучасника, підійшов до свого знайомого ОСОБА_10 з яким він підтримував дружні стосунки, та запропонував здійснити розбійний напад на особу на території м.Миколаєва в нічний час доби, з метою заволодіння майном, зазначивши при цьому, що підготовку та організацію злочину він візьме на себе, визначить час та місце його вчинення, та після вчинення злочину пообіцяв передати ОСОБА_10 частину грошових коштів та інших цінних предметів, якими заволодіють під час вчинення вказаного злочину. ОСОБА_10 не сприймаючи справжність намірів ОСОБА_3 серйозно, надав останньому свою згоду на вчинення злочину.
27.10.2019 близько 23.30 год., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 зустрів ОСОБА_10 на території Надбузького професійного аграрного ліцею, розташованого за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Надбузьке. вул. Павла Глазового,18, якому повідомив, що збирається скоїти розбійний напад на території м.Миколаєва в ніч з 27.10.2019 на 28.10.2019, при цьому повідомив про необхідність вибору як можливої жертви розбійного нападу, поодиноких осіб, які в нічний час доби прогулюються по центральній частині м. Миколаєва.
28.10.2019 в нічний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 підійшли до будівлі Миколаївської міської ради, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном, із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, де неподалік вказаної будівлі на алеї, біля бульвару Адмірала Макарова помітили ОСОБА_11 , після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , з метою дотримання конспірації, побоюючись бути поміченими та викритими співробітниками правоохоронних органів та іншими сторонніми особами в процесі вчинення злочину, натягнули на голови капюшони кофт, в які були одягнені, після чого ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_10 розроблений ним план розбійного нападу, відповідно до якого ОСОБА_10 повинен був підійти до ОСОБА_11 ззаду, обхватити його за шию та затулити рота, подавивши таким чином опір ОСОБА_11 , а ОСОБА_3 в цей час повинен був обшукати потерпілого та заволодіти його майном.
Цього разу, ОСОБА_10 сприйняв вказаний злочинний план серйозно та не припускаючи, що ОСОБА_3 планує застосувати для скоєння злочину ніж, фактично погодився на скоєння відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке він мав би скоїти за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_3 .
Таким чином, ОСОБА_10 , діючи відповідно до розробленого ОСОБА_3 злочинного плану, підійшов до ОСОБА_11 ззаду, обхопив останнього правою рукою за шию, а лівою рукою затулив рота потерпілому.
В свою чергу, потерпілий ОСОБА_11 почав чинити опір ОСОБА_10 , намагаючись вирватись із його рук.
Спостерігаючи за такими діями потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , ОСОБА_3 усвідомив, що за допомогою раніше узгодженого із ОСОБА_10 способу вчинення злочину, вони не досягнуть мети злочину та не заволодіють майном потерпілого, адже останній чинить цьому опір. В цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, яке він вирішив вчинити з метою подолання опору потерпілого та подальшого безперешкодного заволодіння його майном.
Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння майном та умисне вбивство ОСОБА_11 з корисливих мотивів, стоячи обличчям до потерпілого, дістав зі своєї кишені кухонний ніж, та утримуючи його у правій руці, завдав ОСОБА_11 декілька ударів зазначеним ножем в область грудної клітини спереду. ОСОБА_10 , усвідомлюючи наміри ОСОБА_3 , які не охоплювалися їхнім спільним умислом, на умисне вбивство ОСОБА_11 та тяжкі наслідки у вигляді настання смерті останнього, відпустив ОСОБА_11 після чого останній впав на землю обличчям донизу.
ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, розуміючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, з метою подолання волі потерпілого та його можливого супротиву, з метою подальшого заволодіння майном, умисно завдав ОСОБА_11 6 ударів ногою в область голови.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство з корисливих мотивів, ОСОБА_3 розуміючи, що ОСОБА_11 подає ознаки життя та може привернути увагу випадкових перехожих, наказав ОСОБА_10 взяти ОСОБА_11 за ноги, а сам ОСОБА_3 поклавши ніж, за допомогою якого наносив удари ОСОБА_11 на землю, взяв потерпілого під руки та разом з ОСОБА_10 переніс його на кілька метрів від місця нападу у напрямку кущів, які знаходяться у парковій зоні, біля бульвару Адмірала Макарова у м. Миколаєві.
Після чого, ОСОБА_3 повернувся до алеї, де залишив кухонний ніж, взяв його у руки та направився до ОСОБА_11 , який лежав на животі у парковій зоні біля бульвару Адміралу Макарова у м. Миколаєві, а ОСОБА_10 в свою чергу відійшов від алеї.
Повернувшись до алеї, де лежав ОСОБА_11 та продовжуючи реалізовувати свій умисел направлений на його умисне вбивство, ОСОБА_3 завдав численні удари ножем в область спини та шиї потерпілого.
Далі, ОСОБА_3 , розуміючи, що ОСОБА_11 перестав подавати ознаки життя та своїми діями уже не приверне уваги оточуючих, продовжив реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном, дістав із кишень куртки потерпілого мобільний телефон та банківську карту банку «ПУМБ» після чого ОСОБА_3 з місця скоєного ним злочину разом з ОСОБА_10 зник, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд.
Відповідно до виписки із журналу реєстрації трупів Миколаївського бюро судово медичної експертизи, причиною смерті ОСОБА_11 є гостра крововтрата, численні колото різані поранення шиї, тулуба та верхніх кінцівок.
За вказаних дій ОСОБА_3 підозрюється в умисному вбивстві, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, та у розбої, нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, поєднаний з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про що 07.11.2019 останнього повідомлено про підозру.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2019 року до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 06.01.2019.
Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вагомості наявних доказів їх вчинення та наявність ризиків, а саме, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З наданих сторонами кримінального провадження матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 , підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, не працює, раніше судимому, востаннє 11.12.2018 Овручським р/с Житомирської області за ч.3 ст. 185 КК України до 8 місяців позбавлення волі.
Вищезазначені обставини вказують на наявність ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".
П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Центрального районного суду від 03.01.2020 до шести місяців.
З урахуванням викладеного вважаю, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного вище злочину, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, наявність у теперішній час наведених вище ризиків та неможливість їх запобіганню шляхом застосування менш суворих ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку тримання ОСОБА_12 під вартою і необхідність для його завершення проведення зазначених у клопотанні процесуальних дій, здійснення яких потребує часу строком до шести місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст. 199 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 03.03.2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1