Справа № 206/5498/19
В И Р О К
іменем України
22 січня 2020 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000806, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого водієм навантажувача в ТОВ «АКАМА», одруженого, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Приблизно у серпні 2019 року, більш точний час не встановлений, у невстановленому місці, на ґрунті триваючих сімейних конфліктів та непорозумінь щодо спільного сімейного життя зі своєю дружиною - ОСОБА_9 , яка проживала окремо, та у зв`язку з виниклими з вказаних причин неприязних стосунків з останньою, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . З цією метою ОСОБА_7 , будучи достовірно обізнаним про графік роботи та маршрут руху його дружини ОСОБА_9 , 13 серпня 2019 року, поклавши до сумки, яку взяв з собою, кухонний ніж господарсько-побутового призначення, прибув приблизно о 06:30 год. до будівлі під № 3 по вул. Океанській у м. Дніпро.

Побачивши приблизно о 07:00 год. 13 серпня 2019 року свою дружину ОСОБА_9 , знаходячись у вищевказаному місці, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись злочинним умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , заздалегідь підготувавши та взявши з собою кухонний ніж господарсько-побутового призначення, зупинив останню під приводом з`ясування їх особистих стосунків. Під час розмови, яка переросла в сварку, ОСОБА_7 на ґрунті існуючих неприязних стосунків з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті, а саме умисне вбивство останньої, дістав з-за поясу одягнених на нього брюк вищезазначений кухонний ніж господарсько-побутового призначення, який взяв до своєї правої руки прямим хватом, та, перебуваючи біля ОСОБА_9 з правого боку, своєю лівою рукою охопив її за плечі, після чого діючи умисно, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя, наніс останній два удари вістрям леза ножа в область правої сторони грудної клітини з-переду, та два удари в область правого передпліччя.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті потерпілої, долаючи опір та пригнічуючи волю ОСОБА_9 , яка в той час стала кликати на допомогу, та намагаючись уникнути ударів ножем, повернулась до нього спиною, ОСОБА_7 з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_10 , до кінця, наніс їй один удар ножем в область правої сторони грудної клітини ззаду.

Внаслідок нанесених ножем ударів ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною по лопатковій лінії праворуч в проекції 6-го міжребір`я (на відстані 119 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 7 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, який йде ззаду наперед, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та на глибині 8 см проникає в праву плевральну порожнину, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день), у вигляді:

- двох непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини праворуч, які розпочинаються ранами на правій молочній залозі (у нижніх квадрантах) на 1 см вниз від ореоли, далі переходять в раньові канали, які йдуть спереду назад, з ушкодженням по ходу яких: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та на глибині 6-7 см сліпо закінчуються в м`яких тканинах правої молочної залози;

- двох колото-різаних поранень правого передпліччя у нижній третині (на задній та передньо-зовнішній поверхні).

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 впала на землю на спину, обличчям до гори, після чого ОСОБА_7 , будучи впевненим про доведення свого злочинного умислу до кінця, припинив свої протиправні дії.

Однак ОСОБА_7 в результаті скоєння умисних протиправних дій, спрямованих на заподіяння смерті ОСОБА_9 ,. довести свій злочинний намір до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілій ОСОБА_9 в результаті спричинених вищезазначених тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, крім проникаючого поранення плевральної порожнини не було пошкоджено внутрішні органи та останній було вчасно надано медичну допомогу, що забезпечило збереження її життя.

