Справа № 638/4447/18
Провадження № 1-кс/638/424/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід прокурорам, які є процесуальними керівниками у кримінальному провадженні № 0001517, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з даною заявою, в обґрунтування якої вказує, що не довіряє групі прокурорів кортрі є процесуальним керівництвом у кримінальному провадженні № 0001517, вважає, що процесуальне керівництво у даному провадженні умисно проводе досудове розслідування необґрунтовано, без проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин.

Дослідивши подану заяву, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Положеннями ст. 77 КПК України визначені підстави для відводу прокурора, слідчого.

Зокрема, пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК передбачено, що прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Разом з цим, надані на розгляд слідчого судді матеріали не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про упередженість прокурорів, які є процесуальними керівниками у кримінальному провадженні № 0001517 та наявності підстав для його відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Обставини, на які посилається заявник в своїй заяві, не можуть бути підставою для відводу прокурора, оскільки не свідчать про його упередженість або зацікавленість у кримінальному провадженні.

Крім того, слід звернути увагу заявника на наступне.

Положеннями ст. 22 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України закріплено право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, відповідно до встановленого цією статтею переліку рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені.

Згідно з ч. 3 ст. 303 КПК, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

За змістом ст. 94 КПК, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З викладеного вбачається, що прийняття прокурором процесуальних рішень у кримінальному провадженні не свідчить про його упередженість в цьому провадженні. До того ж, залежно від стадії кримінального провадження, дії чи бездіяльність, так само як і процесуальні рішення, можуть бути предметом оскарження до слідчого судді, суду, а також предметом оцінки відповідних доказів, зібраних з допущенням таких порушень щодо їх належності, допустимості та достовірності на стадії судового розгляду.

Таким чином, оскільки не встановлено обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурорів процесуальних керівників у кримінальному провадженні, керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурорам, які є процесуальними керівниками у кримінальному провадженні № 0001517- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1