Провадження № 1-кс/582/2/20
Справа № 582/1490/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року

Слідчий суддя Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів клопотання старшої слідчої СВ Глухівського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2019, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Недригайлів Недригайлівського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Недригайлівського районного суду з погодженим з прокурором клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Своє клопотання мотивувала тим, що Недригайлівським ВП Роменського ВП ГУ НП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000205, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. У вчинені вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На теперішній час існують ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного передбачені ст.177 ч.1 п.1,5 КПК України, а саме: підозрюваний може ухилитись від явки до органів досудового слідства та суду, оскільки перебував у розшуку, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки запобігти ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Дане клопотання 19.12.2019 було подане до Недригайлівського районного суду разом з клопотанням про затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.12.2019 слідчим суддею Недригайлівського районного суду ОСОБА_10 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 .

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_10 на лікарняному здійснено повторний автоматизований розподіл. Клопотання передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1 22 січня 2020 року.

22.01.2020. ОСОБА_5 доставлений до суду для участі у розгляді клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_7 клопотання підтримали, вважають його обґрунтованим, а наявність ризиків доведеними і такими, що дають підстави для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 не погоджуються з клопотанням, зазначають, що підозра за ч. 3 ст. 185 КК України, оголошена ОСОБА_5 , обґрунтована і він дійсно має судимість, однак ОСОБА_5 підозру визнав, сприяв слідству у становленні обставин вчиненого злочину шляхом дачі визнавальних показів щодо обставин крадіжки майна ОСОБА_11 , більша частина майна повернута потерпілому, кошти за викрадену портативну колонку ОСОБА_5 зобов`язується відшкодувати завдану якнайшвидше, оскільки скоро має отримати зароблені у Польщі гроші.

Крім того, підозрюваний зареєстрований та проживає з матір`ю, тобто має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання. ОСОБА_5 не ухилявся від слідства, а перебування його у розшуку не може доводити факт ухилення, оскільки він не був належно повідомлений про необхідність з`явитися до слідчого для участі у проведенні слідчих дій. Просили обрати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити і обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту виходячи з такого.

Слідчим суддею встановлено, що Недригайлівським ВП Роменського ВП ГУ НП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000205, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

22.11.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Він був допитаний як підозрюваний та дав пояснення щодо обставин вчинення злочину.

В подальшому, 05 грудня 2019 року ОСОБА_5 за постановою слідчого ОСОБА_3 оголошено в розшук.

22.01.2020 ОСОБА_5 затримано за місцем його проживання під час проведення санкціонованого обшуку у кримінальному провадженні №0000261 та доставлено до суду для вирішення клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Зі змісту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий і прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обгрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК слідчий та прокурор посилалися на факт перебування ОСОБА_5 у розшуку.

Однак цей факт сам по собі не може свідчити про ухилення ОСОБА_5 від слідства.

Відповідно до ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Ст. 138 КПК визначає, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З пояснень ОСОБА_5 встановлено, що 22.11.2019 після оголошення йому підозри та допиту його як підозрюваного, під час якого він дав визнавальні покази щодо обставин вчинення ним злочину, працівник поліції, відомий йому на ім`я « ОСОБА_12 » пояснив, що він може бути вільний та чекати виклику десь через місяць. ОСОБА_5 ні повістки, ні будь-якого повідомлення про необхідність з`явитися для участі у слідчих діях того дня не отримував. Також ОСОБА_5 повідомив «Мішу», про те що має намір поїхати до Польщі на роботу на місяць, проти чого вказаний працівник не заперечував. З 25.11.2019 по 25.12.2019 він перебував у Польщі. Після повернення з Польщі його ніхто до слідчого не викликав, повісток за місцем проживання він не отримував, працівники поліції до нього додому не приїжджали. Коли 22.01.2020 до нього прийшли працівники поліції для проведення обшуку, він перебував вдома, не переховувався. Після проведення обшуку, під час якого нічого у нього вилучено не було, його затримали та доправили до поліції, а потім до суду.

