Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3043/19
Провадження № 1-кп/553/96/2020
У Х В А Л А
Іменем України

04.05.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.3, ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Полтави надійшли матеріали кримінального провадження № 0000878 від 16.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, для розгляду.

Також до Ленінського районного суду м. Полтави надійшли матеріали кримінального провадження №0000010 від 04.01.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України, для розгляду.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про об`єднання даного кримінального провадження (справа №553/3043/19, провадження №1-кп/553/96/2020) з кримінальним провадженням за №553/148/20 (провадження №1-кп/553/118/2020), крім того просила суд призначити кримінальне провадження до розгляду по суті та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені у пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та останній вже засуджений до реального виду покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо клопотань прокурора.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 334 КПК України визначено, що матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі, якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою при провадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, те, що він не має законного джерела прибутку, ніде не працює, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи те, що на даний час обвинувачений ОСОБА_4 утримується в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань «№23» Міністерства юстиції України, з метою запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку щодо необхідності обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Як встановлено в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Дане кримінальне провадження підсудне Ленінському районному суду м. Полтави.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. ч.1,2 стаття 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе об`єднати вказані кримінальні провадження, обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою та призначити вказане об`єднане кримінальне провадження до судового розгляду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-178, 183, 197, 314 ч.1, 315, 316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 553/3043/19 (провадження № 1-кп/553/96/2020) відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України та кримінальне провадження № 553/148/20 (провадження № 1-кп/553/118/2020) відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України - об`єднати в одне провадження та присвоїти № 553/3043/19 (провадження № 1-кп/553/96/2020).

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів з 16 год. 50 хв. 04 травня 2020 року по 16 год. 50 хв. 03 липня 2020 року включно.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України призначити до розгляду на 10 год. 30 хв. 12 травня 2020 року.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати сторони та інших учасників кримінального провадження.

Про день розгляду справи повідомити прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1