Справа №212/2938/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000663 від 17 березня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новопілля, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянин України, маючий середню освіту, не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000663 від 17 березня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 року, близько о 19.30 годині ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні під`їзді №1 будинку №46, який розташований на 5-му мікрорайоні Зарічний в Покровському районі м.Кривого Рогу, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності можливих свідків чи очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного, таємно викрав з кишені потерпілої ОСОБА_5 майно а саме: мобільний телефон марки «Samsung А750 Galaxy А7 2018» золотистого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 6499,22 гривень, (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1597 від 16.04.2020 року).

Після чого, ОСОБА_4 з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення втік, звернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 6499,22 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнав повністю, зазначив, що все викладене в обвинувальному акті це правда та додатково суду пояснив, що в той день, а саме 16 березня 2020 року прийшов до потерпілої та розмовляв з потерпілою під`їзді будинку. Обняв потерпілу та взяв у потерпілої мобільний телефон, що знаходився в кармані халату. В подальшому йому телефонувала потерпіла та просила повернути мобільний телефон. Наступного дня мобільний телефон заклав до ломбарду, отримав гроші в сумі 1700 гривень, які витратив на продукти харчування та алкогольні напої. На питання головуючого повідомив, що не являється інвалідом.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 16 березня 2020 року зателефонував ОСОБА_6 та запропонував зустрітися. На поверсі під`їзду почали спілкувати. Почула, що зателефонував телефон, ОСОБА_6 вже знаходився на першому поверсі, а вона знаходилась на п`ятому поверсі. Як брав телефон ОСОБА_6 не бачила і не чула, на ії прохання повернути телефон ОСОБА_7 обіцяв його повернути, але не повернув. В подальшому слідчий телефон повернув. Просить суд призначити покарання для обвинуваченого, яке просить прокурор у судових дебатах .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину та усунення матеріального збитку .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_4 не працює офіційно, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, погоджуючись з думкою прокурора, щодо призначення відносно обвинуваченого певного виду покарання та розміру цього покарання, беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосуванні ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у виді громадських робіт.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 судом не обиралась.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ч.9 ст..100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України у виді 100 (Сто) годин громадських робіт.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мобільний телефон марки «Samsung А750 Galaxy А7 2018» золотистого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , що повернуто потерпілій ОСОБА_5 на зберігання під розписку, залишити правоволодівцю ОСОБА_5 .

-DVD+R диск ємкістю 4,7 ГБ - знаходиться в матеріалах даного кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1