ун. № 759/3312/20
пр. № 1-кп/759/753/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000464 від 26.01.2020 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, учениці спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №49 з поглибленим вивченням французької мови Шевченківського району м. Києва, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітня ОСОБА_3 , 26.01.2020, близько 14 год. 45 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Єфремова, 1, у приміщення магазину "Ремонт мобільних телефонів", вирішила незаконно заволодіти чужим майном, з метою подальшого обернення його на свою користь та особистого збагачення. З цією метою, ОСОБА_3 , попросила продавця-консультанта магазину надати їй мобільний телефон "Айфон 7 плюс", нібито для того, що роздивитись його. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, близько 15 год. 00 хв., діючи умисно, відкрито з корисливіх мотивів і з метою власного протиправного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, коли продавець-консультант відвернув увагу від неї, тримаючи в руках мобільний телефон марки "Айфон 7 плюс", не розрахувавшись за нього, на очах працівників магазину, вибігла з його приміщення, що за адресою: м. Київ, вул. Єфремова, 1 та побігла в напрямку станції метро "Академмістечко", усвідомлюючи, що її дії зрозумілі продавцю-консультанту, який наздоганяв її. Таким чином, ОСОБА_3 , виконала всі дії, які вважала за необхідними для доведення злочинну до кінця, однак не довела свій злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана продавцем-консультантом магазину "Ремонт мобільних телефонів" разом з наявним при ній чужим майном.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України визнала повністю, не оспорювала фактичні обставини справи, та показала, що 26.01.2020 вона знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Єфремова, 1, у приміщення магазину "Ремонт мобільних телефонів", попросила продавця-консультанта магазину надати їй мобільний телефон "Айфон 7 плюс", скориставшись тим, коли продавець-консультант відвернув увагу від неї, вибігла з приміщення та побігла в напрямку станції метро "Академмістечко", однак не довела свій злочин до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана продавцем-консультантом магазину. У вчиненому щиро розкаюється, зробила для себе належні висновки.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

Оцінюючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку, що: вина обвинуваченої ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація її дій за ч. 2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України вірна, оскільки вона вчинила закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує фактичні обставини справи, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Крім того, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, яка є неповнолітньою, раніше не судима, навчається, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра. Також при призначенні покарання суд бере до уваги умови життя та виховання ОСОБА_3 , які встановлені у судовому засіданні та не суперечать інформації, викладеній у досудовій доповіді.

Зокрема, ОСОБА_3 має належні умови проживання, навчається, батько займається її вихованням, цікавиться навчанням. За місцем навчання характеризується позитивно, алкоголь та наркотичні засоби не вживає. Відповідно до соціально-психологічної характеристики обвинуваченої з досудової доповіді представник сектору ювенальної пробації м. Києва на основі наявних матеріалів визначив ризик вчинення повторного правопорушення обвинуваченою ОСОБА_3 як низький.

Законний представник обвинуваченої запевнив суд в тому, що також зробив відповідні висновки, приділяє більше уваги вихованню дитини, здійснює контроль за її поведінкою, а остання зробила для себе належні висновки, зрозуміли наслідки та відповідальність за свої дії, змінилася на краще, після вчинення злочину жодних правопорушень не вчиняла, стала на шлях виправлення, навчається, виконує рекомендації органів ювенальної пробації.

Суд враховує і те, що завдана злочином шкода потерпілій відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття, а також вчинення злочину неповнолітньою. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено.

При призначенні покарання неповнолітній ОСОБА_3 суд враховує положення ст. 497 КПК України про те, що, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітньої обвинуваченої без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітньої обвинуваченої примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Виходячи з вищезазначених вимог закону, досліджених судом даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка щиро розкаялася у вчиненому, правдиво розповіла про обставини вчиненого злочину, критично ставиться до своїх дій та бажає виправити ситуацію, а також зробила для себе належні висновки, вчинила злочин середньої тяжкості, враховуючи конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення неповнолітньої обвинуваченої без застосування кримінального покарання, а тому вважає за можливе звільнити її від покарання із застосуванням до неї примусового заходу виховного характеру, передбачених ч. 2 ст. 105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив на ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереженння та передачі під нагляд батьку ОСОБА_5 .

Питання речових доказів по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ч.1 ст.105 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України.

Звільнити неповнолітню ОСОБА_7 на підставі ч. 1 ст. 105 КК України від покарання та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, передбачені п.п.1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України, у виді застереження та передачі під нагляд батьку ОСОБА_5 до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Речові докази по справі мобільний телефон марки "Айфон 7плюс" - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_8 ;

- DVD-R диск з записом подій від 26.01.2020 - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000464.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, законному представнику обвинуваченої та прокурору.

Суддя ОСОБА_1