Код суду 233 Справа № 229/3854/19
Вирок
Іменем України
12 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дружківка, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21 серпня 2012 року Красноармійським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.;
- 02 грудня 2013 року Добропільським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 19 серпня 2015 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.;
- 10 грудня 2015 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 17 жовтня 2016 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 71 КК України, до нового вироку частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дружківського міського суду Донецької області від 10 грудня 2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі; 05 лютого 2019 року звільнився з Торецької виправної колонії Донецької області умовно достроково, не відбутий строк покарання становить 1 рік 8 місяців 12 днів;
- 16 вересня 2019 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 17 жовтня 2016 року, остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дружківка, Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, працездатного, який не працює та не навчається, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17 жовтня 2016 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Вироком Донецького апеляційного суду 22 липня 2019 року вирок стосовно ОСОБА_6 скасовано; ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_6 визнано виннуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 03 грудня 2019 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України частково зараховано покарання за вироком Донецького апеляційного суду від 22 липня 2019 року у виді позбавлення волі строком 4 роки, та остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, у виді позбавлення волі строком на 5 років,
обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, а повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин:
03 травня 2019 року близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився біля кафе «МАН» у м. Дружківка, Донецької області, по вул. Олекси Тихого, де проводив своє дозвілля, розпиваючи спиртні напої.
Після розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив прослідувати до свого знайомого ОСОБА_7 за місцем працевлаштування останнього, а саме: до приміщення Центральної міської лікарні, яка розташована за адресою: вул. Котляревського, 151, с. Яковлівка, м. Дружківка, Донецької області.
У подальшому, 03 травня 2019 року близько 09 години 30 хвилин, прийшовши за вищевказаною адресою, зайшовши шляхом вільного доступу до приміщення Офтальмологічного відділення Центральної міської лікарні, яка розташована за адресою: вул. Котляревського, 151, с.Яковлівка, м. Дружківка, Донецької області, ОСОБА_5 свого знайомого ОСОБА_7 не знайшов, а тому вирішив продовжити пошуки останнього, вільно пересуваючись по приміщенню Офтальмологічного відділення Центральної міської лікарні, задля того щоб його знайти, у зв`язку з чим, вирішив зайти до приміщення палати № 1 Офтальмологічного відділення Центральної міської лікарні, яка розташована за адресою: вул. Котляревського, 151, с. Яковлівка, м. Дружківка, Донецької області.
Надалі, 03 травня 2019 року близько 09 години 40 хвилин, зайшовши шляхом вільного доступу всередину приміщення палати № 1 Офтальмологічного відділення Центральної міської лікарні за адресою: вул. Котляревського, 151, с. Яковлівка, м. Дружківка, Донецької області, ОСОБА_5 побачив, що на тумбочці, яка розташована з правої сторони при вході до палати, біля ліжка, лежить мобільний телефон та побачивши, що у палаті нікого немає у ОСОБА_5 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел спрямований на таємне, умисне, повторне, викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій раніше виниклий злочинний намір, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в приміщенні палати № 1 Офтальмологічного відділення Центральної міської лікарні, яка розташована за адресою: вул. Котляревського, 151, с. Яковлівка, м. Дружківка, Донецької області нікого немає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в середині палати № 1 Офтальмологічного відділення Центральної міської лікарні, яка розташована за адресою: вул. Котляревського, 151, с. Яковлівка, м. Дружківка, Донецької області викрав належне потерпілому ОСОБА_8 майно, а саме мобільний телефон марки «Nokia C2» в корпусі чорного кольору, вартістю 250 грн. 00 коп.
Після чого, утримуючи при собі викрадене чуже майно, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 250 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім цього, ОСОБА_5 , будучи особою раніше неодноразово судимою за корисливі злочини, та маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна та подальшого звернення його в свою користь, розуміючи протиправний характер своїх дій, вчинив злочин за наступних обставин: 02 травня 2019 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись по вулиці Енгельса, м. Дружківка, зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де проводили своє дозвілля та вживали спиртні напої. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.
Так, 02 травня 2019 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, направився до громадянки ОСОБА_11 , яка приходиться бабусею його знайомого ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Знаходячись за вищевказаною адресою ОСОБА_5 шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_11 , повідомив їй, що потрібні грошові кошти для швидкого оформлення на роботу її онука ОСОБА_10 . Почувши дану інформацію, остання винесла та передала грошові кошти у сумі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок та передала їх ОСОБА_5 , який в свою чергу не збирався виконувати свою обіцянку та з місця вчинення злочину з грошовими коштами зник, розпорядившись ними в подальшому на свій розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 320 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
Крім того, 28 травня 2019 року близько 07 години 00 хвилин, ОСОБА_5 пішов у гості до ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з яким вживали спиртні напої. Після розпиття спиртних напоїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили таємно викрасти будь яке майно та з цією метою направилися до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_12 .
Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_12 на загальну суму 3575 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 03 червня 2019 року ОСОБА_5 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 , з яким вдвох направилися на річку «Кривий Торець», яка знаходиться на території м. Дружківка, Донецької області, де вони проводили своє дозвілля та вживали спиртні напої, в ході чого побачили двох неповнолітніх хлопців, а саме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які приїхали на вищезазначену річку на велосипедах. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення вищезазначених велосипедів та він запропонував це зробити ОСОБА_6 на що останній погодився.
Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи таємно, умисно повторно, з корисливих мотивів, заволодів спортивним велосипедом марки «ARDIS», який належить неповнолітньому ОСОБА_13 вартість якого згідно висновку експерта від 28 серпня 2019 року становить 7109 гривень 26 копійок, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_13 на загальну суму 7109 гривень 26 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Окрім цього, 19 липня 2019 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 знаходився в приміщенні букмекерської контори, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 . В цей час близько 18 години 45 хвилин ОСОБА_5 побачив раніше не знайомого йому чоловіка, а саме ОСОБА_15 , який також перебував у вищезазначеному приміщенні, та у нього раптово виник злочинний намір спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_15 у якого попросив мобільний телефон з метою подзвонити на що ОСОБА_15 передав йому свій мобільний телефон марки «Sony» модель «Xperia-C3», вартість якого згідно висновку експерта від 27 серпня 2019 року становить 1875 гривень 00 копійок.
Після чого, ОСОБА_5 , не збираючись повертати вищевказаний мобільний телефон власнику, а саме ОСОБА_15 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вищевказаним мобільним телефоном в подальшому на свій розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_15 , матеріальний збиток на суму 1875 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
За умовами угоди ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду кримінального провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі, викладеному в обвинувальних актах.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно буде призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16 вересня 2019 року остаточно призначено покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі.
Крім того, ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, в тому числі корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, а повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин:
24 травня 2019 року близько 10 години 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 біля магазину «Цезар», який розташований за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Короленко, 12, з яким вони разом вживали спиртні напої. Приблизно через 20 хвилин до них підійшов та приєднався до вживання спиртних напоїв ОСОБА_19 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , у свою чергу ОСОБА_5 пішов по своїм справам.
В цей час ОСОБА_6 разом з ОСОБА_19 послідкували до домоволодіння, де мешкає ОСОБА_19 . Знаходячись біля будинку АДРЕСА_6 , ОСОБА_19 , сів на лавочку на заснув, а у ОСОБА_6 , який це побачив, виник злочинний намір спрямований на таємне викрадання чужого майна
Реалізуючи свій злочинний намір спрямований таємне викрадення чужого майна, діючи, умисно, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 через на заперті двері проник до вищевказаного будинку та попрямував до спальної кімнати, звідки викрав телевізор TV LCD Samsung LE32B45OC4WXU, вартість якого згідно висновку експерта від 13 серпня 2019 року становить 3650 гривень 00 копійок, та тюнер Sat Integral S-1268HD вартість якого згідно висновку експерта від 13 серпня 2019 року становить 384 гривень 00 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_19 на загальну суму 4034 грн. 00 коп.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаним із проникненням у житло, вчинена повторно.
