ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 621/1977/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2064/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Повернення обвинувального
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13 03 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення районного суду.

Ухвалою вказаного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000351 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України повернуто прокурору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення судом першої інстанції кримінального процесуального законодавства, просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 повністю дотримано вимоги КПК України щодо змісту та відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, у тому числі послідовно викладено фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, які прокурор вважає встановленими, описано подію кримінального правопорушення та викладено формулювання обвинувачення з додержанням вимог КПК України.

Крім того, вказує, що фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті є достатніми для повного розуміння обвинуваченим суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд мотивував своє рішення тим, що вищевказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 містить тільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими і правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, при цьому не містить формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до положень частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким звершується досудове розслідування.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України під обвинуваченням розуміється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного вбачається, що обвинувальний акт в обов`язковому порядку повинен містити формулювання обвинувачення, в межах якого проводиться судовий розгляд.

При цьому, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, посилання суду першої інстанції на відсутність в обвинувальному акті окремого зазначення формулювання обвинувачення є слушним, оскільки диспозиція статті 263 КК України дійсно має відсилання до підзаконних нормативних актів, які регулюють порядок і умови поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, проте у даному обвинувальному акті посилання на відповідні пукти спеціальних нормативно-правових актів відсутнє.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Європейській конвенції з прав людини, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішими елементами кримінального переслідування, оскільки не тільки впливають на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

Згідно ч.1 ст. 348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України з наведених в оскаржуваній ухвалі підстав. Вказані порушення дійсно є такими, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, у зв`язку з чим обвинувальний акт правомірно повернуто прокурору, для усунення недоліків.

Колегія суддів вважає, що відсутність формулювання пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження. Крім того, може позбавити суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення та розглянути кримінальне провадження в його межах.

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що обвинувальний акт відповідає статті 291 КПК України є необґрунтованим, оскільки обвинувачення має бути викладено в чіткій формі.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту прийнято із додержанням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим, підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування вищевказаної ухвали відсутні.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 13 03 2020 року про повернення обвинувального акту по справі щодо ОСОБА_7 як обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ___________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4