ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі-Волинському кримінальне провадження №0000407 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, громадянина України, українця, судимого 20.10.2019 р. Володимир-Волинським міським судом за ч. 2 ст. 337 КК України до покарання у вигляді штрафу в ромірі 850 грн., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 20.04.2020 р., точний час під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у магазині «Прокат», що по вулиці Ковельській, 255, м. Володимир-Волинський, Волинської області, зловживаючи довірою реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок іншої особи, під приводом оренди, отримав від ОСОБА_5 шліфувальну машинку марки «GRAND», моделі «МШУ 125-300Е», вартістю 1100 гривень, запевнивши, що після закінчення строку оренди яку вказані особи уклали в усній формі, а саме 21.04.2020 р. поверне її, хоча у дійсності таких намірів не мав, та не повернувши вказане майно у зазначений термін і яким в подальшому розпорядився на власний розсуд шляхом реалізування невстановленій особі, чим спричинив своїми діями потерпілому майнову шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.

Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження

обвинувачений добровільно та в повному обсязі відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Також обвинувачений попросив вибачення у потерпілого за вчинений злочин.

Крім цього, обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо покарання за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.1 ст. 190 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому зрозумілі його права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпілий не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення та призначення покарання узгодженого між потерпілим та обвинуваченим.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставинах кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення укладену 17 червня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий:/підпис/