Справа № 463/3340/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/409/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

власника майна: ОСОБА_7 ,

представника власника майна: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29 квітня 2020 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 24.04.2020р. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема: 1) Ноутбук марки «ASUS» модель «XSDI» із маркуванням «15G10 №3893 WO» чорного кольору та зарядним пристроєм № 83 LW03POBTP; 2) Грошові кошти у сумі 1000 (тисяча) доларів США, серії та номери наступні: Li39034609А, Li39034607А, Li39034608А, LC64839610А, LC64839609А, LC64839608А, LC64839607А, LC64839606А, Li37968098А, Li37968097А (купюрами номіналом по 100 (сто)); 3) Грошові кошти 100 (сто) доларів США номер та серія HL79362461F (номіналом 100 (сто)); 4) Грошові кошти в сумі 2700 (дві тисячі сімсот) доларів США, серії та номери наступні: JB85668909A, MB38646242E, MB03618055I, LF910433536, LA19988468B, LA82656798A, LL76705785E, LL22018082P, LD72255424C, LB21641260A, LL16479813P, LL81676068E, LB89873259C, LD967985337A, LF43375559D, LA94878430B, LC98882814A, LB86703107N, LB67617063E, LB84308354J, LL94535684B, LB16697294J, LL37277610E, LL37277611E, LA19988401B, KF31267148A, HG95561099B (номіналом по 100 (сто)).
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вищенаведене майно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що майно, в тому числі грошові кошти, є речовим доказом у кримінальному провадженні, та може мати доказове значення у кримінальному провадженні, а тому, з метою унеможливлення його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, клопотання слідчого слід задовольнити.

На ухвалу слідчого судді представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу в частині накладення арешту на особисте майно ОСОБА_7 , а саме на кошти, у сумі 3800 доларів США та постановити нову, якою відмовити слідчому у клопотанні про накладення арешту на кошти, у сумі 3800 доларів США, які вилучені 24 квітня 2020 року у ході обшуку житла ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у клопотанні та долучених до нього матеріалах слідчим не наведено жодного доказу того, що вилучені у ході обшуку житла ОСОБА_7 грошові кошти здобуті злочинним шляхом. Крім того, апелянт вказує, що дані кошти є особистими заощадженнями сім`ї ОСОБА_7 , які життєво необхідні для лікування дружини, яка має важке захворювання. Також, адвокат ОСОБА_8 звертає увагу, що хоч ОСОБА_7 в березні 2020 року і реалізував окреме майно, водночас кошти, які він отримав були правоохоронними органами заздалегідь ідентифікованими і отримані ним в ході контрольної закупки, а у подальшому частково вилучені, про, що допитані як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 дали органу досудового розслідування детальні покази, а тому кошти, які вилучені в ході обшуку житла ОСОБА_7 , у сумі 3800 доларів США, не можуть бути коштами, отриманими від реалізації майна, а є заощадженнями сім`ї ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, пояснення власника майна ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Слідчим управлінням Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000483 від 21.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 410 КК України.

В ході проведення досудового слідства встановлено, що група військових службових осіб військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 протягом 2018 2019 років за попередньою змовою групою осіб, налагодили протиправний механізм, що полягає у внесенні до офіційних документів неправдивих відомостей з метою розкрадання, привласнення дороговартісного майна військової частини НОМЕР_1 , шляхом фіктивної заміни або списання як такого, що втратило придатність. Згідно оперативних даних, до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_7 , який у кінці березня 2020р. збув за 2200 доларів США викрадене військове майно, а саме: вентиляційну установку до вертольоту МІ-8, вентилятор до авіаційної установки вертольоту МІ-8, а також «преобразователь ПО-750» до вертольоту МІ-8. В ході зустрічі ОСОБА_7 , також надав відповідну документацію до зазначеного військового майна та повідомив, що має в наявності інші запчастини, які хотів би збути. Під час проведення обшуку у зазначеній квартирі було виявлено та вилучено зазначене вище майно та грошові кошти, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Крім цього, відповідно до встановлених в ході досудового розслідування обставин, згадане вище майно, в тому числі грошові кошти, є речовим доказом у кримінальному провадженні, та можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Доводи представника власника майна щодо належності грошових коштів дружині ОСОБА_7 , на думку колегії суддів є безпідставними та необгунтованими, оскільки вказана обставина не доведена жодними доказами. Натомість, за обставинами кримінального провадження ОСОБА_7 у кінці березня 2020 року збув за 2200 доларів США викрадене військове майно, а відтак, є всі підстави вважати, що вилучені під час проведення кошти можуть бути здобуті злочинним шляхом і що власне, має бути встановлено в ході подальшого досудового розслідування в сукупності з іншими зібраними у справі доказами.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, колегією суддів не встановлено, а відтак ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29 квітня 2020 року про накладення арешту на майно слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29 квітня 2020 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4