Справа № 991/1071/20
Номер провадження 1-кп/991/20/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисників адвокатів ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта прокурору у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003675 від 14 листопада 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
І. Історія провадження
1. У провадженні Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження. Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
ІІ. Позиція учасників підготовчого судового засідання
2. У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 03 березня 2020 року, судом з`ясовано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта чи наявності підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, про закриття провадження, повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.
В обґрунтування своєї позиції захисник ОСОБА_8 зазначив, що правова кваліфікація дій ОСОБА_6 містить таку кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Разом з тим, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 зазначає, що в обвинувальному акті відсутні фактичні обставини в частині вчинення ОСОБА_6 злочину за попередньою змовою групою осіб, які прокурор вважає встановленими, але не розкриває суті попередньої змови, а саме з ким та про що домовився обвинувачений. Крім того, та частина фактичних обставин, яка підтверджує наявність такої кваліфікуючої ознаки злочину як співучасть, не викладена в обвинувальному акті прокурором, що обмежує право ОСОБА_6 бути проінформованим стосовно суті та характеру висунутого проти нього обвинувачення, а відтак порушує право на захист. Одночасно у своєму клопотанні адвокат ОСОБА_8 зазначав, що обвинувачення не може бути сформульоване на підставі невстановлених обставин, якщо такими обставинами обґрунтована правова кваліфікація злочину.
Крім того, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в цьому клопотанні посилається на наявність в обвинувальному акті встановлених, але не викладених прокурором обставин, що мають важливе значення для здійснення права на захист, оскільки кримінальне провадження було розпочате за фактом вчинення злочину іншою особою, а саме ОСОБА_10 , відносно якого протягом шести місяців проводились негласні слідчі дії, але останнього не було притягнуто до кримінальної відповідальності.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника ОСОБА_8 та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акта та просив у його задоволенні відмовити. При цьому прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає як вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, так і вимогам цього Кодексу в цілому; містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення; до обвинувального акта додані визначені процесуальним законодавством додатки, а тому підстави для прийняття судом рішення про його повернення відсутні.
ІІІ. Мотиви суду
3. Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акта та додатки до нього, проаналізувавши доводи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта прокурору, суд дійшов висновку, що це клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою самостійною стадією кримінального процесу, метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Частиною четвертою статті 110 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України в підготовчому судовому засіданні суд, зокрема, має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме, наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Процесуальний порядок складення обвинувального акта у кримінальному провадженні, перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, а також тих процесуальних документів, які в обов`язковому порядку мають бути долучені до нього, наведено у статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації (частини друга, третя, четверта статті 291 Кримінального процесуального кодексу України у редакції станом на дату складання обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003675 від 14 листопада 2017 року).
Як убачається з матеріалів кримінального провадження:
- обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні підписано старшим детективом НАБУ і затверджено прокурором;
- до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом та дотичні до цього кримінального провадження додатки;
- обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені пунктами 1-9 частини другої статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, релевантні до цього кримінального провадження.
Водночас, суд звертає увагу, що обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження по суті.
Також суд враховує, що за змістом пункту 5 частини другої статті 291 Кримінального процесуального кодексу України визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються в обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
До цього ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому обсязі, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.
4. Як окрему підставу для повернення обвинувального акту прокурору захисник ОСОБА_8 виокремлює відсутність конкретизації кваліфікуючої ознаки злочину, а саме, вчинення за попередньою змовою групою осіб. Зокрема, сторона захисту наполягає на тому, що покурором було встановлено фактичні обставини щодо вказаної ознаки, але в обвинувальному акті вони не знайшли свого відображення.
На думку сторони захисту, такий вибірковий виклад фактичних обставин позбавляє обвинуваченого права на захист, а відтак, права на справедливий судовий розгляд.
Але фактично, така позиція захисників обвинуваченого ОСОБА_6 стосується суті та обсягу обвинувачення та за своїм змістом є запереченням проти нього, а не свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, а також вимогам цього Кодексу в цілому.
У цьому контексті судова колегія наголошує, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати чи не вказувати ті обставини, які були чи не були, відповідно, нею встановлені. Суд виходить з того, що формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.
Судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам, зазначеним в обвинувальному акті, а вирішується виключно питання щодо можливості або неможливості призначення судового розгляду на підставі цього акта.
Кримінальний процесуальний кодекс України не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором формулювання обвинувачення, зобов`язувати його змінювати це формулювання, оскільки, як вже зазначалося вище, визначення форми та обсягу обвинувачення належить виключно до дискреційних повноважень прокурора.
З огляду на перелік обов`язкових відомостей, які повинен містити обвинувальний акт відповідно до статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, та підставу для повернення обвинувального акта прокурору, яка зазначена в пункті 3 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що вказані адвокатом ОСОБА_8 обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, а тому у задоволенні його клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003675 від 14 листопада 2017 року, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3