Справа № 185/1272/20
Провадження № 1-кс/185/398/20
У Х В А Л А
04 березня 2020 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Подольськ Московської області, Російська Федерація, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого судимість,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2020 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2020 року за № 0000047, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочини проти власності.

Так, 09.01.2020 року о 14 годині 29 хвилин, маючи умисел на таємне повторне, викрадання чужого майна, яке є власністю ТОВ «АТБ - Маркет» магазину «Продукти - 553», з корисливих мотивів прийшов у магазин «Продукти - 553», який розташований по вул. Нова, 2-А у м. Павлограді Дніпропетровської області, де, проходячи прилавки з кавової продукції, на полицях побачив пакети розчинної кави «Jacobs Monarch» вагою 400 г, у останнього виник злочинний умисел, спрямований на протиправне таємне повторне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

Таким чином, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись біля прилавку з кавовою продукцією, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, розуміючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, та що здійснює злочин у відсутності власника або інших осіб, які не усвідомлювали факт розкрадання та не могли дати належної оцінки його діям, діючи умисно, таємно, повторне шляхом вільного доступу, взяв два пакети розчинної кави «Jacobs Monarch» вагою 400 г, які, тримаючи в руці, не сплативши за вищевказаний товар, пішов через турнікет на вихід з магазину «Продукти - 553» ТОВ «АТБ - Маркет», тим самим ОСОБА_5 здійснив крадіжку вказаної продукції з магазину «Продукти - 553» ТОВ «АТБ - Маркет» на загальну суму 605,98 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Крім того, 09.01.2020 року о 20 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне повторне, викрадання чужого майна, яке є власністю ТОВ «АТБ - Маркет» магазину «Продукти - 553», з корисливих мотивів знову прийшов у магазин «Продукти - 553», який розташований по вул. Нова, 2-А у м. Павлограді Дніпропетровської області, з метою викрадення чужого майна, а саме розчинної кави «Jacobs Monarch», підійшовши до прилавку з кавовою продукцією і реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, розуміючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, та що здійснює злочин у відсутності власника або інших осіб, які не усвідомлювали факт розкрадання та не могли дати належної оцінки його діям, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, взяв три пакети розчинної кави «Jacobs Monarch» вагою 400 г, які, тримаючи в руці, не сплативши за вищевказаний товар, пішов через турнікет на вихід з магазину «Продукти - 553» ТОВ «АТБ - Маркет», тим самим ОСОБА_5 здійснив крадіжку з магазину «Продукти - 553» ТОВ «АТБ - Маркет», вказаної продукції на загальну суму 672,45 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Крім того, 10.01.2020 року о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне повторне, викрадання чужого майна, яке є власністю ТОВ «АТБ - Маркет» магазину «Продукти - 553», з корисливих мотивів знову прийшов у магазин «Продукти - 553», який розташований по вул. Нова, 2-А у м. Павлограді Дніпропетровської області, з метою викрадення чужого майна, а саме розчинної кави «Jacobs Monarch», підійшовши до прилавку з кавової продукції, реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, та його дії залишаться непоміченими, розуміючи таємний характер своїх умисних злочинних посягань, що здійснює злочин у відсутності власника або інших осіб, які не усвідомлювали факт розкрадання та не могли дати належної оцінки його діям, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, взяв один пакет розчинної кави «Jacobs Monarch» вагою 400 г, сублімованої кави «Jacobs Monarch» вагою 200 г, які, тримаючи в руці, не сплативши за вищевказаний товар, пішов через турнікет на вихід з магазину «Продукти - 553» ТОВ «АТБ - Маркет», але розпорядитися викраденим майном за власним розсудом не зміг по причинам, які не залежали від його волі, хоча виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на місці вчинення злочину був затриманий охоронцем магазину «Продукти - 553» ТОВ «АТБ - Маркет».

Таким чином, ОСОБА_5 своїми протиправними діями міг завдати магазину «Продукти - 553» ТОВ «АТБ - Маркет» майнову шкоду 672,45 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_5 10.01.2020 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, проходячи по території покинутої будівлі, колишнього Західнодонбаського інституту Міжрегіональної Академії управління персоналом, розташованої по вул. Паркова, 1-А м. Павлограда, біля вказаної будівлі, на землі, знайшов сліп-пакет, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження темно-зеленого кольору масою 6,110 г, яка є канабісом та відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) заборонений. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільного небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись біля вказаної будівлі, піднявши із землі поклав до правої кишені своєї куртки вищезазначений сліп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, тим самим незаконно придбав та, в порушення визначеної в ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 заборону на зберігання наркотичних засобів, зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту.

Далі, в той же день, приблизно о 15 годині 50 хвилин, гр. ОСОБА_5 був зупинений співробітниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на території покинутої будівлі колишнього Західнодонбаського інституту Міжрегіональної Академії управління персоналом, розташованої по вул. Паркова, 1-А м. Павлограда Дніпропетровської області. В ході поверхневої перевірки, проведеної в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», гр. ОСОБА_5 добровільно видав знайдений ним сліп-пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, темно-зелено кольору канабіс, масою 6,110 г, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, загальною масою 5,194 г (в перерахунку на суху речовину).

Умисні протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в учиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках) вчинених повторно, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

20.02.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 10.01.2020 року;

- протоколом огляду місця події від 10.01.2020 року;

- протоколами оглядів відеозаписів з камер відео спостереження;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- протоколами допиту представника потерпілого;

- висновком експерта № 19/104-8/224 від 04.02.2020 року.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочинів.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, перебуваючи під загрозою застосування покарання, у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ці обставини, у свою чергу, можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваного.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обов`язків підозрюваним та не забезпечить запобігання вищезазначених ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2020 року за № 0000047 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

20.02.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості в період іспитового строку, схильний до вчинення злочинів проти власності, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального правопорушення з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, а саме те, що він не працює, тяжкість правопорушень, за вчинення яких він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислюючи строк тримання під вартою з 16 години 00 хвилин 04 березня 2020 року.

Строк дії ухвали - до 16 години 00 хвилин 20 квітня 2020 року.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія вручена.

"__" ___________2020 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_5

"__" ___________2020 року о__год.___хв. _________ ОСОБА_6