Справа № 159/6749/19
Провадження № 1-кп/159/105/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001898 від 15.10.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубровиця Камінь-Каширського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 17.06.2010 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 14 жовтня 2019 року, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території залізничного вокзалу станції "Ковель", що розташований по вул. Ветеранів 1-А в м. Ковелі Волинської області, а саме - біля паркану, поблизу виходу до залізничних колій № 8 та № 9, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив напад на ОСОБА_5 , нанісши останньому кулаком правої руки не менше чотирьох ударів в область голови, від яких він впав на землю, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої та правої орбітальних ділянок, відлому коронкової частини 13-го і 22-го зубів, гематоми правого плеча, гематоми правого стегна, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тим самим застосував насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Потім, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на власне збагачення, ОСОБА_4 швидко підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , який на цей момент знаходився на землі, знайшов у внутрішній кишені його куртки паспорт громадянина України, виданий на ім`я потерпілого, та заволодів належними йому грошовими коштами в сумі 400 гривень, що знаходились у паспорті ОСОБА_5 , після чого викинув даний документ неподалік потерпілого та зник з місця події, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю та суду показав, що 14 жовтня 2019 року він у вечірню пору доби, будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов на залізничний вокзал в м. Ковелі, щоб подивитись розклад руху поїздів до м. Луцька. На вокзалі він побачив потерпілого, який також перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому біля паркану, що знаходиться біля 9-ї колії, кулаком правої руки наніс потерпілому близько чотирьох ударів в область голови, від чого останній впав. Після цього він знайшов у внутрішній кишені одягу потерпілого його паспорт, з якого дістав грошові кошти в сумі 400 грн. та залишив місце події. Грошові кошти потратив на власні потреби. В подальшому був затриманий працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо його не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 187 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив розбій, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 187 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності; має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку попередню судимість, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів даної категорії та явне небажання ставати на шлях виправлення; на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває; посередньо характеризується по місцю проживання.

Крім цього, суд враховує відсутність у потерпілого будь-яких претензій до обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Враховуючи наведене вище та небезпеку ОСОБА_4 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і про відсутність підстав для застосування щодо нього положень ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи положень ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

На переконання суду, таке покарання в даному випадку є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Зважаючи на вид покарання, яке призначається судом та з огляду на вимоги ст. 377 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_4 слід залишити без змін. Виняткових обставин для звільнення його з-під варти до набрання вироком законної сили судом не вбачається.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді від 16.10.2019 року, підлягає скасуванню з подальшим визначенням долі цих речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з 15 жовтня 2019 року.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення (з 15 жовтня 2019 року до набрання вироком законної сили) до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2019 року, - скасувати.

Речові докази:

-кепку чоловічу камуфляжного забарвлення, що поміщена в полімерний прозорий пакет, чорні кросівки, що поміщені у полімерний пакет чорного кольору, джинсові штани синього кольору, жилетку сірого кольору, кофту чорного та сірого кольору, що поміщені у полімерний пакет чорного кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

-грошові купюри: 50 гривень серії СМ1716167, 20 гривень серії ТК8215389, 5 гривень серії УЄ0419787, дві гривні серії ПЗ5880351, що поміщені у полімерний прозорий пакет та зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1