ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/140/20 Справа № 711/4557/19 Категорія: ч.1 ст. 164 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого потерпілої захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження №0002718 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ (Росія), громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, з інвалідністю 2 групи, неодруженого, який має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, і призначено покарання у виді арешту строком на 1 місяць.

Визначено строк відбування покарання обчислювати з дати затримання і поміщення засудженого до арештного дому,

встановила:

Вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина. ОСОБА_7 перебував у шлюбі із потерпілою ОСОБА_8 , від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_10 . Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу 19.10.2004 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано.

Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2444/06 від 06.11.2006 та виконавчого листа № 2-2444 від 06.11.2006 ОСОБА_7 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_8 аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.07.2006.

Проте ОСОБА_7 злісно ухилявся від сплати аліментів і згідно з довідкою-розрахунком Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України за період з липня 2006 року по червень 2007 року, з січня 2008 року по грудень 2008 року, з жовтня 2011 року по жовтень 2014 року, з січня 2015 року по грудень 2015 року, протягом 2017 року та з січня 2018 року по липень 2018 року, вересень 2018, грудень 2018 та з січня 2019 року по травень 2019 року заборгованість по аліментах склала 106 962 грн. 58 коп.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що обвинувальний акт від 20.08.2019 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки прокурором не викладено об`єктивну сторону інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вважає, що місцевий суд вийшов за межі пред`явленого йому обвинувачення, перебравши на себе функцію обвинувачення, чим порушив принцип змагальності та диспозитивності.

Вказує, що в нього відсутній прямий умисел на вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КПК України.

Прокурор подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому вказував на законність, вмотивованість та обґрунтованість вироку місцевого суду, у зв`язку з чим просив його залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 ,, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просили вирок місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2019 року не повністю відповідає вказаним вимогам.

Так, судом першої інстанції з урахуванням дійсних обставин справи, сукупністю доказів, які безпосередньо досліджено судом та надано їм оцінку, - вірно встановлено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами, які досліджено районним судом: показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка звернулась з заявою про злочин, оскільки обвинувачений не сплачує добровільно кошти на утримання сина ОСОБА_11 та іншим чином не утримує дитину; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; даними свідоцтва про розірвання шлюбу між обвинуваченим та потерпілою; даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про народження із визначенням батьківства, батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_14 ; рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.11.2006, згідно якого визнано походження ОСОБА_10 від ОСОБА_7 та вирішено стягувати частину всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.07.2006; даними довідки ТОВ «Герук і К»; відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України.

Сукупність вказаних доказів підтверджує наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Так, ч. 1 ст. 164 КК України передбачає відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

При цьому діяння можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

Об`єктом даного злочину є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України ( ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства»). Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини( ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» ).

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання.

Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в Основному Законі (ст. 51 Конституції України), а також в Сімейному кодексі (ст. 180) та гарантується Державою, в свою чергу, ст.15 Сімейного кодексу чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу.

Предметом злочину, який аналізується, є кошти, що за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси №2-2444/06 від 06.11.2006 ОСОБА_7 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_8 аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.07.2006.

Натомість, ОСОБА_7 злісно ухилявся від сплати аліментів і згідно з довідкою -розрахунком Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси №505/9255 від 30.05.2019 та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України за період з липня 2006 року по червень 2007 року, з січня 2008 року по грудень 2008 року, з жовтня 2011 року по жовтень 2014 року, з січня 2015 року по грудень 2015 року, протягом 2017 року та з січня 2018 року по липень 2018 року, вересень 2018, грудень 2018 та з січня 2019 по травень 2019 року заборгованість по аліментах склала 106 962 грн. 58 коп.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, а протилежні твердження апелянта є безпідставними та не спростовують обґрунтовані висновки суду.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

20.08.2019 прокурором в судовому засіданні було змінено обвинувачення та вручено копії нового обвинувального акту сторонам.

Надалі суд розглянув справу у відповідності до зміненого обвинувачення, а тому протилежні твердження апелянта є безпідставними та не вмотивовані.

Безпідставними є доводи апелянта про відсутність об`єктивної сторони злочину в новому обвинувальному акті, оскільки згідно останнього зазначено, що обвинувачений в порушення вимог ст. 180 СК України злісно ухилявся від сплати аліментів, офіційно працював, проте жодних відрахувань не проводив.

Водночас, вірно встановивши винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, суд, призначаючи йому покарання, недостатньо врахував обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, і за змістом ст.65 КК України таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом першої інстанції недостатньо виконав вимоги статей 50,65,66,67 КК України та призначив занадто суворе покарання 1 місяць арешту, яке на думку колегії суддів може негативно вплинути на стан здоров`я обвинуваченого, та підлягає зміні.

Згідно з вимогами ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Колегія суддів при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючих покарання обставин - іншої неповнолітньої дитини, те, що він є інвалідом 2 групи. Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, як пом`якшуючі покарання обставини : тяжке матеріальне становище обвинуваченого, який за станом здоров`я не працює, отримує лише невелику пенсію по інвалідності; перебування на його утриманні матері похилого віку, за якою він здійснює догляд; незадовільний стан здоров`я обвинуваченого після перенесеного інфаркту, - та вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, призначивши йому покарання більш м`яке покарання, яке не передбачене санкцією частини 1 ст. 164 КК України, а саме - штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., що відповідає вимогам ст. 53 КК України.

На переконання колегії суддів таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в зв`язку з пом`якшенням призначеного покарання.
В решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 серпня 2019 рокущодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного йому покарання, пом`якшивши його з 1 місяця арешту із застосуванням ст. 69 КК України на штраф в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :