УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1075/19

07 лютого 2020 року

Слідчий суддя Костопільського районого суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову від 31 липня 2019 року, про закриття кримінального провадження №0000187 від 2 квітня 2019 року,

за участю сторони кримінального провадження ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим суддею розглядалась скарга адвоката ОСОБА_3 на постанову від 31 липня 2019 року, про закриття кримінального провадження №0000187 від 2 квітня 2019 року .

В судовому засіданні скаржник, подану скаргу підтримав з підстав зазначених в ній і просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, про час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника та дослідивши надані матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Так відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження

Відповідно до ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч.1ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У ст.84 КПК України зазначено, що доказами у кримінальному провадженні - є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є: показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Судом було досліджені матеріали кримінального провадження №0000187 від 2 квітня 2019 року, які були наданні слідчим на вимогу суду.

Аналізуючи вищенаведені документи судом встановлено, що органами досудового слідства при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не в повній мірі виконані всі можливі слідчі та процесуальні дії для всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

На думку слідчого судді, вищенаведене свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування в цілому, що призвело до прийняття слідчим процесуального рішення, яке не у повній мірі узгоджується з кримінальним процесуальним законом, а саме ст.223 КПК України, яка встановлює порядок та доцільність проведення слідчих дій органом досудового розслідування для ефективного та оперативного розслідування злочину.

З постанови слідчого вбачається, що дані вимоги кримінального процесуального закону у ході досудового розслідування ним були проігноровані.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя, керуючись ст.214,303, 306,307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову від 31 липня 2019 року, про закриття кримінального провадження №0000187 від 2 квітня 2019 року, задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Костопільського ВП ГУ НП України у Рівненській області від 31 липня 2019 року про закриття кримінального провадження №0000187 від 2 квітня 2019 року у Рівненській області.

Повний текст ухвали оголошено о 12 год.00 хв. 11 лютого 2020 року

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1