Справа № 755/4923/20
1-в/755/232/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання засудженого:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
До суду надійшло клопотання старшого інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, в якому зазначається, що іспитовий строк, призначений ОСОБА_3 вироком Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року закінчився, за період іспитового строку ОСОБА_3 обов`язки, призначені вироком суду виконував, нового злочину не скоїв, до адміністративної відповідальності не притягався.

Інспектор служби пробації та прокурор в судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлялись належним чином.
Засуджений ОСОБА_3 поклався на розсуд суду.

Суд, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.
Як убачається з матеріалів особової справи, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 18 січня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.
При цьому, виходячи з положень п. 9 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки, не скоїв нового злочину в період іспитового строку, не вчиняв адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, звільняється судом від призначеного йому покарання.
У даному випадку при подані даного клопотання до суду вказані положення законодавства дотримано.
Однак, з матеріалів особової справи №36/2017 випливає, що вона містить вимогу про судимість відносно засудженого, яка датована 30 грудня 2019 року, тобто за місяць до закінчення встановленого відносно ОСОБА_3 іспитового строку.
У такому випадку суд, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, позбавлений змоги прийти до однозначного висновку, який не ґрунтувався б на припущеннях.
За таких обставин, суд вважає що матеріали контрольної справи містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Враховуючи викладене, та керуючись ст. 78 ч.1 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Матеріали особової справи №36/2017 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1