В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0002697, внесеного 15.09.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утримання малолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого зварювальником ТОВ «Агробудмеханізація», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 24.06.1996 Білоцерківським районним судом Київської області за ст. 81 ч. 3, ст. 89 ч. 1, ч. 1 ст. 42 КК України (1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України виконання покарання відстрочено на 2 роки; 2) 08.05.1997 Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України (1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна з приєднанням невідбутого покарання по вироку від 24.06.1996. Звільнений 22.02.2000 з Шепетівської ВК № 98 Хмельницької області умовно-достроково з невідбутим строком 6 місяців 19 днів, із застосуванням ст. 52 КК України; 3) 03.04.2001 Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. Звільнений 19.04.2005 умовно-достроково з невідбутим строком 7 місяців 6 днів з застосуванням ст. 81 КК України (2001 року); 4) 09.11.2006 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 09.09.2009 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 8 днів, із застосуванням ст. 81 КК України; 5) 24.12.2010 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Звільнений 21.06.2013 умовно-достроково з невідбутим строком 8 місяців 11 днів згідно ст. 81 КК України; 6) 27.03.2014 Бориспільським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 23.01.2018 умовно-достроково з невідбутим строком 11 місяців 27 днів, на підставі ст. 81 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

потерпіла: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

15.09.2019 приблизно о 15.10 год. ОСОБА_3 , маючи не зняті та не погашені в установленому Законом порядку судимості, за вчинення корисливих злочинів проти власності, проходячи біля продуктового магазину по вул. Ярослава Мудрого, 76 в м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, маючи намір на вчинення крадіжки, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед «Crossridespider» належний ОСОБА_6 , який стояв поряд із магазином.
Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 спричиненив матеріальну шкоду на суму 3025,80 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
27.12.2019 під час судового розгляду відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.
За умовами цієї угоди сторони, а саме потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 2 ст. 185 КК України у зазначеному діянні.
Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та відповідно до ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням певних обов`язків. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення, від надання пояснень відмовився, враховуючи наявність повної згоди з встановленими обставинами правоохоронними органами. Також підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 підтримала угоду, просила її затвердити на викладених в ній умовах.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зважає на таке.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисні злочини, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційне працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, повне відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При цьому, суд не вбачає підстав для визнання обтяжуючою обставиною рецидив злочину, як про те вказано в обвинувальному акті, оскільки, як роз`яснено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про повторність, сукупність та рецидив злочину та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010, якщо рецидив злочину утворює одночасно і повторність, що передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію, то за ч. 4 ст. 67 КК України суд не може при призначенні покарання ще раз враховувати повторність або рецидив злочину як обставину, що обтяжує покарання.

Крім цього, судом врахований висновок органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк обвинуваченому, відповідно до якого останній має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк не можливий та становить небезпеку. Однак, у разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання такого обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просила суд затвердити угоду.
Укладена між потерпілою та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено. Запобіжний захід не обирався.
Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 27.12.2019 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27.12.2019 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Речовий доказ, а саме: велосипед марки «Crossridespider» який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити у останній, як у власника майна.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.
Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1