В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2020 Справа №607/24303/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002518 від 28 серпня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2017 року за ч.1 ст.186 до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В :

9 липня 2019 року у ОСОБА_3 , який перебував за адресою АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 9 липня 2019 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на прилеглій території до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно з корисливих мотивів взяв із альтанки викрав велосипед «Веnetti» червоно-чорного кольору, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3800 гривень. Викрадений велосипед після цього здав у ТП «Ломбард`Перший»».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

10 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався відшкодувати потерпілому збитки в сумі 3800 (три тисячі вісімсот ) грн. до 1 червня 2020 року.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_3 , а саме за ч 2 ст.185 КК України 5 (п`ять місяців арешту).

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду про примирення, укладену між ним та обвинуваченим та просив її затвердити.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду про примирення та просив суд її затвердити. При цьому, обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, а також надав свою згоду на призначення йому узгодженого угодою покарання.

Прокурор та захисник в судовому засіданні завили, що дана угода підлягає до затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 10 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1