З пояснень слідчого та захисника, встановлено, що особою, про яку вів мову ОСОБА_5 був ОСОБА_13 , ТВО начальника СКП Недригайлівського ВП ГУНП в Сумській області, від імені якого в матеріалах наявні рапорти про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З досліджених матеріалів кримінального провадження та розшукової справи не встановлено належних та допустимих доказів підтвердження отримання ОСОБА_5 повісток про виклик його до слідчого чи прокурора, як це передбачене ст. 138 КПК.

Численні рапорти працівників поліції про відсутність ОСОБА_14 за місцем мешкання не є належним підтвердженням факту умисного ухилення підозрюваного від слідства.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства, між тим матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_5 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства.

Така позиція слідчого судді узгоджується з практикою Верховного Суду, який зробив висновок щодо поняття ухилення від слідства та суду з погляду застосування ст. 49 КК України в постанові ВС/КС № 639/793/17 від 30.05.2019.

Зокрема в цій постанові зазначено, що згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Аналогічна позиція міститься і в постанові ВС/КС № 346/883/15-к від 18.09.2018.

Посилання в клопотанні на ризик передбачений ст. 177 ч.1 п.5 КПК України заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, має незняту і непогашену судимість, але наявність цього ризику не обґрунтовує недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доводячи недостатність застосування в даному випадку більш м`яких заходів для запобігання ризику, передбаченого ст.177 ч.1 п.5 КПК України, слідчий та прокурор також вказували на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_15 , посилаючись на практику ЄСПЛ, зокрема п.51 рішення «Летелье проти Франції» від 26.06.1991.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку це посилання не є коректним, оскільки ОСОБА_5 вчинив не особливо тяжкий злочин проти особи, як п.Летелье, яка обвинувачувалась у вбивстві, а тяжкий, спрямований на позбавлення майна. Доказів того, що цей злочин викликав реакцію суспільства та соціальні наслідки в регіоні не надано. Крім того кримінальне процесуальне законодавство України, на відміну від французького, не містить норм щодо визначення поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. У будь-якому разі, у наведеній справі ЄСПЛ встановив порушення ч.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому у п. 43 рішення суд зазначив, що небезпека зникнення обвинуваченого «…повинна оцінюватися не тільки в світлі тяжкості покарання, але і виходячи зі всіх супутніх обставин, що можуть або підтвердити наявність цієї небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим»; там же п. 51 «попереднє ув`язнення не може бути «формою очікування» обвинувального вироку».

У наведеному у клопотанні прокурором рішенні «Бекчиєв проти Молдови» у п. 58 заначено, що «Очікування сурового вироку та тяжкість доказів можуть бути доречними, але не є вирішальними..». Схожі позиції ЄСПЛ неодноразово зазначав і у рішеннях щодо України, наприклад «Москаленко проти України» п. 36, «Невмержицький проти України», п.130, «Прокопенко проти України», п.41.

Враховуючи досліджені докази, а також цитовану вище практику ЄСПЛ, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим та прокурором, на виконання вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких обставин, клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи підозрюваного, який раніше судимий, має постійне місце мешкання, має тісні соціальні зв`язки, вважаю, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та підозрюваному можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт за місцем свого мешканням.

Крім того, на виконання вимог ч.5 ст.194 КПК України, підозрюваного слід зобов`язати: 1) прибувати до слідчого чи прокурора за першою вимогою; 2) здати на зберігання до слідчого відділення Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 193-194, 196, 205, 209, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшої слідчої СВ Глухівського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Недригайлівського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати до слідчого чи прокурора за першою вимогою;

2) здати на зберігання до слідчого відділення Недригайлівського ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного цією ухвалою, визначити два місяці з дня її постановлення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчого судді проголошено 27 січня 2020 року о 16 годині 30 хвилин.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Слідчий суддя: ОСОБА_1