Справа № 202/7526/19
Провадження № 1-кс/202/100/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
14 січня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області - ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (прокурора), -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (прокурора), в якій заявник просить: визнати бездіяльність поліції та прокуратури незаконною; зобов`язати їх належним чином сформувати кримінальну справу; визнати його потерпілим у кримінальному провадженні; визначити збитки; направити справу до суду; відзвітувати про виконання рішення суду. Крім того, просить відшкодувати моральну шкоду за перебування майна під арештом та постановити додаткову ухвалу про те, що вказана бездіяльність є тривалою.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, просила відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження № 0002762, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до матеріалів скарги, 01.12.2016 року СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР за № 0002762 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 20.10.2016 щодо вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Вимоги скаржника про зобов`язання слідчого (прокурора) належним чином сформувати кримінальну справу не підлягають задоволенню, оскільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, і оскарження такої бездіяльності не передбачено.

Щодо вимоги ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, то у її задоволенні також необхідно відмовити, оскільки під час досудового розслідування можуть бути оскаржені тільки рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим у формі постанови. Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження міститься протокол допиту потерпілого від 15 березня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_3 було допитано в якості потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України не передбачено визнання незаконною бездіяльності поліції та прокуратури, тому вимоги скаржника в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимог заявника ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди за перебування майна під арештом, слід зазначити, що положенням ч. 1 ст. 130 КПК України передбачено, що шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, прокуратури, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом. Частиною 2 цієї статті передбачено, що держава, відшкодувавши шкоду, завдану слідчим, прокурором, застосовує право зворотної вимоги до цих осіб у разі встановлення в їхніх діях складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, або дисциплінарного проступку незалежно від спливу строків застосування та дії дисциплінарного стягнення. В той же час, положеннями КПК України не передбачено вирішення вимог заявника про відшкодування шкоди, завданою незаконною бездіяльністю прокурора чи органу досудового розслідування під час оскарження бездіяльності прокурора чи органу досудового розслідування слідчому судді, тому зазначені вимоги заявника підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

В задоволенні інших вимог скаржника також необхідно відмовити, оскільки вони не ґрунтуються на законі.

Частиною 1 статті 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (прокурора) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1