Таким чином, ОСОБА_7 намагався заподіяти умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 та вчинив усі дії, які вважав за необхідне для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, та показав, що ОСОБА_9 є його дружиною. До початку серпня 2019 року відносини між ними були нормальні, але на початку серпня дружина перевезла його речі до його матері додому та сказала, що вони розлучаються. Після цього він неодноразово намагався примиритися з потерпілою, але її позиція була неоднозначною: вона то казала, що в неї нікого немає, то що з`явився залицяльник. Ввечері 12 серпня 2019 року він переписувався з ОСОБА_11 по «Вайберу» і спочатку у них було нормальне спілкування, а потім потерпіла категорично заборонила йому приходити до неї 13 серпня 2019 року. У вказаний день він вранці приїхав до неї на роботу за адресою: вул. Океанська, 3, для того щоб зустріти і про все переговорити. Приїхав на місце він приблизно о 06 годині 45 хвилин, та став чекати, доки люди почнуть йти із зміни. Коли він побачив, що вийшла ОСОБА_11 , підійшов до неї та почав ставити питання, на що та відповіла, що вже все йому сказала. Прохала, щоб він відчепився від неї, оскільки вона поспішає. Після чого він дістав ніж. Він не хотів завдати ОСОБА_11 смертельних глибоких поранень, лише спричинити фізичний біль, тому взяв ніж за лезо так, щоб виглядав лише кінчик, і наніс три удари цим ножем ОСОБА_11 в область грудної клітини та один удар ззаду, коли та намагалася ухилися від нього. Після цього ОСОБА_11 зробила п`ять кроків вперед, перечепилась та впала. Він підійшов до неї, а вона запитала його, навіщо він це зробив. На це він відповів, що остання сама винна. Він зрозумів, що завдав ОСОБА_11 більшої тілесної шкоди, чим планував, і що вона після цього його не вибачить, тому хотів вкоротити собі віку і завдав собі декілька ударів ножем в груди. Від другого удару ніж зігнувся, він його вирівняв та продовжив завдавати собі поранення. Наносячи собі удари ножем в груди він розраховував, що цим спричинить собі смерть. Потім присів поряд з ОСОБА_11 і намагався запалити цигарку. Ніж, яким він спричинив тілесні ушкодження собі та ОСОБА_11 , є звичайним кухонним ножем, який він взяв з дому, оскільки напередодні порався по господарству, та поклав ніж до сумки та забув про нього. Ніж в сумці він знайшов, коли чекав дружину біля її роботи, та поклав його собі за пояс, хотів цим ножем налякати дружину під час розмови. Мотивом своїх дій вважає ревнощі. На час описаних подій він перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки звечора випив 200 гр. горілки, а вранці пляшку пива. У вчиненому щиро розкаюється, жалкує про те, що не зміг втримати себе в руках.

Попри часткове визнання, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що працює разом з потерпілою ОСОБА_9 13 серпня 2019 року у останньої був День народження, тому її відпустили додому раніше, а самі залишилися прибирати біля машин. Коли після зміни вона вийшла на вулицю, то побачила подружжя ОСОБА_13 ОСОБА_11 і ОСОБА_14 . Обвинувачений обнімав при цьому ОСОБА_11 . Вона підійшла ближче і сказала потерпілій, що та забула квіти на роботі, на що отримала відповідь від обвинуваченого: «Так, забула», після чого вона пішла далі. Метрів через 20 зустріла співробітницю і зупинилася побалакати та в цей час раптом почула крик: «Допоможіть!». Розвернулася і побачила, що ОСОБА_11 лежить на землі, а ОСОБА_15 стоїть над нею. Вона вирішила, що останні б`ються і, побачивши, як до них біжить охорона, вирішила на підходити, а попрощалася зі співрозмовницею і пішла далі. Ані ножа, ані слідів крові вона не бачила. Після цих подій ОСОБА_9 лежала у лікарні, на роботу вийшла приблизно через місяць.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що проживає поряд з місцем події на АДРЕСА_3 . Вранці 13 серпня 2019 року він вийшов на подвір`я і почув пронизливий жіночий крик. Він вийшов приблизно через 10-15 хвилин після крику, оскільки витратив час на те, щоб одягнутися, і побачив, що на дорозі, метрів за 30 від його будинку, паралельно дорозі, ногами до будинку АДРЕСА_4 , на спині, з підібганими колінами лежала жінка, котра трималася за бік, а між пальців сочилася кров. Самих тілесних ушкоджень на жінці не бачив, лише кров. Приблизно за півтора метри від жінки на узбіччі сидів чоловік без сорочки, у якого були тілесні ушкодження в центрі грудної клітини. Цей чоловік, в якому він впізнає обвинуваченого ОСОБА_7 , щось незв`язно «мичав», а коли він підійшов, той різко відкинувся на спину впав. Приблизно в метрі від чоловіка у піску лежав ніж. Це був звичайний столовий ніж з ручкою червоного кольору та лезом довжиною не більше 8 см. В його присутності чоловік не намагався допомогти жінці.

Під час допиту свідок ОСОБА_17 показала суду, що 13 серпня 2019 року близько 7 години ранку вона йшла на роботу і побачила, що біля будинку АДРЕСА_4 стоять троє людей: дві жінки та чоловік, в якому вона впізнає обвинуваченого ОСОБА_7 . Спочатку останні просто розмовляли, а потім одна жінка відбігла, а обвинувачений схопив другу жінку ззаду і наніс удар ножем під руку, а потім у спину близько одного разу. Жінка спочатку кричала, а потім вже хрипіла. Після того, як жінка впала на землю, обвинувачений присів та наніс їй ще кілька ударів, а потім розірвав на собі сорочку і наніс поранення собі. Удари наносив мовчки, а коли жінка впала, крикнув людям, що стояли навколо (мовою оригіналу): «Всё, она сдохла, чего вы переживаете?». Самого ножа, яким обвинувачений наносив удари, не бачила. На місце події прибігли охоронці з роботи потерпілої та обвинуваченого, а також люди з її роботи якраз закінчилася нічна зміна. Обвинувачений агресивним не був, на оточуючих не кричав. Вона викликала «швидку допомогу», після чого їй стало погано від побаченого і вона пішла далі на роботу.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, 13 серпня 2019 року зранку після роботи перебував в автобусі, який стояв біля будинку № 4 по вул. Океанській, навпроти будинку № 3, та дрімав. Раптом почув жіночий крик: «Допоможіть!», виглянув та побачив, як біжать люди, й разом з водієм також побіг у бік криків. Що там відбувалося, одразу не побачив, оскільки огляду заважала фура. Коли прибігли на місце, побачили, що на землі лежить жінка, а над нею з ножем стоїть чоловік, в якому свідок впізнає обвинуваченого ОСОБА_7 . Ніж обвинувачений тримав лезом від великого пальця. На вигляд це був звичайний кухонний ніж. Він крикнув, щоб обвинувачений кинув ніж, та викликав поліцію. «Швидку» викликала якась жінка, котра сказала оператору, що тут ножові поранення. Потерпіла на той час ще була притомна, по мобільному телефону комусь дзвонила. Поранень на потерпілій він не бачив, лише кров. У цей момент підбігли охоронці з підприємства на АДРЕСА_4 . Він крикнув останнім, щоб не підходили, і після цього до обвинуваченого ніхто не намагався підійти. Обвинувачений спочатку ходив, потім розстібнув сорочку і наніс собі удари ножем в області серця, після цього щось казав на адресу потерпілої, але що саме, він не чув. Потім обвинувачений витяг цигарку, запалив, і ще раз вдаривши себе ножем, присів чи ліг назад. Приблизно через 20 хвилин приїхала «швидка» і він сів в автобус та поїхав додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що 13 серпня 2019 приблизно о 07:00 годині він приїхав на роботу і паркував та закривав машину. Подружжя ОСОБА_13 стояли метрів за 15-18 від нього, розмовляли. Коли він зачиняв багажник, почув жіночий крик: «Допоможіть!». Він одразу попрямував у той бік і побачив, як обвинувачений ОСОБА_7 звичайним побутовим ножем у правій руці штрикає потерпілу: наніс їй близько трьох ударів у грудну клітку, від чого вона зігнулася, а після чого він наніс їй ще один удар у спину. Він сказав обвинуваченому: «Кинь ніж, що ти робиш?». В цей момент жінка впала, а обвинувачений почав колоти себе цим же ножем: спочатку в нижню частину грудної клітки, але ніж не проходив, мабуть потрапив у ребро, потім вище і цього разу проштрикнув. Після чого обвинувачений викинув ніж на землю, трохи згодом підняв ніж, обтер його об траву та знов почав пхати у ту саму рану. Потім запалив й сказав потерпілій: «Ти сама винувата».

За протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13 серпня 2019 року, ОСОБА_9 зазначає, що 13 серпня 2019 року біля 07:00 год. її чоловік ОСОБА_7 знаходячись неподалік від адреси: вул. Океанська, 3, у м. Дніпро, завдав заявниці тілесних ушкоджень ножем та намагався вбити (т. 2 а.с. 27).

Згідно протоколу огляду місця події з додатками (т. 2 а.с. 13-17), 13 серпня 2019 року в період часу з 07:49 год. до 09:00 год. слідчим поліції оглянуте місце події, яким є ділянка місцевості неподалік від підприємства, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Океанська, 3. За результатами огляду було зафіксовано наявність слідів речовини бурого кольору, з яких здійснені та вилучені змиви. Також був виявлений та вилучений ніж зі слідами речовини бурого кольору.

Постановою слідчого від 13 серпня 2019 року вилучені предмети визнані речовими доказами (т. 2 а.с. 18).

Згідно протоколу огляду (т. 2 а.с. 43-44), 13 серпня 2019 року в період часу з 14:20 год. до 14:40 год. слідчим поліції на підставі письмової згоди ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 42) оглянуто та вилучено речі останнього: штани з ременем з наявними слідами речовини бурого кольору, а також зрізи нігтьових пластин та змиви з обох рук.

Постановою слідчого від 13 серпня 2019 року (т. 2 а.с. 45) вилучені під час вказаного огляду предмети визнані речовими доказами.

На підставі постанови прокурора (т. 2 а.с. 47-48, 50-51) 05 вересня 2019 року у ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відібрані біологічні зразки крові, що підтверджується відповідними протоколами (т. 2 а.с. 49, 52).

За висновком судово-імунологічної експертизи № 1156 від 09 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 103-104), кров ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

У відповідності до висновку судово-імунологічної експертизи № 1155 від 10 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 110-111), при дослідженні зразка крові ОСОБА_9 встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно висновків судово-імунологічних експертиз № 1188 від 20 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 118-121), № 1189 від 20 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 127-130), № 1190 від 20 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 136-138) на марлевих тампонах зі змивами з місця події, на джинсових штанах з ременем, на двох марлевих серветках зі змивами з рук ОСОБА_7 встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні слідів крові встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н. Також, не виключена можливість домішку крові у зазначеному об`єкті від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Враховуючи результати серологічного дослідження слідів крові та групову властивість крові ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , не виключена можливість походження крові у зазначеному об`єкті від самої ОСОБА_9 та/або ОСОБА_7 , оскільки виявлені антигени А і Н, властиві груповій характеристиці крові кожного з них. Також, не виключена можливість домішку крові у об`єктах від особи (осіб) групи крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Такої особи немає по даній справі.

За висновком судово-цитологічної експертизи № 826 від 25 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 192-195), в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт №1) наявність крові не встановлено, знайдені клітини середнього шару епідермісу та визначений білок людини. В піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_7 (об`єкт №2) встановлена кров людини, знайдені клітини поверхневого шару епідермісу, які непридатні для цитологічного дослідження. Статева належність крові (об`єкт №2) та клітин (об`єкт №1) не встановлена через недостатню кількість формених елементів крові та через недостатню кількість придатних для дослідження клітин з ядрами. При серологічному дослідженні крові (об`єкт №2) та клітин (об`єкт №1) виявлені антигени А та Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи вище вказані результати дослідження можна припустити, що кров в піднігтьовому вмісті лівої руки підозрюваного ОСОБА_20 .Бєлих та клітини в піднігтьовому вмісті його правої руки могли походити від особи (осіб), груповій властивості крові якої (яких) характерні виявлені антигени А та Н ізосерологічної системи АВ0. Беручи до уваги вище вказані результати досліджень та групову властивість крові потерпілої ОСОБА_21 .Бєлих не виключається можливість походження крові в піднігтьовому вмісті лівої руки та клітин в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_7 від громадянки ОСОБА_9 . Також, враховуючи вище вказані результати дослідження можна припустити, що кров в піднігтьовому вмісті лівої руки та клітини в піднігтьовому вмісті правої руки підозрюваного ОСОБА_20 .Бєлих могли походити від нього самого, беручи до уваги його групу крові.

У відповідності до висновку судово-цитологічної експертизи № 825 від 25 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 201-205), на клинку ножа, що був наданий до лабораторії, встановлена наявність крові та визначений білок людини. На рукоятці ножа наявність крові не встановлено. На ножі клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. При цитологічному дослідженні крові У-хроматин не визначений, що не виключає можливості походження її від особи жіночої генетичної статі. Однак, категорично це стверджувати не представляється можливим, оскільки статево-специфічні вирості типу А та типу В, які властиві крові жінки не знайдені. При серологічному дослідженні цих слідів крові встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В та вмістом супутнього антигену Н ізосерологічної системи АВ0. Враховуючи вище вказані результати цитологічних та серологічних досліджень слідів крові на клинку ножа можна припустити, що кров на клинку ножа могла походити від особи (осіб) жіночої генетичної статі з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та вмістом супутнього антигену Н ізосерологічної системи АВ0, а саме від потерпілої ОСОБА_9 , враховуючи її групову властивість крові. Також, враховуючи результати особливо цитологічного дослідження та групову властивість крові громадянина ОСОБА_7 , можна висловитися, що кров на клинку ножа не могла походити від підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно висновку судової експертизи зброї № 7/3.3/651 від 26 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 145-147), ніж, вилучений 13 серпня 2019 року під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Океанська, 3, не є холодною зброєю. Даний ніж є різновидом ножів господарсько-побутового призначення ножем кухонним, виготовленим промисловим способом.

З протоколом проведення слідчого експерименту (т. 2 а.с. 36-41), 13 серпня 2019 року в період часу з 18:20 до 18:45 год. потерпіла ОСОБА_9 показала як саме її чоловік ОСОБА_7 спричинив їй тілесні ушкодження, а саме: лівою рукою обхопив її плечі з передньої частини тулуба, а правою рукою дістав з-за поясу кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору та почав наносити їй бокові удари вістрям леза ножа, приблизно 3-5 ударів, які вона відбила своїми руками, один з ударів прийшовся в праву руку. Після цього ОСОБА_7 вістрям ножа, який він тримав прямим хватом в правій руці, наніс два послідовні бокові удари в праву молочну залозу. Після цього вона почала пручатися та різко повернулася в лівий бік на пів оберту, і ОСОБА_7 в цей момент наніс їй один удар вістрям ножа в спину в район правої лопатки, після чого вона впала на лівий бік та більше не підводилася, перебуваючи в свідомості.

До матеріалів кримінального провадження постановою слідчого від 14 серпня 2019 року (т. 2 а.с. 76) у якості речового доказу долучено диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R з відеозаписом, скопійованим з каналу новин м. Дніпра у месенджері «Телеграм» (т. 2 а.с. 75).

У відповідності до протоколу огляду диску від 14 серпня 2019 року (т. 2 а.с. 74) диск містить файл відеозапису, на якому зафільмовано, що в центрі ракурсу запису знаходиться чоловік, одягнений у сині джинси та синю сорочку. Біля ніг вказаного чоловіка лежить жінка. Чоловік з землі піднімає предмет, схожий на ніж, та робить з ним маніпуляції, які саме - не видно, оскільки чоловік стоїть спиною до оператора.

Під час перегляду відеозапису в судовому засіданні встановлена відповідність зафільмованих на ньому фактичних обставин тим, які були відображені у протоколі.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (т. 2 а.с. 70-72), свідок ОСОБА_22 впізнала ОСОБА_7 як чоловіка, який 13 серпня 2019 року наносив жінці удари ножем.

За довідками, виданими лікарем ОСОБА_23 (т. 2 а.с. 11, 12), 13 серпня 2019 року в торакальне відділення 4 МКЛ надійшли на лікування ОСОБА_9 і ОСОБА_7 з проникаючими ранами грудної клітини.

Допитаний судом у якості свідка ОСОБА_23 показав, що є лікарем-хірургом і станом на 13 серпня 2019 року працював в 4-й міській лікарні. В цей день на прийомний покій зателефонували та повідомили що везуть двох людей із ножовими пораненнями. Спочатку була доставлена жінка із трьома пораненнями: одне поранення ззаду, друге поранення молочної залози, і третє десь на грудній клітині. Ним була зроблена рентгенографія, зроблена перев`язка. Під час обробки було виявлено, що одне поранення проникаюче. Жінці допомогло те, що раніше, років 20 тому, їй робили операцію з видалення правої частини грудної клітини, тому в неї розвинувся спайочний процес і легеня була зафіксована до грудної стінки, тому не було місця куди б могла стікати кров та накопичуватись. Це допомогло їй вижити. Під час цього проникаючого поранення було кровохаркання. Крововтрата була середньою. Потерпілій була зашита вказана рана і на цьому для неї все благополучно скінчилося в межах двох тижнів вона виписалася. Вважає, що кровохаркання свідчило про поранення легені. У чоловіка також були проникаючі поранення, але він останньому поставив дренаж, який через добу було знято, легеня розправилась і на цьому втручання скінчилось. В лікарні чоловік перебував ще 2-3 дня під охороною, потім його забрали до поліції.

Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів (т. 2 а.с. 95-97), 04 вересня 2019 року слідчий поліції в КЗ «МКЛ № 4» ДМР» вилучив оригінали медичних карт стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які постановою слідчого від 27 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 212-213) визнані речовими доказами.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 2798е від 09 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 154-159), за даними наданої медичної документації та при огляді у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, яке розпочинається раною по лопатковій лінії праворуч в проекції 6-го міжребір`я (на відстані 119 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 7 см праворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, який йде ззаду наперед, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та на глибині 8 см проникає в праву плевральну порожнину;

- двох непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини праворуч, які розпочинаються ранами на правій молочній залозі (у нижніх квадрантах) на 1 см вниз від ореоли, далі переходять в раньові канали, які йдуть спереду назад, з ушкодженням по ходу яких: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та на глибині 6-7 см сліпо закінчуються в м`яких тканинах правої молочної залози;

- двох колото-різаних поранень правого передпліччя у нижній третині (на задній та передньо-зовнішній поверхні).

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 4МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий в клопотанні.

За своїм характером виявлено у неї тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч по лопатковій лінії - відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-й «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини праворуч в області правої молочної залози та колото-різаних поранень правого передпліччя (як кожне окремо) відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі пункту 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Зазвичай колото-різані поранення супроводжуються зовнішньою кровотечею, у зв`язку з ушкодженням капілярів шкіри та підшкірно-жирової клітковини.

Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч, непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітини праворуч та колото-різаних поранень правого передпліччя, спричинені від не менш як 4-х механічних дій гострого предмету (предметів), який (які) володів (володіли) колючо-ріжучими властивостями, що діяв (діяли) у вищевказані анатомічні ділянки, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером ран (краї рівні, кінці гострі) та наявністю раньових каналів.

По наслідкам загоєння колото-різаних поранень у вигляді рубців, конкретно встановити індивідуальні властивості травмуючого предмету (його розміри, форму, гостроту, наявність чи відсутність обуху, тощо) не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.

Спричинення колото-різаних поранень є не характерним для падіння з висоти власного зросту, з послідуючим ударом об тупу тверду поверхню.

Встановити положення потерпілої в момент спричинення їй тілесних ушкоджень не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, можливо лише вказати, що вона була звернута правою поверхнею грудної клітини (передньою та задньою поверхнею) і правим передпліччям до травмуючого предмету (предметів), яким могло бути і вістря ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями.

Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує потерпіла ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.

Під час допиту в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_24 підтвердила вищенаведені висновки стосовно ОСОБА_9 та показала суду, що даних щодо пошкодженні внутрішній органів, втому числі і легень, медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_9 не містила. Судово-медичних експертних даних щодо пошкодження легень встановлено не було і такий діагноз лікарем ОСОБА_23 встановлений не був.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2799е від 09 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 171-175), за даними наданої медичної документації та при огляді у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді:

- проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-ключичній лінії в проекції 5-го міжребір`я (на відстані 135 см вгору від підошовної поверхні стоп та на 6 см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та проникає в плевральну порожнину, з явищами лівостороннього пневмотораксу;

- непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, яке розпочинається раною по середньо-ключичній лінії в проекції 4-го міжребір`я (на відстані 139см вгору від підошовної поверхні стоп та на 8см ліворуч від умовної серединної лінії тіла), далі переходить в раньовий канал, який йде спереду назад, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та сліпо закінчується в м`яких тканинах грудної клітини ліворуч.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 4МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий в клопотанні.

За своїм характером виявлене у ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, з явищами лівостороннього пневмотораксу - відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-й, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Виявлене тілесне ушкодження у вигляді: непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч - відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). На підставі пункту 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Зазвичай колото-різані поранення супроводжуються зовнішньою кровотечею, у зв`язку з ушкодженням капілярів шкіри та підшкірно-жирової клітковини.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч та непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч, спричинені від не менш як 2-х механічних дій гострого предмету (предметів), який (які) володів (володіли) колючо-ріжучими властивостями, що діяв (діяли) в область грудної клітини ліворуч, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями, що підтверджується характером ран (краї рівні, кінці гострі) та наявністю раньових каналів.

По наслідкам загоєння колото-різаних поранень у вигляді рубців, конкретно встановити індивідуальні властивості травмуючого предмету (його розміри, форму, гостроту, наявність чи відсутність обуху, тощо) не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.

Спричинення колото-різаних поранень є не характерним для падіння з висоти власного зросту, з послідуючим ударом об тупу тверду поверхню.

Встановити положення обстеженого в момент спричинення йому тілесних ушкоджень не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних, можливо лише вказати, що він був звернутий передньою лівою поверхнею грудної клітини до травмуючого предмету (предметів), яким могло бути і вістря ножа або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями.

За висновком судово-психіатричної експертизи № 203 від 06 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 184-186), ОСОБА_7 у період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. У період інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльності) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльності) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд керується вимогами ст. 94 КПК України, за якими суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи досліджені докази з точки зору належності, допустимості і достовірності суд враховує, що покази свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_19 не узгоджуються в частині механізму спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, зокрема:

-свідок ОСОБА_17 показала, що обвинувачений схопив потерпілу ззаду і наніс удар ножем під руку, а потім у спину близько одного разу. Після того, як потерпіла впала на землю, обвинувачений присів та наніс їй ще кілька ударів;

-свідок ОСОБА_19 показав, що обвинувачений наніс потерпілій близько трьох ударів у грудну клітку, від чого вона зігнулася, а після чого він наніс їй ще один удар у спину;

Усуваючи зазначені розбіжності суд одночасно надає оцінку результатам слідчого експерименту, під час якого 13 серпня 2019 року ОСОБА_9 показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . При цьому суд враховує, що ОСОБА_9 відмовилася від надання показань суду, однак не спростувала встановлені під час слідчого експерименту обставини. При цьому, слідчий експеримент проводився в день спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, тобто тоді, коли вона найбільш повно пам`ятала обставини вчиненого щодо неї злочину. За висновком судово-медичної експертизи № 2798е від 09 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 154-159), локалізація та характер виявлених у ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує потерпіла ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за її участі. Саме повідомлений ОСОБА_9 механізм спричинення їй тілесних ушкоджень узгоджується і з показами самого ОСОБА_7 , а також узгоджується з показами свідка ОСОБА_19 .

Виходячи з особливостей сприйняття та запам`ятовування свідком побаченого та почутого, із врахуванням того факту що свідок ОСОБА_17 повідомила обставини вчинення злочину, які в цілому були підтверджені іншими свідками, обвинуваченим і узгоджуються з рештою досліджених судом доказів, суд не вбачає підстав відхиляти покази свідка в цілому, однак при визначенні механізму нанесення потерпілій тілесних ушкоджень надає перевагу показам свідка ОСОБА_19 , обвинуваченого ОСОБА_7 та результатам слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 .

Суд також враховує, що свідок ОСОБА_23 показав, що, на його думку, кровохаркання свідчило про поранення легені потерпілої ОСОБА_9 , однак таке тілесне ушкодження у потерпілої не було встановлене висновком відповідної судово-медичної експертизи. Усуваючи зазначені розбіжності суд виходить з того, що під час допиту в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_24 послалася на відсутність судово-медичних експертних даних щодо поранення легені ОСОБА_9 , а також зауважила, що лікарем ОСОБА_23 не був встановлений відповідний діагноз потерпілій. Такі твердження ОСОБА_24 узгоджуються з відомостями, що містилися в відповідній медичній карті стаціонарного хворого. З огляду на викладене, посилання ОСОБА_23 на пошкодження легені ОСОБА_9 є припущенням, яке на знайшло свого об`єктивного підтвердження при дослідженні інших доказів, і суд не вбачає підстав ставити відповідні висновки судово-медичної експертизи № 2798е від 09 вересня 2019 року під сумнів.

Заперечення щодо належності та допустимості інших доказів учасниками судового провадження не висловлені.

