справа №619/2833/18
провадження №1-кп/619/72/20
ВИРОК
іменем України

23 квітня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт №0000658 від 30.04.2018 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Петушки, Володимирської області, РФ, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, освіта неповна середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.07.2003 за вироком Ленінського районного суду м.Харків за ст.17, 94, 107 ч.1, 44, 42 КК України 7 місяців 19 днів позбавлення волі;

- 07.08.2006 за вироком Ленінського районного суду м.Харків за ст.186 ч.2, 69 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 28.03.2011 за вироком Жовтневого районного суду м.Харків за ст.190 ч.2 КК України 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 12.06.2013 за вироком Ленінського районного суду м.Харків за ст.185 ч.2,71 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 12.06.2017 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 21.08.2018 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 15.11.2018 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.71 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 18.03.2019 за вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 07.05.2019 за вироком Харківського районного суду Харківської області за ч.2 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі, на підставі ч.4 ст.ст.70,72 КК України призначено остаточне покарання 3 роки 7 місяців позбавлення волі; відбуває покарання в «Харківському Державному слідчому ізоляторі»,--

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Раніше судимий ОСОБА_4 , 29.04.2018 приблизно о 02:00 год. прийшов до СТ «Еюмовець» розташованого в смт. Солоницівка Дергачівського району Харківської області з метою здійснення крадіжки з дачних домоволодінь. Реалізуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна,повторно, переслідуючи мету збагачення за рахунок скоєння злочину, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що його дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 підійшов до ділянки №12 СТ «Еюмовець», що належить ОСОБА_6 , та пошкодивши сітку рабицю, якою була огороджена ділянка, проник на територію двору, звідкіля викрав дві металевих діжки синього кольору, ємкістю 200 л. загальною вагою 33,6 кг., перенісши їх почергово за територію двору дачного домоволодіння, таким чином розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.
В результаті злочинних дій з боку ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , був спричинений матеріальний збиток на загальну суму, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12695 від 21.06.2018 - 184 грн. 80 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в сховище.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, кається у скоєному, підтвердив факт і обставини вчинення злочину.
Вказав суду, що 29.04.2018 приблизно о 02:00 год. він прийшов до СТ «Еюмовець» розташованого в смт. Солоницівка, підійшов до ділянки №12 СТ «Еюмовець», що належить ОСОБА_6 , та пошкодивши сітку рабицю, якою була огороджена ділянка, проник на територію двору, викрав дві металевих діжки синього кольору, перенісши їх почергово за територію двору дачного домоволодіння. Кається в скоєному.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в сховище.
Відповідно до змісту ст. ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд, враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставини, які обтяжують покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, останній раз за вироком Харківського районного суду Харківської області від 07.05.2019 року за ч.2 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі, на підставі ч.4 ст.ст.70,72 КК України призначено остаточне покарання 3 роки 7 місяців позбавлення волі, відбуває покарання в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)», на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, правильну оцінку скоєного, відсутність невідшкодованих матеріальних збитків потерпілому, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті КК України.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обиралась.
Витрати на залучення експертів у кримінальному проваджені за проведення експертиз в ході досудового розслідування: проведення Харківським науково-дослідним інститутом ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса () судової товарознавчої експертизи №12695 від 21.06.2018 у розмірі 715,00 грн., підлягають стягненню в Державний бюджет України з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374,376,395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання - 3/три/ роки 8 /вісім/ місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, за вироком Харківського районного суду Харківської області від 07.05.2019 року, більш суворим, за цим вироком,призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років 8 (сім) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати за цим вироком, рахувати з дня набрання цим вироком законної сили.
В строк відбуття покарання за цим вироком суду повністю зарахувати фактично відбутий строк покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 07.05.2019 року.
Речові докази, а саме: дві металеві діжки синього кольору, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення Харківським науково-дослідним інститутом ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса () судової товарознавчої експертизи №12695 від 21.06.2018 у розмірі 715,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1