Справа № 761/3312/20
Провадження № 1-в/761/74/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 13.07.2018 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 13.07.2018.
Клопотання обґрунтоване тим, що засуджений відбув призначеного судом покарання, за період відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим просив звільнити його від відбування покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 13.07.2018 умовно-достроково.
Засуджений підтримав клопотання, просив суд застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор та представника ДУ «Київський слідчий ізолятор» заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що засуджений своєю поведінкою не довів своє виправлення, щоб могло слугувати для застосування відносно останнього умовно-дострокового звільнення.
Заслухавши доводи прокурора, представника ДУ «Київський слідчий ізолятор», засудженого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи ОСОБА_5 суд дійшов наступного висновку.
Згідно із п. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, а саме місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 13.07.2018 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.08.2019 вирок Солом`янського районного суду м. Києва залишено без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 розпочався 13.07.2018 закінчується 13.07.2020.
Покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 відбуває у ДУ «Київський слідчий ізолятор» тобто в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.
Відповідно до характеристики наданої на засудженого, останній за період відбування покарання зарекомендував себе посередньо, має одне стягнення, заохочень не має. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом, до виконання законних вимог адміністрації Київського СІЗО ставиться не завжди сумлінно. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує не завжди правильно, вину у скоєному злочині не визнав та не розкаявся, а тому не довів свого виправлення та не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

На підставі викладеного, з урахуванням негативної характеристики, позиції адміністрації ДУ «Київський слідчий ізолятор» яка заперечує проти застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення, що у сукупності не може свідчити про виправлення засудженого ОСОБА_5 , оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування ним покарання, а томусуд вважає відсутніми передбаченні законом підстави щодо застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 81 КК України, ст..ст. 537, 539 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення останнього від подальшого відбування покарання за вироком Соломянського районного суду м. Києва від 13.07.2018.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 15.05.2020.

Суддя: