Номер провадження: 11-сс/813/1077/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, у кримінальному провадженні №0001339 від 09.05.2020 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001339 від 09.05.2020 року.

Застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20:00 години до 08:00 години наступної доби, строком до 10.08.2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонопартизанськ, Свердловського району, Луганської області, українця, громадянина України, працюючого, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.02.2013 року Краснодонським місцевим судом Луганської області за ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, ч.5 ст.186, ч.1 ст.121, ч.2 ст. 162, ч.2 ст.146, ч.2 ст.122 КК України,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, у кримінальному провадженні №0001339 від 09.05.2020 року.

Рішення слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України. Стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З огляду на характеризуючі особу підозрюваного матеріали, а саме наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та матері похилого віку, наявність у останнього місця роботи, а також місця проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити повністю. Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1,2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Доводи обґрунтовує тим, що слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не навели переконливих доказів щодо наявності у кримінальному провадженні вказаних у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_8 постійно проживає в м. Одесі, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та хвора матір похилого віку. Він офіційно працевлаштований в громадській організації «Ультра Паркінг» на посаді водія з ненормованим режимом роботи, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків у місці проживання та відсутність ризику можливого переховування від органу досудового розслідування та суду. Прокурором не надано жодних доказів наявності ризику можливого перешкоджання з боку підозрюваного кримінальному провадженню іншим чином, зазначений ризик нічим не підтверджується.

Крім того, підозрюваним ОСОБА_8 також була подана апеляційна скарга, доводи якої є аналогічними за змістом з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 .

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 09.05.2020 року, близько 16 години 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, журналіст друкованого засобу масової інформації газети «Правовий контроль» ОСОБА_12 , маючи редакційне завдання на збір фото/відео/аудіо матеріалів з заходів, присвячених 8 та 9 травня, які відбувались у місті Одесі та відповідну журналістську прес-карту, прибув до меморіалу «411 батареї» та перебуваючи навпроти буд. АДРЕСА_2 , вів пряму трансляцію з місця події. В цей час за вказаною адресою знаходився ОСОБА_8 .

Побачивши на шиї ОСОБА_12 бейдж з журналістською прес-картою та переконавшись у тому, що останній дійсно є журналістом, у ОСОБА_8 виник умисел на перешкоджання здійсненню останнім законної професійної діяльності, а саме на припинення відео трансляції та спричинення йому легких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_12 ззаду, в той час як той вів пряму трансляцію та кулаком правої руки наніс один удар в потиличну ділянку голови справа останньому, чим спричинив ОСОБА_12 тілесне ушкодження у вигляді синця голови, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після вчинення вказаних дій, ОСОБА_8 місце злочину покинув, а ОСОБА_12 самостійно звернувся по допомогу до медичного центру «IntoSana», що по вул. Варненській 2а в м. Одесі.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційних скарг; прокурора, який заперечував проти їх задоволення і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Наявність на даній стадії у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого, та ніким з учасників не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, яка підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та долученими до клопотання доказами.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, застосувавши відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не врахував належним чином ступінь існування заявлених слідчим у клопотанні ризиків та конкретних обставин щодо даних про особу підозрюваного.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які значно зменшують ймовірність того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останній зареєстрований та постійно проживає в м. Одесі, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та хвору матір похилого віку, офіційно працевлаштований в громадській організації «Ультра Паркінг» на посаді водія.

В судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний вказав, що працюючи водієм він має ненормований робочий графік, здійснює громадську діяльність оскільки є керівником громадської організації, у зв`язку з чим його діяльність пов`язана з постійними виїздами у відрядження для виконання завдань волонтерів. Крім того, підозрюваний пояснив, що інкриміновані йому дії були вчинені ним, в зв`язку з його громадською позицією та відносно особи, яка здійснювала, на його думку, провокаційні дії, направлені на зміну конституційного ладу у державі.

Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у визначений період доби, може унеможливити здійснення ним громадської діяльності, пов`язаної з наданням допомоги особам, які стали на захист держави та виконання завдань, пов`язаних з благоустроєм міста, а також позбавити його джерела отримання доходу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає доводи клопотання прокурора щодо відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу необґрунтованими.

Крім того, з урахуванням обставин та характеру вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення із застосуванням насильства, апеляційний суд доходить висновку про існування незначного ступню ризику можливого здійснення впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження існування спроб такого впливу з боку підозрюваного.

Прокурором не представлено апеляційному суду жодних доказів порушення підозрюваним з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді щодо існування ризику можливого перешкоджання з боку підозрюваного кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що характеризує його особу.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що конкретних доказів існування зазначеного ризику прокурором не наведено, а сама по собі наявність у підозрюваного судимостей не підтверджує значний ступінь заявленого слідчим ризику, апеляційний суд приходить до висновку про існування незначного ступеню ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що вказані обставини в сукупності надавали слідчому судді можливість обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт.

Крім того, апеляційний суд враховує висновок викладений у рішенні ЄСПЛ, відповідно до якого за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа "Манчіні проти Італії").

При вирішенні питання щодо обрання виду запобіжного заходу, апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації та проживання в м. Одесі, офіційно працевлаштований, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина та матір похилого віку, що свідчить про наявність у нього досить міцних соціальних зв`язків.

Крім того, апеляційний суд враховує необхідність встановлення достатніх підстав, які вказують на існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також таких підстав, які б свідчили про можливість або неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З урахуванням наведених даних щодо особи підозрюваного, апеляційний суд доходить висновку щодо доведеності у кримінальному провадженні існування незначного ступеню ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість можливого призначення покарання до п`яти років позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим. Однак прямих доказів на підтвердження спроб переховування від органу досудового розслідування та суду після пред`явлення ОСОБА_8 підозри, здійснення впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджання даному кримінальному провадженню іншим чином стороною обвинувачення під час апеляційного розгляду представлено не було. Таких даних матеріали провадження також не містять.

Разом з тим, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби відносно ОСОБА_8 не в повній мірі врахував вищенаведені обставини, а також те, що підозрюваний працюючи водієм та займаючись громадської діяльністю має ненормований графік роботи, що може позбавити можливості здійснення такої діяльності, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку, що застосований оскаржуваною ухвалою запобіжний захід фактично унеможливлює виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та навпаки, належне виконання підозрюваним покладених на нього даною ухвалою обов`язків може призвести до втрати ним роботи, що позбавить його джерела доходу і засобів для існування.

Колегія суддів враховує встановлені під час апеляційного розгляду конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину та дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , які вказують на можливість застосування до підозрюваного на даній стадії досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи наведене, наявність обґрунтованої підозри, існування незначного ступеню зазначених у клопотанні слідчого ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також поведінку підозрюваного на даному етапі досудового розслідування, який не ухиляється від виконання своїх процесуальних обов`язків підозрюваного у даному кримінальному провадженні, апеляційний суд доходить висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 179 КПК України, який буде виправданим та достатнім для виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційних скарг підозрюваного та його захисника.

Висновки суду апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, дослідивши надані під час апеляційного розгляду докази та аналізуючи їх у сукупності, колегія суддів доходить висновку про можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на переконання апеляційного суду, здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на зазначені вище обставини, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, строком до 10.08.2020 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 179, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.06.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345-1 КК України, у кримінальному провадженні №0001339 від 09.05.2020 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0001339 від 09.05.2020 року.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених обов`язків визначити до 10.08.2020 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору процесуальному керівнику у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4