КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступника начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, що має сина 2009 року народження, з вищою освітою, працівника Управління СБ України у Запорізькій області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , погодженого в.о. начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 здати на зберігання слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Покладенона ОСОБА_6 наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
3) здати на зберігання слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій та виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин. Разом з тим, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування відносно підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважав, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні, достатнім є застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді старший групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступник начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею безпідставно було проігноровано доводи сторони обвинувачення, викладенні в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

На думку прокурора, запобігти ризикам зазначеним у клопотанні, шляхом застосуваннябільш м`яких запобіжних заходів неможливо, оскільки існує реальна загроза з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, знищувати речові докази у справі, тощо, а застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів не запобігатиме існуючим ризикам, зазначеним в клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, упровадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебуває кримінальне провадження № 0001514 від 23 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами прокуратури Київської області.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у проханні надати та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_6 24 грудня 2019 року затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
25 грудня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.
25 грудня 2019 року слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , за погодженням з в.о. начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суд м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2019 рокувідмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, у вигляді тримання під вартою, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони є безпідставними, оскільки слідчим суддею під час застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту враховано наявність ризиків, зокрема і те, що ОСОБА_6 тривалий час працював в органах Служби безпеки України, в тому числі на посаді заступника начальника відділу захисту національної державності УСБУ в Запорізькій області, має знайомства з особами керівної ланки у різних правоохоронних органах, а органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 , для уникнення кримінальної відповідальності намагається використати свої владні повноваження та зв`язки.
Абстрактна можливість того, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість реального позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може змінити своє місце проживання, виїхати за межі території України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, також не є визначальною для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Інших переконливих доказів на підтвердження того, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не запобігатиме існуючим ризикам, прокурором не надано.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 , погодженого в.о. начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги залишити без змін,а апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні - заступника начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/864/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1