Справа №295/86/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в режимі відеоконференції з ДУ "Житомирська установа виконання покарань (№8)" заяву засудженого ОСОБА_3 про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке,-

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_3 звернувся з заявою про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке. Зазначив, що за час відбування покарання щиро розкаявся, жалкує про вчинене. Одружився, має місце реєстрації та можливість працевлаштуватися, про що свідчать клопотання про передачу його на поруки.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав по доводах викладених в ньому.

Захисник клопотання підтримав та просив його задовольнити з врахуванням позиції викладеної у рішенні Європейського Суду "Пєтухов проти України".

Представник установи висловив думку про відмову в задоволенні заяви.

Прокурор висловив думку про відмову в задоволенні заяви, оскільки заміну покарання на більш м`яке можливе тільки до засуджених, яким призначено строкове покарання.

Заслухавши пояснення засудженого, захисника, представника установи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Харківського обласного суду від 11.05.1998 ОСОБА_3 засуджено за ст.ст. 94, 142 ч.3, 93 п.п. "а", "з",42 КК України до смертної кари, з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 25.08.1998 вирок суду від 11.05.1998 залишено без змін.

Ухвалою Харківського обласного суду від 29.06.2000 призначене засудженому ОСОБА_3 у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях визнавав, що заміна судами смертної кари на довічне позбавлення волі, встановлене новим кримінальним законом, а не позбавлення волі строком на п`ятнадцять років, що як альтернативне смертній карі покарання було передбачено законом під час вчинення злочинів не є порушенням ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (рішення у справі «Ткачов проти України» від 13 грудня 2007 року, заява № 39458/02).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання на певний строк.

Відповідно до вимог ст. 64 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі є безстроковим покаранням. Особи, засуджені до довічного позбавлення волі, не підлягають заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. На підставі ч.2 ст. 87 КК України актом про помилування може бути здійснені лише заміна цього покарання позбавленням волі на строк не менше двадцяти п`яти років. Помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи.

Твердження сторони захисту про те, що подальше відбування засудженим ОСОБА_3 покарання у виді довічного позбавлення волі порушує ст.3 Є вропейської Конвецнції про захист прав та осоновоположних свобод носить абстрактний характер та не грунтується на засадах національного законодаства.

Рішення Європейського Судлу з прав людини у справі "Пєтухов проти України" не є підставою для звільнення засудженого від покарання у виді довічного позбавлення волі без відповідних змін Кримінального Закону України та стосується інших обставин.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що в національному законодастві України відсутній механізм перегляду довічних вироків, на тепершній час в Україні існує тільки інститут Президентського помилування, передбачений ст. 87 КК України.

За таких обставин заява засудженого ОСОБА_3 є передчасною, оскільки не може бути вирішене судом за відсутності законодавчого механізму.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1