Номер провадження: 11-сс/813/86/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.12.2019 року в кримінальному провадженні №0000412 від 06.03.2019 року, -
встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №0000412 від 06.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 235000 (двісті тридцять п`ять тисяч) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України строком до 11.02.2020 року відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Одеси; українця, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000412 від 06.03.2019 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, за наступних обставин.
25.08.2018 року близько 05.00 години ОСОБА_8 разом з особами матеріали відносно яких виділенні в окреме провадження знаходячись за адресою: м. Одеса, об`їзна дорога кут вул. Лиманної шахрайським шляхом заволоділи майном, що належить потерпілому ОСОБА_10 , а саме: насінням соняшнику масою 22,5 тони.
06.03.2019 року відомості про вчинені кримінальні правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000412. 11.12.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України. 12.12.2019 року слідчий СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.12.2019 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 235000 (двісті тридцять п`ять тисяч) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України строком до 11.02.2020 року.
На зазначену ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. В апеляційній скарзі захисник зазначає про необґрунтованість підозри та на відсутність ризиків, на які послався слідчий в клопотанні та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, просить врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки.
Заслухавши суддю-доповідача; захисникаОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді застави визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 182 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив наявність обґрунтованої підозри, дані про особу підозрюваного та відсутність доведеності прокурором застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, натомість, в зв`язку з встановленими в судовому засіданні обставинами раніше не судимий, є інвалідом 3-ї групи з дитинства, має малолітню дитину, на утримання якої сплачує аліменти, має місце реєстрації і проживання в м. Одесі, та на законних підставах прийшов до висновку про достатність обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави у розмірі 235000 гривень, що становить суму завданої злочином матеріальної шкоди.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність саме цього запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_10 від 28.08.2018 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29.08.2018 року, протоколи допитів свідків: ОСОБА_11 від 03.11.2018 року; ОСОБА_12 від 15.12.2018 року; ОСОБА_13 від 27.10.2018 року; ОСОБА_14 від 13.08.2019 року; ОСОБА_15 від 29.11.2019 року; ОСОБА_16 від 13.10.2018 року; протокол огляду місця події під час якого було виявлено та вилучено транспортний засіб «DAF» білого кольору зі встановленим на ньому напівпричепом від 22.11.2018 року; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідками вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, зокрема фактом інкримінування підозрюваному тяжкого злочину, пов`язаного із шахрайством вчиненим у великих розмірах, на думку апеляційного суду, виправдовують собою можливість обрання відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як застава у зазначеному розмірі.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч.2 ст.87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду».

Зважаючи на суспільний інтерес, наявний у даному кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування, підозрюваному запобіжного заходу у виді застави у розмірі, визначеному слідчим суддею, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Слідчий суддя правильно вирішив, що застава в цьому розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків. Стороною захисту не надано будь-яких доказів, які вказують на відсутність ризиків.

На думку апеляційного суду, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та висунутої підозри у вчиненні тяжкого злочину, визначений слідчим суддею розмір застави є достатнім і прийнятним також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, доводи захисника щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді застави.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують обрання саме такого виду запобіжного заходу і саме у такому розмірі.

Під час апеляційного розгляду будь-яких порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що на момент розгляду апеляційної скарги досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження закінчено, обвинувальний акт скеровано до суду для розгляду по суті.

Таким чином, на момент розгляду апеляційної скарги застава у розмірі, визначеному слідчим суддею, внесена не була, а оскаржувана ухвала у зв`язку з цим фактично втратила чинність.

Відповідно до вимог ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Згідно ч. 6 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор повідомив, що обвинувальний акт направлений до Суворовського районного суду м. Одеси для розгляду по суті та 24.01.2020 року було проведено підготовче судове засідання, за результатами якого призначений судовий розгляд, однак прокурором не було ініційовано та заявлено жодних клопотань щодо обрання чи зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу, в тому числі і у зв`язку з невиконанням ухвали слідчого судді від 19.12.2019 року про обрання запобіжного заходу у виді застави.

Оскільки досудове розслідування кримінального провадження закінчено і обвинувальний акт передано до суду, апеляційний суд позбавлений будь-яких повноважень щодо застосування відносно підозрюваного запобіжних заходів, оскільки на даній стадії питання щодо запобіжного заходу обвинуваченій особі має вирішувати суд першої інстанції в ході підготовчого провадження та судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 376, 395, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 19.12.2019 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4