Справа № 555/1846/19
Номер провадження 1-кп/555/56/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього обвинуваченого -

ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне кримінальне провадження №0000418 від 21.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, учня Березнівської гімназії Березнівської районної ради Рівненської області ОСОБА_8 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

І.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
21 серпня 2019 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на території поблизу житлового господарства по АДРЕСА_2 , після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, який у нього раптово виник, керуючись корисливим мотивом, відкрито в присутності потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які усвідомлювали вчинення викрадення ОСОБА_4 , а ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії бачать потерпілий та свідки, умисно, нахилившись до потерпілого, який в той момент внаслідок отриманих тілесних ушкоджень лежав біля паркану вищезазначеного житлового господарства, відкрито викрав з кишені його одягу мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 5 А» вартістю 4402,35 гривень, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 4 402,35 грн.

ІІ.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав та дав показання про те, що ввечері 20.08.2019 року пішов до торгівельного центру розпродажу одягу та зайняв чергу до магазину, де зустрів своїх знайомих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Усі разом вони чекали в машині свого знайомого. Близько 03 години 20 хвилин він почув на вулиці якийсь галас, наче хтось б`є по сміттєвих баках. ОСОБА_16 зробив зауваження компанії молодих хлопців, однак вони не відреагували та сказали образливі слова на їх адресу. Після цього він та його друзі вийшли з машини і пішли в напрямку цих хлопців, останні стали тікати, а вони їх наздоганяти. По дорозі він побачив біля стовпа дерев`яну штахету та прихопив її з собою. Наздогнавши потерпілого, він кілька разів наніс йому удар штахетою по ногах, а потім, помітивши у кишені потерпілого мобільний телефон забрав його, після чого вони з хлопцями повернулись назад до автомобіля.

Потерпілий ОСОБА_9 дав показання про те, що ввечері 20.08.2019 року він спільно зі своїми друзями відпочивали біля алейок в центрі міста Березне. Раптово його товариш ОСОБА_17 сказав, що до них біжать незнайомі хлопці, тому вони стали тікати. Його наздогнали четверо молодих хлопців. Один з них на ім`я ОСОБА_18 підійшов та вдарив його долонею по обличчю, а обвинувачений наніс йому кілька ударів штахетою по ногах. Після чого обвинувачений забрав з його кишені мобільний телефон. Далі хлопці пішли у невідомому напрямку, а він повернувся додому. На даний претензій до обвинуваченого він не має.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 вказала, що син у скоєному розкаюється, розуміє протиправність подібних дій, зробив для себе відповідні висновки. Вона провела з ним неодноразово профілактичні бесіди щодо неприпустимості такої поведінки. Після скоєння злочину сином не було вчинено жодних правопорушень, він навчається, допомагає їй по господарству.

Показання обвинуваченого та потерпілого співпадають з об`єктивними даними, що були здобуті під час огляду місця події території поблизу житлового господарства по АДРЕСА_2 ( протокол огляду від 21.08.2019 року).

Згідно протоколу огляду від 27.08.2019 року було оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 5 А».

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 19.09.2019 року за участі неповнолітнього підозрюваного особа добровільного розповіла про обставини незаконного заволодіння мобільним телефоном потерпілого, які не суперечать обставинам, що були встановлені в судовому засіданні.

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину при викладених у вироку обставинах.

Злочинні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

ІІІ.Мотиви прийнятого судом рішення
Згідно ч.3 ст.12 КК України ОСОБА_4 вчини злочин середньої тяжкості.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, - ще щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - не встановлено.

Із медичних довідок Березнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до характеристики за місцем проживання та навчання ОСОБА_4 характеризується позитивно.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» зазначено, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Згідно положень ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому випадку до неповнолітнього судом застосовуються один або декілька заходів виховного характеру, зазначених в ч.2 ст.105 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вказала, що на момент постановлення вироку обвинувачений внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки не потребує застосування покарання та просить відповідно до положень ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 .

Захисник неповнолітнього обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також висловив думку щодо доцільності звільнення обвинуваченого від покарання та застосування до нього заходу виховного

характеру у вигляді передачі останнього під нагляд матері, покликаючись на те, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, потерпілий не має до нього претензій, за місцем проживання та навчання особа характеризується позитивно.

Потерпіли, його законний представник, обвинувачений та законний представник неповнолітнього обвинуваченого підтримали позицію прокурора та захисника.

Згідно досудової доповіді Березнівського районного сектору з питань пробації ОСОБА_19 повністю визнає свою провину у скоєному, має конструктивні плани на майбутнє, проявляє позитивну мотивацію до змін. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Виправлення підлітка можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей-правопорушників.

Приймаючи до уваги, що злочин, вчинений ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, вчиненим ним у неповнолітньому віці та вперше, щире розкаяння обвинуваченого, усвідомлення ним протиправності його поведінки, подальшу бездоганну поведінку, позитивні характеристики за місцем проживання та навчання, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без обмеження або позбавлення волі на певний строк, суд приходить до висновку, що обвинувачений на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та його можливо відповідно до ст.105 КК України звільнити від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу обвинуваченого, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру застереження та передача під нагляд матері ОСОБА_5 .

У відповідності до роз`яснень, викладених в абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речового доказу слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки про витрати на проведення судової експертизи розмір витрат на залучення експерта становить 314,02 грн.

Оскільки обвинувачений не отримує самостійного доходу, судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають стягненню з законного представника в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

На підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_7 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_5 тривалістю 1 (один) рік.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 5 А» залишити у користуванні власника ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмір 314 (триста чотирнадцять) грн. 02 коп.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1