ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2543/19 Справа № 213/266/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2019 рокувідносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0002173,-

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, розлученого, без визначеного місця проживання,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст.122, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 186 КК України та призначено покарання:
?за ч.2 ст. 121 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі;
?за ч.1 ст.122 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
?за ч.1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
?за ч.1 ст.186 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 25 листопада 2018 року.
Вирішено долю речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він у вечірній час 24.11.2018 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що його знайомі ОСОБА_9 та його співмешканка ОСОБА_10 , які спільно проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться вдома, прибув до вказаного будинку, де намагався потрапити до них в квартиру, однак йому було відмовлено.
Після цього, ОСОБА_7 , розбив скло кухонного вікна, розташованого на 1-му поверсі та проник до вказаної квартири.
В подальшому, ОСОБА_7 , пройшов з кухні до кімнати, де в цей час знаходився ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 не переслідуючи за мету спричинити ОСОБА_9 смерть, умисно зі значною силою підшуканим у вказаному житлі металевим черпаком, наніс в область голови та обличчя ОСОБА_9 , не менш 5-ти ударів, від отримання яких ОСОБА_9 впав на підлогу. Після чого ОСОБА_7 , кулаками, взутими ногами та металевим черпаком, наніс ОСОБА_9 не менш 7-ти ударів в область верхніх кінцівок та не менш 6-ти ударів в область спини та нижніх кінцівок.
Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпілий, в період часу з 20:45 годин до 22:30 годин 24.11.2018 року, помер в приміщенні вказаної квартири.
В цей час ОСОБА_10 , будучи безпосереднім очевидцем злочину, намагаючись заступитися за співмешканця та припинити протиправне посягання ОСОБА_7 почала відтягувати останнього руками від ОСОБА_9 . Однак ОСОБА_7 , знаходячись в кімнаті повалив останню на підлогу, та умисно наніс їй зі значною силою взутими ногами та металевим черпаком, числені удари в ділянки голови та тулубу.
Внаслідок цього ОСОБА_10 були заподіяні легкі тілесні ушкодження.
Після чого ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували в свідомості, відкрито заволодів майном, що належало зазначеним особам, заподіявши матеріальні збитки на загальну суму 2063 грн., розпорядившись ним на власний розсуд.

В апеляційній скарзі:
- адвокат просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання , а саме:
за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі,
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити йому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначених покарань у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Вказує, що ОСОБА_7 не оспорював фактичні обставини справи. В судовому засіданні винуватим себе визнав повністю, підтвердив фактичні обставини. Просив суворо його не наказувати.
Вважає, що зазначена міра покарання судом є занадто суровою та не слугуватиме для виправлення особи, а навпаки.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги адвоката та прохала залишити її без задоволення, думку обвинуваченого та його адвоката, які підтримали вимоги апеляційної скарги та прохали їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що районний суд вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації їх дій за ч.2 ст. 121, ч.1 ст.122, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 186 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги адвоката про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покарання, колегія суддів зазначає про на ступне.

Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував обставини, при яких скоєно злочин, тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.
Суд перешої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 щиро не розкаявся у вчинених ним злочинах, оскільки розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, що не було встановлено в ході судового розгляду. Суд перешої інстанції не визнав щирою заяву ОСОБА_7 про його каяння, здійснену після зміни обвинувачення прокурором, та його вибачення перед потерпілими, які мали місце в судових дебатах.
Також судом враховано наявність обставин, що обтяжують його покарання, - вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшуютьпокарання, судом не встановлено.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_7 знаходився у нетверезому стані, наніс потерпілому ОСОБА_9 близько 20 ударів кулаками, ногами, металевим черпаком, по різним частинам тіла, тулуба, навіть в той час коли потерпілий впав на підлогу, а також незважав на прохання ОСОБА_10 припинити побиття, та напроти став і їй наносити удари по різним частинам тіла.
Тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 за скоєне -покарання у виді позбавлення волі на строк 11років, яке є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст. 2 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
При цьому колегія суддів також враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката про те, що призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання є суворим, та не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирок суду щодо ОСОБА_7 , як видно з його змісту, належним чином вмотивований, обґрунтований та законний.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну оскаржуваного вироку під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката та зміни вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0002173 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, що тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Судді: