Справа № 355/694/20
Провадження № 1-кс/355/145/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 червня 2020 року слідчий суддя Баришівського районного суд Київської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Баришівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка клопотання слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, № 0000301 від 03.06.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Зазначене клопотання обґрунтовує тим, що в травні 2020 року ОСОБА_6 , отримав інформацію про те, що в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , зберігається значна сума грошових коштів та цінні речі.

В подальшому у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння грошовими коштами та цінним майном ОСОБА_7 , про що він повідомив свого знайомого ОСОБА_8 та запропонував останньому заволодіти грошовими коштами та майном ОСОБА_7 , на що той погодився.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розподіливши між собою ролі, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, 03.06.2020 близько 01 год. 45 хв. прибули з м. Золотоноша Черкаської області на автомобілі марки «ВАЗ 2106» білого кольору, з номерними знаками НОМЕР_1 , до с. Веселинівка, Баришівського району, Київської області. В подальшому на вул. Богдана Хмельницького в /с. Веселинівка, біля автобусної зупинки, на узбіччі залишили вказаний автомобіль.

Поблизу автомобіля ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , одягли, заздалегідь приготовлені, маски, рукавички, взяли металевий прут та попрямували до домоволодіння, що належить ОСОБА_7 ..

Близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проникли на неогороджену територію вказаного домоволодіння, підійшли до будинку, та за допомогою ножа віджали дерев`яну раму вікна, таким чином проникли до приміщення будинку, де у цей час знаходилася ОСОБА_7 .

Перебуваючи у приміщені будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що їх дії стали помічені, ОСОБА_8 , діючи з метою запобігання їх викриттю з ОСОБА_6 , підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та застосувавши насильство, що виразилося у заподіянні удару металевим прутом в праву ділянку лобу потерпілої, тим самим вивів її з рівноваги та остання впала на підлогу.

Після чого усунувши перешкоди до вчинення кримінального правопорушення, продовжуючи діяти згідно плану, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кімнату будинку, заволоділи майном ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном марки «NOKIA 6060», чорного кольору, з сім-картою абонента стільникового зв`язку , зарядним пристроєм до вказаного телефону, чорного кольору, золотими сережками у формі цвяшків та ТV тюнер марки «Word Vision T60M», чорного кольору та дистанційним пультом до нього, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, а викраденим майном, розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_7 ..

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України.

10.06.2020 року ОСОБА_6 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

11.06.2020 року з додержанням порядку та строків, встановлених ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 03 червня 2020 року проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було оглянуто місце скоєння злочину;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 09.06.2020;

- протоколами впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 09.06.2020;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 03.06.2020 та додаткового допиту потерпілої від 08.06.2020;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 11.06.2020;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 11.06.2020;

- протоколом обшуку проведеного 10.06.2020 за місцем проживання підозрюваних за адресою: АДРЕСА_2 ;

- речовими доказами;

- іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи викладене просить обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити з підстав, викладених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечують.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48 ), відповідно до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті в суді.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч. 3 ст. 187 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, постійне місце проживання, сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою.

Підозрюваний має задовільний стан здоров`я (доказів наявності захворювань суду надано не було, клопотань про поганий стан здоров`я під час розгляду клопотання не надходило), має постійне місце проживання та родину, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, постійної роботи не має, має негативну характеристику в місця відбування покарання.

Оцінюючи доводи захисту, щодо міцних соціальних зв`язків підозрюваного, суд зазначає, що підозрюваний дійсно перебуває в шлюбі проте діти які начебто проживають з підозрюваним не є його дітьми, а є дітьми його дружини та народжені до укладення шлюбу між підозрюваним та його дружиною.

Доводи сторони обвинувачення, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування до останнього найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та не підтвердженими матеріалами клопотання. Слідчим суддею зазначається, що у клопотанні прокурора не у повному обсязі викладені всі обставини, щодо наявності даних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом з тим суд вважає, що наявні ризики знищення доказів по справі та те, що підозрюваний може чинити тиск на потерпілу та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні.

Оскільки як вбачається з матеріалів досліджених судом не всі знаряддя злочину та предмети, що були викрадені у потерпілої віднайдені, а тому існує ризик знищення даних доказів.

Крім того даючи оцінку діям проведеним при підготовці до злочину, а також зухвалим та цинічним діям підозрюваного під час вчинення злочину, суд вважає, що існує реальний ризик вчинення підозрюваним тиска як на потерпілу, так і на свідків, та інших підозрюваних в даному кримінальному правопорушенні.

Також оцінюючи особу підозрюваного суд приймає до уваги те, що останній має значний кримінальний досвід та неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі за злочини пов`язанні з заволодінням майном та застосуванням насильства, проте на шлях виправлення не став та через незначний проміжок часу знов вчинив новий тяжкий умисний злочин.

Тому, з урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у клопотанні наведені достатні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

А отже враховуючи наявні ризики дають суду підстави вважать, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а саме: знищення доказів по справі та те, що підозрюваний може чинити тиск на потерпілу та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому суд вважає за можливе не застосовувати в даному випадку заставу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, № 0000301 від 03.06.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лохвиця Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, - запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з 10.06.2020 року до 00 годин 00 хв. 09.08.2020 року та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1