Справа № 461/9939/19
Провадження № 1-кс/461/51/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОПМ-2013» на бездіяльність Головного управління НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 року ТзОВ «Фінансова компанія «ОПМ-2-13» надіслало на адресу ГУ НП у Львівській області заяву про вчинення ФОП ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Вказану заяву вручено адресату 28.11.2019 року. Проте жодного рішення про реєстрацію заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань заявником отримано не було. Просить суд зобов`язати уповноважену особу ГУ НП у Львівській області внести відомості до ЄРДР за заявою ТзОВ «Фінансова компанія «ОПМ-2-13» від 21.11.2019 року, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

У судове засідання представник заявника не з`явився, подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та документи, які долучені до неї приходжу до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно п.4 даної статті відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Встановлено, що 25.11.2019 року ТзОВ «Фінансова компанія «ОПМ-2-13» надіслало на адресу ГУ НП у Львівській області заяву від 21.11.2019 року про вчинення ФОП ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Вказану заяву вручено адресату 28.11.2019 року, що підтверджується даними відстеження поштових відправлень на офіційному веб-сайті ПАТ «Укрпошта».

Однак, відомості про результати розгляду вказаної заяви відсутні.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Окрім КПК, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 р. №139, прийнятим на виконання вимог КПК. Зазначені нормативні засади, як засвідчили результати проведеного аналізу судової практики, також беруться до уваги слідчими суддями під час розгляду аналізованого в межах цього підрозділу виду скарг.

Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, за наявності лише загальних вимог до заяв чи повідомлення про кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно п. 1.1 Розділу 1 «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» затвердженого Наказом Генеральної Прокуратури України № 69 від 17.08.2012 року «формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела», а відповідно п. 3.1 Розділу 3 зазначеного Положення «внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України».

Враховуючи вищенаведене, судовий контроль, який здійснюється слідчими суддями при розгляді скарг на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, фактично передбачає необхідність забезпечення належного реагування на випадки ініціювання особою питань, пов`язаних з реалізацією завдань кримінального провадження як щодо захисту від кримінальних правопорушень, так і стосовно того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним розглядом заяви ТзОВ «Фінансова компанія «ОПМ-2-13» від 21.11.2019 року, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити частково, зобов`язавши уповноважену особу ГУ Національної поліції у Львівській області прийняти та зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення ТзОВ «Фінансова компанія «ОПМ-2-13» від 21.11.2019 року відповідно до вимог ст.214 КПК України та про результати її розгляду повідомити заявника у встановленому законом порядку.

Поряд з тим, в іншій частині скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як передбачено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак у найширшому розумінні ролі слідчого судді неможливо всупереч чинного процесуального законодавства розширювати перелік повноважень слідчого судді шляхом зобов`язання слідчого вчинення процесуальних дій, які відносяться виключно до компетенції слідчого та прокурора.

Відповідно до ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
Відтак, слідчий самостійно вирішує питання щодо витребування тих чи інших доказів, проведення слідчих дій.

Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

СкаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОПМ-2013» на бездіяльність Головного управління НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення задовольнити частково.
Зобов`язати посадових осіб Головного управління НП у Львівській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і провести досудове розслідування за заявою ТзОВ «Фінансова компанія «ОПМ-2-13» від 21.11.2019 року про вчинення ФОП ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В решті заявлених в скарзі вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1