Справа № 643/1517/20
Провадження № 1-кс/643/759/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000068 від 30.01.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З представлених суду матеріалів вбачається, що слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000068 від 30.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході розслідування встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи службовими особами правоохоронного органу, 29.01.2020 близько 10:00, знаходячись у приміщенні Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, маючи спільний злочинний умисел на вимагання і одержання неправомірної вигоди, висунули затриманому 28.01.2020 ОСОБА_8 протиправну вимогу стосовно необхідності передачі їм неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США за не складання, не реєстрацію та не направлення до слідчого підрозділу Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області матеріалів щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, тобто за невжиття ними заходів, в межах повноважень, направлених на встановлення його причетності до скоєння злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та зрозумівши, що ОСОБА_8 не має грошових коштів, вказані працівники поліції продовжили вимагати неправомірну вигоду у його матері ОСОБА_9 та повідомили останній про необхідність надати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США, отримавши яку останні пообіцяли не складати, не реєструвати та не направляти до слідчого підрозділу матеріалів щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення крадіжки.

31.01.2019 о 22:49 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт Пісочин, вул. Річкова, 5, в порядку ст. 208 КПК України затриманий оперуповноважений Люботинського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 та проведений його особистий обшук в ході якого виявлено та вилучене: мобільний телефон Samsung Galaxy А6, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 50 доларів США, дві купюри по 500 грн, дві купюри по 20 грн, купюра 2000 грн, 4 купюри по 10 грн, службове посвідчення та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_5 , флеш накопичувач, магазин від пістолету з 8 патронами травматичної дії, зв`язка ключів, змиви з правої та лівої долонь ОСОБА_7 , контрольний зразок ватного тампону.

Слідчий зазначає, що під час вищевказаних слідчих дій виявлено та вилучено речі й документи, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, особисті грошові кошти, які в разі засудження ОСОБА_7 можуть підлягати конфіскації, на даний час щодо вказаних речей і документів продовжують проводитися слідчі дії, у зв`язку з чим 01.02.2020 вони визнані речовими доказами.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на зазначені вище мобільний телефон Samsung Galaxy А6, змиви з правої та лівої долонь ОСОБА_7 , контрольний зразок ватного тампону, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення та будуть використані в якості речових доказів, а також з метою позбавлення можливості їх знищення або переховування та для проведення судових експертиз.

В суді прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти клопотання, пославшись на відсутність відомостей про отримання органом досудового розслідування дозволу на обшук автомобіля, протокол якого доданий до клопотання. Враховуючи можливість органу досудового розслідування дослідити наявну в телефоні інформацію, підстав для накладення на нього арешту не має, принаймні підозрюваному має бути залишено право користуватись даним майном. Висловився проти накладення арешту на змиви з долонь підозрюваного, так як останні отримані з порушенням вимог КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вважає за необхідне задовольнити його частково, а саме в межах арешту мобільного телефону, з погляду на наступне: дозвіл на обшук автомобіля наданий ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2020, тобто легалізований після його проведення.

Обставини кримінального провадження вказують на наявність підстав вважати вилучені речі речовими доказами, отже накладення на них арешту було б обґрунтованим та мало б слугувати виконанню завдань, перелічених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте це можна казати лише про вилучений мобільний телефон, так як отримання таких доказів як змиви з долонь та контрольний зразок ватного тампону здійснено з ігноруванням вимог ст. 241 КПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 241 КПК України слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу.
З погляду на це процесуальна дія, під час якої отримуються змиви з долонь є нічим іншим, ніж освідуванням.
Освідування, відповідно до ч. 2 ст. 241 КПК України, здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря, а перед початком даної дії, як зазначено в ч. 3 вказаної статті, особі яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора.
Відповідно до клопотання й додатків така постанова не виносилась, що підтверджено прокурором у судовому засіданні, при цьому відсутність відповідної постанови обґрунтована прокурором безперервністю слідчих дії, під час якої отримані змиви, а саме обшуку та затримання підозрюваного.
З таким обґрунтуванням здійснення освідування за відсутності постанови прокурора слідчий суддя погодитись не може, так як ні ст. 208 КПК України, яка регулює порядок затримання підозрюваної у вчиненні злочину особи, ні ст.ст. 223 та 236 КПК України, які містять вимоги до проведення слідчих (розшукових) дій та обшуку зокрема, не містять положень, які б дозволяли під час виконання таких слідчих (розшукових) дій як обшук й затримання особи ігнорувати вимоги ст. 241 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя має враховувати, крім іншого, правову підстава для арешту майна.
В даному випадку такою правовою підставою має бути процесуальна дія, виконана на підставі процесуального рішення та згідно вимог КПК України, за результатами якої, в свою чергу, складений передбачений кримінально-процесуальним законом процесуальний документ. Наявність зазначених процедур та процесуальних рішень вказувало б, що вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт, здійснено у передбачений законом спосіб, проте таких вимог слідчим не дотримано, отже правова підстава арешту майна відсутня. Це, в свою чергу, ставить під сумнів допустимість отриманого 31.01.2020 під час обшуку затриманої особи доказу змивів з долонь та контрольного зразку ватного тампону, можливість їх використання у кримінальному провадженні та вказує на недоведеність слідчим й прокурором необхідності арешту майна в цій частині.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З погляду на викладене, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 31.01.2020 о 22:49 за адресою: АДРЕСА_1 під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

-мобільний телефон Samsung Galaxy А6, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складений 07.02.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1