ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1424/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2019 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2019 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харків громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 07.10.2014 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, 69, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, 69,70 КК України до 3-х років позбавлення волі, 23.11.2016 року звільнений умовно достроково на невідбутий строк 3 місяця1 день;
- 06.09.2018 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1-го року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України з призначенням йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 850 грн..

Вказаним вироком встановлено, що 20.10.2019 р. в період часу з 17:58 год. по 18:01 год. ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні торгівельного залу супермаркету «АТБ-835» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнинців 50/29, підійшов до торгівельного стелажу з продукцією плиток шоколаду та діючи умисно, повторно, за злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і його злочинним намірам перешкодити не зможе, шляхом вільного доступу, взяв десять штук плиток шоколаду ТМ «Millenium Cold» «чорний з цільними лісовими горіхами» вагою 100 г. кожна, вартістю 27,70 гривень кожна, та поклавши вказаний товар в праву та ліву кишені своєї куртки, з метою отримання можливості розпорядитись викраденим майном, пройшов через касову зону, та не заплативши касиру направився до виходу з супермаркету, але в цей момент був зупинений охоронцем зазначеного супермаркету, тобто ОСОБА_7 не мав можливості розпорядитися викраденим майном.
Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі. В результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_7 намагався спричинити супермаркету «АТБ-835» ТОВ «АТБ-Маркет», матеріальний збиток на суму згідно висновку судово товарознавчої експертизи 277 гривень.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подала на нього апеляційну скаргу в якій просить вирок Московського районного суду м.Харкова від 10.12.2019 року скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом при призначенні покарання було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що виразилось в необґрунтованому призначенні покарання у вигляді штрафу. Так ч.2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від 3 до 6 місяців, або обмеження волі на строк до 5 років або позбавлення волі на той самий строк та взагалі не передбачає покарання у виді штрафу. Крім того зазначає, що при призначенні покарання у виді штрафу суд повинен був застосувати ст. 69 КК України та належним чином обґрунтувати прийняте рішення

Заслухавши доповідь судді; пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; думку обвинуваченого, який просив залишити вирок без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє. Клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час судового провадження в суді першої інстанції, або дослідження нових доказів від учасників процесу не надходило.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора, щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх обґрунтованими.

Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 850 грн, хоча санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Таким чином суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та необґрунтовано призначив останньому покарання у виді штрафу
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України , суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Призначаючи покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину;
дані про особу обвинуваченого, який раніше був судимий за корисливі злочини, на спеціалізованих обліках не перебуває, має на утриманні матір ОСОБА_9 , 1944 року народження, яка є пенсіонеркою та має захворювання «Паркінсон»;
обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину і встановленні істини по справі;
відсутність обставин, що обтяжують його покарання;

і вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого; наявність на утриманні хворої матері; вимоги апеляційної скарги прокурора щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням; положення ст. 404 КПК України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і не вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим погіршується становище обвинуваченого, колегія суддів вважає необхідним на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 420, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженнізадовольнити.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки .

На підставі ч.1 ст. 76, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок Московського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -