ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/354/20 Номер провадження 11-сс/814/396/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, раніше не судимого,-

відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 год. до 06 год. та у вихідні дні цілодобово, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду.

Строк дії ухвали до 20 червня 2020.

Згідно ухвали, слідчим відділом Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 20.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 19.04.2020 року о 21 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в с. Старицьківка Машівського району Полтавської області, біля автобусної зупинки, помітив автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить громадянину ОСОБА_9 та рухався йому на зустріч. В цей час у ОСОБА_8 виник прямий умисел на незаконне заволодіння вказаним автомобілем. Маючи прямий умисел на незаконне заволодіння автомобілем, вийшовши на проїзну частину та перекривши рух, зупинив автомобіль ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_1 . Коли автомобіль зупинився та з його салону вийшов потерпілий ОСОБА_9 , залишивши двигун автомобіля запущеним, ОСОБА_8 підійшов до нього та під час бесіди наніс удар потерпілому кулаком в голову, а саме в ділянку над правою бровою, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді гематоми з синцем. Від удару потерпілий впав на землю, а ОСОБА_8 сівши на місце водія поїхав на автомобілі у напрямку автодороги Полтава-Красноград, таким чином незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 2115 д.н.з. Згодом ОСОБА_8 заснув в салоні автомобіля та був затриманий працівниками поліції.
20.04.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав що в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Водночас слідчий суддя визнав не доведеними ризики знищення, спотворення будь-яких документів і речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний від органу досудового розслідування не ухиляється, працює, хоча і неофіційно, а автомобіль ВАЗ 2115 вилучений та переданий на зберігання потерпілому.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Так, ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та можливе покарання може ухилятися від слідства і суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень. Також підозрюваний може сховати речі, що мають відношення до вчиненого ним злочину, місце знаходження яких на даний час не відомо та здійснити тиск на свідків і потерпілого.

Тому, вважає не доцільним застосування домашнього арешту, оскільки даний запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На вказану апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного подала заперечення, в яких вказує на правильність висновку слідчого судді та просить залишити ухвалу без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти її задоволення, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
При розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , вищенаведені вимогу закону слідчим суддею дотримані.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження вірно встановив, що існують достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, з чим погоджується і колегія суддів. При цьому в поданій апеляційній скарзі обґрунтованість підозри не оскаржується.

Обґрунтованими колегія суддів вважає і висновки слідчого судді про існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлюючи можливе покарання підозрюваний може здійснювати дії щодо ухилення від кримінальної відповідальності.

Інші ризики, такі як знищення, спотворення будь-яких документів і речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів також вважає недоведеними прокурором, так як підозрюваний раніше не судимий, автомобіль вилучений та переданий на зберігання потерпілому, сліди злочину слідчим зафіксовані. Окрім того, підозрюваний працює, має постійне місце проживання, дотримується встановлених умов запобіжного заходу, примирився з потерпілим та відшкодував йому завдану шкоду.
Отже, колегія суддів, врахувавши практику Європейського суду з прав людини щодо забезпечення поваги до особистої свободи та винятковість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та взявши до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, цілком погоджується з висновком слідчого судді про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт та вважає, що такий запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо того, що обраний запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки з моменту обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, по даний час підозрюваний не вчиняв будь-яких дій щодо перешкоджання встановленню істини в справі та виконував покладені на нього слідчим суддею обов`язки.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм процесуального права, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Машівського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2020 року, якою обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4