Справа №705/1215/20
1-кс/705/349/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року місто Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання про арешт майна, внесене в рамках кримінального провадження № 0000348 від 23.03.2020 року,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначив, що в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, було встановлено, що в період часу з 22 години 00 хвилин 22.03.2020 року по 07 годину 00 хвилин 23.03.2020 року невідома особа діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих спонукань незаконно заволоділа автомобілем марки "Toyota Prado", 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який був припаркований за адресою : м. Умань, вул. Європейська, 35, в результаті чого останній зазнав матеріального збитку, сума якого наразі встановлюється.
23.03.2020 року потерпілий ОСОБА_4 був допитаний в якості потерпілого та розповів про всі обставини вчиненого злочину.
24.03.2020 року під час додаткового допиту потерпілого ОСОБА_4 останній вказав, що 23.03.2020 року близько 14 год. 00 хв. він перебував вдома та на його мобільний телефон через програму «Whotsapp» з засекреченого номеру зателефонував чоловік, який повідомив, що його автомобіль марки « Тойота Прадо» знаходиться в с. Білозір`я, Черкаського р-ну. Після цього, він разом із своїм товаришем ОСОБА_5 на автомобілі його дружини поїхали в с. Білозір`я, де знайшов свій автомобіль з правого боку дороги за в`їздом в село. Свій автомобіль він відчинив власним ключем та виявив пошкодження у вигляді демонтованого захисного чохлу на коробці передач та передня панель приладів від`єднана від основи.
24.03.2020 року потерпілий ОСОБА_4 привіз вище викрадений в нього автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 до Уманського ВП, після чого він був вилучений в ході проведення огляду місця події на території Уманського ВП ГУНП за адресою м. Умань, вул. Незалежності, 35.
Після проведення ОМП 24.03.2020 року, автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 було поміщено на територію Уманського ВП ГУНП за адресою м. Умань, вул. Незалежності, 35.
24.03.2020 року автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 було оглянуто та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу.
Згідно з п. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші цінні речі, набуті кримінально протиправним шляхом. В даному випадку речовим доказом у кримінальному провадженні являється автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 .
Враховуючи те, що автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , являється речовим доказом по даному кримінальному провадженні, виникає необхідність у проведенні судових експертиз, а саме: судової автотоварознавчої експертизи для встановлення ринкової вартості викраденого автомобіля на момент вчинення злочину, тому з метою збереження вилученого автомобіля, як речового доказу та проведення необхідних, вище зазначених судових експертиз, вказане майно підлягає арешту.
Просить: накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «Toyota Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить та зареєстрований за ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що на даний час автомобіль перебуває на штрафмайданчику Уманського ВП ГУНП в Черкаській області. На запитання слідчого судді пояснити, під які ознаки речового доказу, викладені у статті 98 КПК України, підпадає викрадений автомобіль, слідчий ОСОБА_3 відповіді не надав. Також на запитання слідчого судді пояснив, що на даний час автотоварознавча експертиза відносно автомобіля ще не призначалась, так як слідчий займався іншими справами.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на його автомобіль. При цьому пояснив, що автомобіль він фактично знайшов сам, після чого зателефонував співробітнику поліції ОСОБА_6 , який сказав, що автомобіль необхідно доставити до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області. Коли потерпілий доставив свій автомобіль до відділу поліції, то дозволив провести його огляд співробітникам поліції. При цьому, перед оглядом йому обіцяли, що після огляду автомобіль повернуть, проте автомобіль у нього вилучили. На даний час він позбавлений можливості користуватись автомобілем, хоча він йому потрібен для роботи, необхідно привести салон автомобіля в нормальний стан. Зазначив, що з часу вилучення автомобіля, слідчий вже міг провести необхідні експертизи.
Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, думку потерпілого, перевіривши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також з`ясувавши інші обставини, які мають значення для вирішення питання про арешт майна, приходить до такого висновку.
В СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що під час огляду місця події 24.03.2020 року на території майданчика Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, було вилучено автомобіль «Toyota Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено до майданчику для зберігання транспортних засобів Уманського ВП ГУНП в Черкаській області.
24.03.2020 року постановою слідчого зазначений автомобіль було визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, постанова слідчого взагалі не містить обґрунтування, чому автомобіль є речовим доказом у відповідності до статті 98 КПК України.
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно із ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на автомобіль для забезпечення його збереження як речового доказу, слідчий повинен був зазначити у клопотанні, які саме ознаки речового доказу, визначені у статті 98 КПК України, має автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт. Проте, слідчий у клопотанні обмежився цитуванням всієї статті 98 КПК України. Для усунення недоліків клопотання в цій частині, слідчий суддя безпосередньо у судовому засіданні запитував у слідчого, яким подане клопотання, які ж ознаки речового доказу має вилучений автомобіль, проте слідчий жодної відповіді з даного приводу не надав, фактично перекладаючи визначення таких ознак на слідчого суддю.
Крім того, слідчий суддя враховує, що з часу вилучення у потерпілого належного йому автомобіля, слідчим не вживались заходи щодо ініціювання проведення необхідних, як зазначив слідчий у клопотанні, експертиз з приводу вилученого автомобіля, що в якісь мірі обґрунтовувало б подальше перебування автомобіля у володінні сторони обвинувачення. Посилання слідчого на те, що він займався іншими справами, не виправдовує обмеження власника автомобіля у можливості ним користуватись та розпоряджатись.
Доведення необхідності накладення арешту на майно покладено саме на ту сторону кримінального провадження, яка вказане питання ініціює, в даному випадку на сторону обвинувачення. Враховуючи те, що слідчий не зазначив у клопотанні, які саме ознаки речового доказу має автомобіль, і в судовому засіданні слідчий також не зміг надати пояснення з даного приводу на запитання слідчого судді, а до повноважень слідчого судді не входить самостійне визначення ознак речового доказу, яке має майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а також слідчому судді не надано доказів того, що стороною обвинувачення ініціювалось питання про проведення необхідних у кримінальному провадженні експертиз, що якимось чином виправдовувало б подальше утримання автомобіля у сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим клопотання про арешт майна не обґрунтоване у відповідності до вимог КПК України, тому задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні № 0000348 від 23.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1