Житомирський апеляційний суд
Категорія зап.захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дейкалівка Зіньківецького району Полтавської області, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.07.2007 року Апеляційним судом Київської області за п.п.4,6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ст. 187, ст.70 КК України, до 15 років позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, у кримінальному провадженні № 0000188,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 грудня 2019 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.
Вказав, слідчим суддею не враховано доводи сторони захисту про відсутність законних підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_11 .

Також слідчим суддею не перевірено законність наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Послався на те, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про розгляд скарги в поряду ст.206 КПК України, не враховано доводи сторони захисту про незаконність дій сторони обвинувачення, в тому числі щодо протиправності поданого клопотання.

Вказав, що сторона обвинувачення, зловживаючи процесуальним статусом, незаконно приховала факт затримання ОСОБА_12 , не повідомивши нікого з близьких родичів. 13.12.2019р. приблизно о 23:00 було проведено обшук в помешканні, де проживав ОСОБА_13 зі своєю дружиною та двома дітьми без участі захисника, чим грубо порушено вимоги ст.208 КПК України.

Зазначив, що прокурор склав однобоку характеристику ОСОБА_12 не врахувавши те, що після судимості ОСОБА_13 вів звичайний спосіб життя, має міцні соціальні зв`язки, родину та двох дітей на вихованні. На разі дружина ОСОБА_12 чекає на третю дитину, про що стало відомо 18.12.2019р.

Послався на те, що стороною обвинувачення порушено право ОСОБА_12 на захист, що полягає у неможливості використовувати усі права та гарантії підозрюваного, які передбачені законодавством України, оскільки ОСОБА_13 до 14.12.2019 р. не мав захисника в цьому кримінальному провадженні.

Вказав, що повідомлена ОСОБА_12 підозра є необґрунтованою та такою, що сформована на припущення сторони обвинувачення. В матеріалах клопотання відсутні будь-які докази, фактичні дані та інформація, які в своїй сукупності чи окремо свідчать про причетність ОСОБА_12 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зазначає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 не містить жодного конкретного доказу, який може переконати будь-кого, поза розумним сумнівом, в наявності ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_12 , який раніше вчинив розбійний напад, ОСОБА_14 , який раніше вчинив розбійний напад та бандитизм, ОСОБА_15 . ОСОБА_16 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_17 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб поєднаного із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного із проникненням у житло.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, підготували до вчинення злочину, заздалегідь розподіливши між собою ролі, підготували знаряддя вчинення злочину - зброю, засоби вчинення злочину - транспортні засоби та засоби маскування - спеціальний тактичний одяг та балаклави. 13.12.2019 року близько 19 год. ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного злочину, використовуючи транспортні засоби приїхали до житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , де відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану, застосовуючи засоби маскування подолали перешкоду у вигляді паркану, що розміщений по периметру будинку та проникли на територію домоволодіння, де шляхом візуального спостереження переконалися у присутності господарів будинку. Через вхідні двері будинку проникли всередину та, висловлюючи погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_17 , вчинили розбійний напад на останнього.

У клопотанні слідчий зазначає про ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_13 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого, оскільки йому відомо його місце проживання та роботи, з метою схиляння його до зміни показів та відмови від раніше даних показів, вчинити інший злочин з урахуванням того, що ОСОБА_13 не має постійного джерела доходів і схильний до вчинення насильницьких злочинів, у минулому був судимий за вчинення аналогічних злочинів. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та проведення досудового розслідування у розумні строки, тому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 15 грудня 2019 року слідчий суддя задовольнив клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_18 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 13.12.2019 року з 19 год. 00 хв.

Строк дії ухвали до 07.02.2020 року.

Відповідно до ст.206 КПК України зобов`язано уповноважених осіб СІЗО УВП м. Житомира №8 забезпечити обстеження та надання ОСОБА_7 належної медичної допомоги.

Контроль за виконанням ухвали покладено на СУ ГУНП в Житомирській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя виходив з того, що слідчим та прокурором у судовому засіданні доведено обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що він може чинити вплив на потерпілого, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Зокрема, обґрунтовуючи пред`явлену ОСОБА_7 підозру, слідчий у клопотанні послався на докази, зібрані у кримінальному провадженні, а саме зазначив, що підозра підтверджується: протоколами затримання ОСОБА_19 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 від 13.12.2019 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину; протоколом огляду домоволодіння АДРЕСА_2 від 13.12.2019; протоколом прийняття зави про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_17 від 13.12.2019; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 13.12.2019 про обставини вчинення щодо нього розбійного нападу; протоколами за результатами проведення НСРД-аудіо-, відеоконтролю особи від 23.11.2019; 12.11.2019.

Відповідно до ст.178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість наявних в матеріалах кримінального провадження доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Отже, доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчим суддею не була перевірена обґрунтованість підозри, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги стосовно неналежності та недопустимості доказів, на підтвердження пред`явленої ОСОБА_7 підозри, є неспроможними.

Як випливає також з практики Європейського Суду з прав людини, розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Розумна підозра не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведені як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування. Стаття 5 п.1(с) наявність не передбачає, що поліція має одержати достатні докази для висунення обвинувачення як на час арешту, так і під час перебування апелянта під вартою.
Судом також було прийнято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який в разі винесення обвинувального вироку суду, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З журналу судового засідання та технічного запису судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи перевірялись судом при його розгляді. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора та захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя повно дослідив обставини кримінального провадження, дав належну оцінку наданим доказам та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтовано послався, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням підозрюваного під вартою, є підстави вважати, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тривалий час офіційно не працює, що зумовлює відсутність законного джерела доходів. Разом з тим, існує ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого, оскільки йому відомо місце проживання та роботи потерпілого, з метою схиляння його до зміни показів та відмови від раніше даних показів.

Характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні (розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище), суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним, на думку колегії суддів, свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про підвищену суспільну небезпечність його особи, існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості вчинення ним кримінальних правопорушень, пов`язаних з насильством та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. Дослідивши та оцінивши усі обставини вказаного кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, суд у відповідності з вимогами ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апелянта, щодо порушення права підозрюваного на захист під час проведення обшуку 13.12.2019 року без участі захисника, на висновки слідчого судді щодо наявності підстав для застосування підозрюваному запобіжного заходу не впливають. Під час судового розгляду клопотання як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції приймали участь підозрюваний та його захисник, надавали пояснення з приводу обставин, зазначених у клопотанні слідчого, яким у судовому рішенні була надана належна правова оцінка.

Правилами ч.4 ст.183 КПК України встановлено право слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно повідомленої ОСОБА_7 підозри, він та інші учасники кримінального правопорушення, через вхідні двері проникли всередину будинку та, висловлюючи погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_17 , вчинили розбійний напад на останнього.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя, керуючись вимогами ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для її скасування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407,422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 15 грудня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до ч.6 ст.206 КПК України доручити прокурору Житомирської області організувати проведення дослідження фактів, повідомлених ОСОБА_7 , про застосування щодо нього насильства під час затримання працівниками поліції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: