Єдиний унікальний номер судової справи 932/1279/20
Номер провадження 1-кп/201/1056/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2019 року за № 0001656 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпродзержинська (Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2019 року за № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 висловив думку про можливість призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом. При цьому, зазначив, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення прокурору відсутні, а тому вважав, що жодних перешкод для призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом не має.

З приводу об`єднання кримінального № 932/2545/20 (1кп/201/1122/2020), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України із даним кримінальним провадженням, вважав за доцільне об`єднати вказані провадження в одне.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 погодилася із позицією прокурора та вважала за можливе призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом. Також підтримала думку прокурора про доцільність об`єднання кримінального провадження № 932/2545/20 (1кп/201/1122/2020), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України із даним кримінальним провадженням в одне.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника з приводу обговорюваних питань у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 погодилася із позицією прокурора та вважала за можливе призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом.

При цьому, заперечувала проти об`єднання кримінального провадження № 932/2545/20 (1кп/201/1122/2020), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України із даним кримінальним провадженням в одне, посилаючись на порушення розумних строків судового розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника з приводу обговорюваних питань у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 погодився із позицією прокурора та вважав за можливе призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом.

При цьому, заперечував проти об`єднання кримінального провадження № 932/2545/20 (1кп/201/1122/2020), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України із даним кримінальним провадженням в одне.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника з приводу обговорюваних питань у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст наданого суду обвинувального акту, колегія суддів приходить до висновку про неможливість призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Виходячи з тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Така позиція, що повернення обвинувального акту має здійснюватися не лише в разі невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України, а й в інших випадках, передбачених КПК України, узгоджується і з висновком у постанові Верховного Суду України № 5-11кс15 від 25 травня 2015 року.

Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.

Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка згідно ч. 2 ст. 1 КПК України, є частиною національного кримінального процесуального законодавства України, визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52).

Отже, виходячи із змісту наданого суду обвинувального акту, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурором не були виконані належним чином, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню поряд з іншими обставинами, подія злочину (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно до наданого суду обвинувального акту обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Так, згідно обвинувального акту обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 інкримінується, що вони у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці дійшли згоди вчинити розбійний напад на потерпілу ОСОБА_13 , яка мешкає в будинку АДРЕСА_4 , з метою заволодіння майном останньої, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для її життя та з заподіянням насильства, небезпечного для її здоров`я, з проникненням у житло, обумовивши роль кожного у скоєнні злочину, відповідно до яких ОСОБА_8 та ОСОБА_10 мали проникнути до будинку потерпілої ОСОБА_13 та здійснити напад з метою заволодіння її майном, а ОСОБА_6 повинен залишитися біля будинку і слідкувати за навколишньою обстановкою з метою попередження інших співучасників про можливу появу співробітників поліції чи випадкових свідків.

Тим самим розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину та досягненні спільної мети, 22 липня 2019 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, та з заподіянням насильства, небезпечного для здоров`я особи, одягнули маски- балаклави чорного кольору, та взявши з собою знаряддя, які необхідні для скоєння вказаного злочину - викрутку та рації для перемовлення, прибули до будинку АДРЕСА_4 , перелізли через паркан вищевказаного домоволодіння та потрапили на територію подвір`я, після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , згідно відведеної ролі проникли до вищевказаного будинку шляхом віджимну вікна ванної, а ОСОБА_6 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, став спостерігати за навколишнім середовищем, з метою попередження невстановлених слідством співучасників злочину про можливу появу громадян або працівників поліції, тим самим забезпечував їх злочинні дії.

Після цього, ОСОБА_8 , знаходячись в середині будинку, підійшов до потерпілої ОСОБА_13 та відразу наніс останній не менш чотирьох ударів в область голови, тулубу та верхніх кінцівок, у вигляді численних синців та крововиливів (повний опис яких вказаний в обвинувальному акті), від яких потерпіла впала на підлогу, чим вчинив насильство, небезпечне для її здоров`я.

Після чого ОСОБА_8 висказав потерпілій вимогу негайно віддати йому всі грошові кошти, а у разі відмови він її вб`є. Потерпіла ОСОБА_13 сприйнявши дану погрозу, як реальну, небезпечну для свого життя та неминучу, у разі невиконання вимоги, тобто таку, що дійсно може бути реалізована, побоюючись за своє життя, встала та відразу побігла в іншу кімнату, а ОСОБА_8 прослідував за нею.

В цей час, ОСОБА_10 , виконуючу відведену йому роль, зайшов в іншу кімнату будинку, де побачив ОСОБА_14 , який являється онуком потерпілої ОСОБА_13 , підійшовши до останнього, використовуючи заздалегідь заготовлену викрутку тильною її частиною наніс останньому удар по голові, спричинивши тілесні ушкодження (опис яких викладений в обвинувальному акті), чим вчинив насильство, небезпечне для його здоров`я.

Після цього, ОСОБА_10 , продовжуючи погрожувати вищевказаною викруткою висказав ОСОБА_14 вимогу негайно віддати йому всі грошові кошти, а в разі відмови - він його вб`є. ОСОБА_14 , сприйнявши дану погрозу, як реальну, небезпечну для свого життя та неминучу, у разі невиконання вимоги, тобто таку, що дійсно може бути реалізована, побоюючись за своє життя, відповів, що не знає де кошти.

Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , реалізуючи спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, із заподіянням насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу заволоділи майном потерпілої ОСОБА_13 : двома золотими кільцями «Swarowski», вартістю 2 000 гривень кожне; золотим браслетом «Swarowski» вартістю 3 999 гривень, та покинули місце вчиенння злочину і розпорядилися викраденим майном на вланий розсуд.

Так, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню із подальшим обов`язковим викладенням в обвинуваченні такі фактичні обставини, як подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, інше), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета тощо.

Однак, як слідує із обвинувального акту органом досудового розслідування взагалі невстановлений та відповідно невідображений мотив вчинення інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Також, в обвинуваченні, як взагалі не міститься опису механізму нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_13 , зокрема, не вказано чим саме обвинувачений наніс не менш чотирьох ударів потерпілій, так і не міститься опису обставин, при яких нападники безпосередньо заволоділи майном потерпілої ОСОБА_13 , у той час, коли згідно обвинувачення остання втекла в іншу кімнату від ОСОБА_8 і на цьому опис події нелогічно закінчується.

Окремо, колегія суддів звертає увагу на наявність у викладі обвинувачення посилань, що ОСОБА_6 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, став спостерігати за навколишнім середовищем, з метою попередження невстановлених слідством співучасників злочину, у той час, коли жодних даних про наявність ще інших невідомих осіб, що скоїли розбійний напад на потерпілу ОСОБА_13 спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , у наданому суду обвинувальному акті не міститься, роль зазначених невставлених осіб у викладених фактичних обставинах скоєного злочину нерозкрита.

Крім того, розбоєм вважається напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, зокрема, умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, тощо.

При цьому, відкрите заволодіння чужим майном поєднане із заподіянням лише легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та відповідно не утворює інкримінованого обвинуваченим складу кримінального правопорушення, а є кваліфікуючою ознакою грабежу.

Між тим, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченим, взагалі відсутнє зазначення ступеню тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_13 , що є важливою складовою об`єктивної сторони цього злочинну і безумовно обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні з обов`язковим відображенням її в обвинуваченні.

Таким чином, виходячи із викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення саме у такому вигляді, без зазначення мотиву злочину, ступеню тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень потерпілій, ролі невстановлених слідством співучасників злочину, механізму заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та способу заволодіння її майном, вочевидь, вказує, що обвинувачення неконкретизоване, а отже створює передумови до порушення права на захист обвинувачених.

З урахуванням наведеного, колегія суддів позбавлена можливості призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, оскільки наведені порушення закону не можуть бути усунені під час судового розгляду, а суттєво порушене право обвинувачених на захист під час досудового розслідування не може бути поновлене судом.

Поряд із цим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року матеріли кримінального провадження № 932/2545/20 (1кп/201/1122/2020), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України передані складу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_3 який вже здійснює судове провадження стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187 КК України для вирішення питання про його об`єднання із даним обвинувальним актом.

Однак, ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про повернення даного обвинувального акту прокурору, з підстав його невідповідності вимогам кримінального процесуального закону, що, у свою чергу, унеможливлює вирішення питання про об`єднання даних кримінальних проваджень в одне, матеріали кримінального провадження № 932/2545/20 (1кп/201/1122/2020), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002329 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України підлягають поверненню визначеному у порядку ст. 35 КПК України складу суду.

За наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2019 року за № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 42, 91, 291, 314, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2019 року за № 0001656 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 00 хвилин 21 травня 2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3