Таким чином, досліджені судом докази, покладені в обґрунтування винуватості ОСОБА_7 , визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою в цілому, та доповнюють один одного.
Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд виходить з того, що учасниками судового розгляду не оспорюються сам факт, час, місце та мотив спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 і такі обставини поза всяким сумнівом достатньо доведені сукупністю вищенаведених доказів.
В той же час, сторона захисту оспорює наявність у ОСОБА_7 умислу на спричинення смерті ОСОБА_9 , оскільки обвинувачений хотів спричинити останній лише легкі тілесні ушкодження і навіть спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень не охоплювалося умислом ОСОБА_7 .
Надаючи оцінку таким твердженням сторони захисту, суд враховує, що ОСОБА_7 обрав знаряддям вчинення злочину предмет з підвищеними травмуючими властивостями ніж, який підготував заздалегідь та яким в короткий проміжок часу інтенсивно і несподівано для потерпілої, яка через різницю в антропометричних даних не могла чинити адекватний опір, наніс останній декілька ударів саме в місце розташування життєво важливих органів грудну клітину.
При цьому, нанесення потерпілій тілесних ушкоджень ОСОБА_7 припинив лише тоді, коли потерпіла впала на землю і він усвідомив, що вже нанесені тілесні ушкодження спричинять смерть ОСОБА_9 .
Наведена обставина підтверджується показами свідка ОСОБА_17 , за твердженнями якої після того, як потерпіла впала, обвинувачений крикнув людям, що стояли навколо (мовою оригіналу): «Всё, она сдохла, чего вы переживаете?», а також тим, що після нанесення ОСОБА_9 ударів ножем обвинувачений жодних заходів з припинення кровотечі чи надання останній медичної допомоги не вживав.
Окрім цього, спрямованість умислу ОСОБА_7 доводить та обставина, що обвинувачений після нанесення ударів ножем потерпілій цим же ножем наніс собі тілесні ушкодження аналогічні за характером ушкодженням потерпілої, при цьому розраховуючи, що внаслідок їх нанесення наступить його смерть, оскільки таким чином хотів вкоротити собі віку.

Сукупність наведених обставин поза всяким розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_7 спричиняючи вищевказаним способом тілесні ушкодження потерпілій розраховував на те, що вони спричинять смерть останньої, отже діяв з прямим умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 . При цьому, обвинувачений наніс таку кількість тілесних ушкоджень, котра на його думку була достатньою для досягнення саме такого результату, отже виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак смерть ОСОБА_9 не настала з причин, які не залежали від його волі.
Посилання сторони захисту на те, що внаслідок ударів ножем не були пошкоджені внутрішні органи потерпілої судом відхиляється, оскільки наявність чи відсутність фактичних наслідків діянь, спрямованих на спричинення смерті особи, не має значення для кваліфікації дій такої особи як замах і враховується при визначенні виду та розміру покарання.
З огляду на викладене, відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються.
Наявність у ОСОБА_7 на момент вчинення злочину алкогольного сп`яніння, окрім визнання самим обвинуваченим, підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 2799е від 09 вересня 2019 року, за яким 13 серпня 2019 року в стаціонарі 4 МЛ проведене хіміко-токсикологічне дослідження крові на алкоголь вміст алкоголю в крові 1,86 проміле.

Таким чином, вищенаведені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, є умисним злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь реалізації злочинного наміру та причини, з яких злочин не було доведено до кінця, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення у виді спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, відомості про особу обвинуваченого.

Останній є таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України (т. 2 а.с. 223), має зареєстроване та постійне місце проживання (т. 1 а.с. 55, т. 2 а.с. 230), офіційно працевлаштований (т. 2 а.с. 226), зі місцем проживання та роботи характеризується позитивно (т. 2 а.с. 225, 227), у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває (т. 2 а.с. 224), на військовому обліку не перебуває (т. 2 а.с. 228), має батька, який потребує стороннього догляду (т. 1 а.с. 56), та матір пенсійного віку (т. 1 а.с. 57), яка також страждає на низку хронічних захворювань (т. 1 а.с. 97, 98).

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлені і на такі обставини учасники судового розгляду не посилаються.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину щодо подружжя та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Позиція потерпілої враховується судом при визначенні розміру покарання, однак не є визначальною, оскільки вчинений ОСОБА_7 злочин становить підвищену суспільну небезпеку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, з урахуванням виду та розміру призначеного йому покарання, дають підстави вважати можливим ухилення останнього від суду.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 13 серпня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 (вісім) копійок.

Речові докази:

-такі, які зберігаються в Самарському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 001194:

?джинсові штани з ременем повернути ОСОБА_7 ;

?кухонний ніж, зрізи нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_7 , серветки зі змивами з рук ОСОБА_7 , зразки крові ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , марлеві тампони зі змивами речовини бурого кольору, осади та витяжки з об`єктів на ниточках марлі знищити;

-диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження;

-оригінали медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повернути до КЗ «МКЛ № 4» ДМР».

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

_____________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

22.01.2020