Провадження № 1-кп/947/512/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР №0000870 від 11.04.2019 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Молдова, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В період часу з 01:00 годин до 02:00 годин 11.04.2019 року обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження на підставі ухвали суду від 23.01.2020), з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони будуть непоміченими, на автомобілі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_6 «Mazda 323F» д.р.н. НОМЕР_1 (Польська реєстрація), приїхали до будинку № 22А на вул. Перша в м. Одеса, де на узбіччі розташована кабельна каналізація, всередині якої знаходився кабель марки ТПП 200х2х0,4, що належить ПрАТ «Фарлеп-Інвест» та визначили зазначений кабель об`єктом свого злочинного посягання.
Обвинувачений ОСОБА_6 під`їхав до люку кабельної каналізації, зупинив автомобіль та дістав з нього заздалегідь заготовлений трос, один кінець якого прив`язав до кабелю, а інший кінець тросу прив`язав до автомобіля. Далі обвинувачений ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля та почав здавати назад, таким чином витягнувши кабель з кабельної каналізації, здійснивши таємне викрадення кабелю ТПП 200х2х0,4, загальною довжиною 95 метрів, по ціні 282,87 гривень за один метр, на загальну суму 26872,65 гривень. В той же час обвинувачений ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження на підставі ухвали суду від 23.01.2020) перебував поруч та спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження обвинуваченого ОСОБА_6 про вірогідну появу сторонніх осіб. Після чого обвинувачений ОСОБА_6 передав обвинуваченому ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження на підставі ухвали суду від 23.01.2020) один із двох заготовлених заздалегідь секаторів, за допомогою яких останні порізали викрадений кабель на 67 відрізків різної довжини. Далі обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені в окреме провадження на підставі ухвали суду від 23.01.2020) помістили вказані відрізки викраденого кабелю в салон автомобіля, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши шкоди ПрАТ «Фарлеп-Інвест» в загальному розмірі 26872,65 гривень.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому що він разом з ОСОБА_7 11.04.2019 року в в нічний час доби на автомобілі приїхали до будинку №22 по вул. Перша в м. Одесі, де під`їхали до люку кабельної каналізації, дістали трос, кінець якого прив`язали до автомобіля та почали здавати назад, таким чином витягли кабель з каналізації. Потім вони секатором відрізали кабель, поклали його в салон автомобіля та зникли з місця вчинення злочину. У скоєному щиро кається та просить суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який позитивно характеризується, раніше не судимого, враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доцільним і можливим застосувати до нього дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Представник потерпілого ПрАТ «Фарлеп - Інвест» звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 майнову шкоду завдану внаслідок злочинних дій у розмірі 13 436 гривень 33 копійки.
Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що наведений позов підлягає задоволенню. Так у відповідності до статті 1166 ЦК України - майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 користь ПрАТ «Фарлеп Інвест»матеріальну шкоду в розмірі 13 436 гривень 33 копійки.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПрАТ «Фарлеп - Інвест» матеріальну шкоду у розмірі 13 436 (тринадцять тисяч чотириста тридцять шість) гривень 33 копійки.

Речові докази по справі, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1