Справа № 1-34/03 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/168/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеконференції справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2019 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:
цією ухвалою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 від 23 січня 2019 року про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала суду не відповідає вимогам законності, обґрунтованості і мотивованості.

Зазначає, що суд І інстанції, в порушення вимог законодавства не забезпечив участь в судовому провадженні, зокрема, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Вважає, що касаційний розгляд його справи не відповідав європейським цінностям верховенства закону та прав людини і основоположним принципам справедливого судового розгляду, оскільки Верховний суд України порушив його право на захист та не забезпечив обов`язкової участі захисника та перекладача, відтак, на думку апелянта, такий судовий розгляд не є незалежним та справедливим, а рішення суду не може вважатись законним.

Акцентує, що суду під час касаційного розгляду 30 березня 2004 року не було і не могло бути відомо про довідку начальника Стрийського відділу поліції ОСОБА_17 від 24 жовтня 2018 року №143285, згідно якої в Стрийськму ВП ГУ НП у Львіській області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 службу не проходили і не були діючими працівниками.

Звертає увагу, що судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не брали участі в його затриманні. Такі висновки суду не відповідають дійсності, суперечать матеріалам справи та свідченням ОСОБА_18 від 26 січня, 11 лютого 2003 року, ОСОБА_19 від 26 січня 2003 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Вважає, що його затримання та допит проводились не уповноваженими на це особами, а тому дані процесуальні дії є незаконними.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2019 року, яку він отримав 20 грудня 2019 року, скасувати таку та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку глави 34 КПК України в іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_6 , думку прокурора про її заперечення та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.
П.2 ч.2 ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Згідно частини третьої вищезгаданої статті для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судової справи, копія ухвали направлена засудженому ОСОБА_6 18 листопада 2019 року і останній таку, як вбачається з апеляційної скарги, отримав 20 грудня 2019 року та подав 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу.

Відтак, апеляційний суд не вирішує питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду від 11 листопада 2019 року, так як вважає, що засуджений ОСОБА_6 цього строку не пропустив, а апеляційну скаргу подав в межах передбаченого законом строку.

Окрім цього, ОСОБА_6 просить забезпечити його особисту участь при апеляційному розгляді, однак, оскільки засуджений відбуває покарання поза межами України, а саме у ФБУ ВК №18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу, то наведена обставина виключає таку можливість. Разом з тим, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд поданої ОСОБА_6 апеляційної скарги з участю його захисника адвоката ОСОБА_8 , що належним чином забезпечить реалізацію права засудженого на захист.
Так, ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Главою 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами, встановлюючи при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлені ст. 462 КПК України і у такій, згідно пункту 4 частини 2 цієї статті обов`язково повинно бути зазначено обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Отже, із вищенаведених норм процесуального закону слідує, що нововиявленими можуть вважатися лише ті обставини, які встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, а також юридичні факти, пов`язані з елементами предмету доказування у кримінальному провадженні і спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, які містяться у вироку.
Роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, їх оцінки з точки зору істотності для даної конкретної справи, дослідження таких та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених або виключних обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду з заявою про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами, якими вважає його незаконне затримання і проведення допиту неуповноваженими на те особами, що на його думку, підтверджується довідкою начальника Стрийського відділу поліції ОСОБА_17 від 24 жовтня 2018 року №14328; застосування щодо нього в ході досудового розслідування працівниками поліції фізичного насильства та незабезпечення під час написання ним з`явлення із зізнанням та допиту участі адвоката і перекладача.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що доводи засудженого, викладені в заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами зводяться до незгоди з обвинувальним вироком суду та до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом при його винесенні і такі були предметом перевірки судом касаційної інстанції вироку суду, який був залишений без зміни, а отже не є нововиявленими обставинами для його перегляду. Будь-яких доказів наявності обставин суттєвого та неспростовного характеру, які б можливо було вважати нововиявленими або виключними у відповідності до приписів ст. 459 КПК України засудженим не надано.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошує на принцип остаточності судового рішення, який означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справах «Волосюк проти України», «Пономарьов проти України», «Трегубенко проти України»).
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суддя місцевого суду, дослідивши матеріли заяви засудженого ОСОБА_6 та оглянувши матеріали справи №1-34/03 з покликанням на норми законодавства, підставно залишив заяву останнього без задоволення і належним чином мотивував це в своїй ухвалі, з чим погоджується і апеляційний суд.
Окрім цього, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2019 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 від 23 січня 2019 року про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4