Крім того, 28 травня 2019 року близько 07 години 00 хвилин у гості до ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , прийшов ОСОБА_5 , з яким вони почали вживати спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили викрасти будь яке майно та з цією метою вони направилися до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_12 .
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 03 червня 2019 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 , з яким вони направилися на річку «Кривий Торець», яка знаходиться на території м. Дружківка, Донецької області, де вони проводили своє дозвілля та вживали спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв вони побачили двох неповнолітніх хлопців, а саме ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які приїхали на вищезазначену річку на велосипедах.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення вищезазначених велосипедів та він запропонував це зробити ОСОБА_6 на що останній дав свою згоду.
Продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи таємно, умисно повторно, з корисливих мотивів, викрав спортивний велосипед марки «Дакар», який належить неповнолітньому ОСОБА_14 , вартість якого згідно висновку експерта від 28 серпня 2019 становить 2135 гривень 00 копійок після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном в подальшому на свій власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_14 на загальну суму 2135 гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 14 червня 2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в магазині «Сільпо», що розташований за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 32, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до полиці з алкогольно - горілчаними виробами та діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів викрав пляшку коньяку вірменського (бренді) торгової марки «Арарат» 5 зірок, об`ємом 0,5 л. виробника ЗАТ «Єреванський коньячний завод Республіки Вірменія», вартістю 330 грн. 40 коп.
Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим завдав ТОВ «СІЛЬПО ФУД» майнову шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
За умовами угоди ОСОБА_6 зобов`язався під час судового розгляду кримінального провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі, викладеному в обвинувальному акті.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди, ОСОБА_6 буде призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно буде призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 02 серпня 2019 року, тобто з моменту взяття останнього під варту.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Так, згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, а саме в таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб; в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.
При цьому обвинувачений ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на її призначення.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити, призначивши узгоджене покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив вказану угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого покарання.
В угоді про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, у яких беруть участь потерпілі. Так, всіма потерпілими, а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , представником потерпілого ОСОБА_18 , потерпілою ОСОБА_12 та ОСОБА_11 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості від 12 березня 2020 року була укладена з обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , що відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно буде призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16 вересня 2019 року остаточно призначено покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі.
При призначенні певного виду та конкретної міри покарання, суд згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу обвинувачених, а також враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим ОСОБА_5 добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 12 березня 2020 року між прокурором Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 (за участю захисника ОСОБА_4 , на підставі письмової згоди потерпілих) і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб), ч. 3 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб), ч. 2 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно), за яким належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Згідно з угодою обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме в в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та в таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При цьому обвинувачений ОСОБА_6 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на її призначення.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену в угоді міру покарання.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити, призначивши узгоджене покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив вказану угоду про визнання винуватості, укладену з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого покарання.
В угоді про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжким злочином, у яких беруть участь потерпілі. Так, всіма потерпілими, а саме: ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , представником потерпілого ОСОБА_20 , потерпілою ОСОБА_12 та представником потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» ОСОБА_21 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості від 12 березня 2020 року була укладена з обвинуваченим ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_4 , що відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до 5 років 2 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року остаточно до 5 років 6 місяців позбавлення волі.
При призначенні певного виду та конкретної міри покарання, суд згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу обвинувачених, а також враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 1998 року перебуває на обліку в ВСП УЛПУ «МНД м. Краматорська» у м. Дружківка з діагнозом «синдром алкогольної залежності», раніше судимий, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим ОСОБА_6 добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, форма та зміст угоди відповідає вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 12 березня 2020 року між прокурором Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 (за участю захисника ОСОБА_4 , на підставі письмової згоди потерпілих) і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб), ч. 2 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб), за яким належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід призначати із застосуванням ст. 70 КК України.
Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати: (на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2540 від 27.08.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.; судово-товарознавчої експертизи № 2604 від 02.09.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.; судово-товарознавчої експертизи № 1917 від 13.06.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.) у загальному розмірі 510 (п`ятсот десять) грн., відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .
Процесуальні витрати: (на проведення судової товарознавчої експертизи № 2/20-692 від 16.07.2019 року у розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 03 (три) коп.; судово-товарознавчої експертизи № 2409 від 13.08.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.; судово-товарознавчої експертизи № 2549 від 28.08.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.) у загальному розмірі 811 (вісімсот одинадцять) грн. 03 (три) коп., відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати (на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2108 від 03.07.2019 року) у розмірі 170 (сто сімдесят) грн., відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України слід покласти на обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання. Одночасно, враховуючи те, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі за іншим вироком, до набрання цим вироком законної сили його тимчасово залишити в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)».
Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 14 ст. 368 КПК України, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, роз`яснення, викладені у Листі ВССУ «Про судову практику застосування судами першої інстанції та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)», слід залишити до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості, укладену 12 березня 2020 року між прокурором Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12 березня 2020 року покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16 вересня 2019 року ОСОБА_5 призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня ухвалення вироку з 12 березня 2020 року.
Повністю зарахувати ОСОБА_5 в рахунок відбуття остаточного покарання за даним вироком відбутий строк покарання, визначений за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16 вересня 2019 року по день ухвалення даного вироку.
Угоду про визнання винуватості, укладену 12 березня 2020 року між прокурором Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12 березня 2020 року покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня ухвалення вироку з 12 березня 2020 року.
Повністю зарахувати ОСОБА_6 в рахунок відбуття остаточного покарання за даним вироком відбутий строк покарання, визначений за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 03 грудня 2019 року (з 19 червня 2019 року) по день ухвалення даного вироку.
Цивільний позов не заявлений.
- мобільний телефон марки «Sony» модель «Xperia-C3», чорного кольору вважати повернутими за належністю потерпілому ОСОБА_15 ;
- велосипед марки «ARDIS» - вважати повернутим за належністю представнику потерпілого ОСОБА_18 ;
- пляшку коньяку «Арарат» 5 зірок вважати повернутим за належністю представнику потерпілого ТОВ «СІЛЬПО ФУД» ОСОБА_22
- велосипед марки «Дакар» чорно-білого кольору - вважати повернутим за належністю представнику потерпілого ОСОБА_20 ;
- ноутбук марки «Acer» чорного кольору - вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_12 ;
- мобільний телефон марки «Nokia C2» в корпусі чорного кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області (відповідно квитанції № 2-1529, порядковий номер 941) повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
- тюнер Sat Integral S-1268HD, який зберігається в камері зберігання речових доказів Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області (відповідно квитанції № 2-1554, порядковий номер 966) повернути за належністю потерпілому ОСОБА_19 ;
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2540 від 27.08.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.; судово-товарознавчої експертизи № 2604 від 02.09.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.; судово-товарознавчої експертизи № 1917 від 13.06.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.) у загальному розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів (на проведення судової товарознавчої експертизи № 2/20-692 від 16.07.2019 року у розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 03 (три) коп.; судово-товарознавчої експертизи № 2409 від 13.08.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.; судово-товарознавчої експертизи № 2549 від 28.08.2019 року у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.) у загальному розмірі 811 (вісімсот одинадцять) гривень 03 (три) копійки.
Стягнути в рівних частках на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта (на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2108 від 03.07.2019 року):
- з ОСОБА_5 - 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок;
- з ОСОБА_6 - 85 (вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок;
Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання. Одночасно, враховуючи те, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі за іншим вироком, до набрання цим вироком законної сили його тимчасово залишити в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)».
Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)», до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Роз`яснити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового розгляду.

Суддя ОСОБА_1