Справа № 366/952/20
Провадження № 1-кс/366/187/20
УХВАЛА
15 травня 2020 року смт. Іванків
Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю начальника СВ Іванківського ВП Вишгородського ВПГУ НП в Київській області, ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженню № 0000229 від 12.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Відповідно до клопотання прокурора, слідчими СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 12.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України, відомості про яке 12.05.2020 року було внесені до ЄРДР.

Під час досудового розслідування встановлено, 11.05.2020 року на гарячу лінію 102 надійшло повідомлення, про те, що в акваторії Київського водосховища біля домоволодіння АДРЕСА_1 , виявлено земснаряд, який здійснював поглиблення берегу водойми шляхом незаконного розмиву грунту, а видобутий грунт викидав при цьому на берег домоволодіння АДРЕСА_1 , для його укріплення та підняття.

12 травня 2020 року, в період часу з 16 години 30 хвилин по 17 годину 20 хвилин, слідчим ОСОБА_6 , в порядку ст. ст. 233, 237 КПК України, за участі спеціаліста, з дозволу ОСОБА_7 , проведено огляд місця події (берегу Київського водосховища, частини домоволодіння № 66 по вул. Цвєтковій в с. Страхолісся, водного плесо). Під час огляду зафіксована матеріальна обстановка на місці події, та виявлено електричний земснаряд з лебідкою та погружним насосом для намивання грунту, без реєстраційних номерів.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, електричний земснаряд з лебідкою та погружним насосом для намивання грунту, без реєстраційних номерів, вилучений та переданий на зберігання працівникам Іванківського ВП.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені під час огляду (електричний земснаряд з лебідкою та погружним насосом для намивання грунту, без реєстраційних номерів), відноситься до тимчасово вилученого майна

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, вказавши, що 11 травня працівники поліції під час патрулювання акваторії Київського водосховища на службовому катері побачили біля берега земснаряд, про що повідомили на лінію 102. 12 травня 2020 року було здійснено виїзд на місце виявлення земснаряду, за адресою: АДРЕСА_1 . На момент огляду місця події, земснаряд був повністю готовий до роботи, однак жодних робіт не здійснював, однак після огляду місцевості, було виявлено сліди намиву грунту. Невжиття заходів у виді арешту майна, може призвести до зникнення речових доказів, що в свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування. Крім того, прокурор просив при накладені арешту, зберігати тимчасово вилучене майно на площадці для зберігання транспортних засобів в смт. Дружня, Бородянського району. Крім того, прокурор, зазначив, що для транспортування речового доказу земснаряду, необхідно додатково залучити кран та евакуатор. Витрати на перевезення речових доказів до місця їх зберігання, будуть визнані судовими витратами.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання заперечував. Крім того, зазначив, що земснаряд, був придбаний в с. Страхолісся у місцевого жителя приблизно за 1000 гривень. Земснаряд, виготовлений кустарним способом, в незадовільному стані, у зв`язку з чим стояв в очереті біля берега, бо міг спокійно затонути. Був повністю підключений та готовий до роботи. За допомогою земснаряду, вони збирались розчистити берег від сміття. Наміру поглиблювати дно вони не мали, і нічого не намивали. Жодних робіт до прибуття працівників поліції не здійснювали.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, третьої особи, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обгрунтовує клопотання, та перевіривши відповідність поданого клопотання вимогам ст. 171 КПК України, дійшов до висновку, що клопотання є необґрунтованими, та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
За ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Згідно п. 28 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 року «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання.
Згідно п. 32 Порядку, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Крім того, за ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

-правову підставу для арешту майна;

-можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

-наявність обгрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення;

-можливість спеціальної конфіскації майна;

-розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

-наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, відмова в задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне поверненняособі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Так, з оглянутих у судовому засіданні матеріалів, якими прокурор обгрунтовує клопотання, а саме протоколу огляду місця події від 12.05.2020 року, встановлено, що на час проведення слідчої дії, роботи за допомогою земснаряду не проводились (абзац 2 протоколу огляду), намиву піску поблизу території домогосподарства АДРЕСА_1 , не виявлено (абзац 4 протоколу огляду).
Крім того, в матеріалах клопотання відсутня інформація про вручення (оголошення) підозри, не надано розрахунок заподіяної шкоди.
Крім того, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 239-2 КК України, кримінальна відповідальність настає за незаконне заволодіння поверхневим (грунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах. Так, згідно примітки до ст. 239-2 КК України, особливо великим розміром у цій статті слід розуміти обсяг поверхевого (грунтового) шару земель, який становить, більше ніж 10 (десять) метрів кубічних.
Будь-які дані (замірів, розрахунків, зважування) про кількість (обсяг) видобутого шару земель водного фонду до матеріалів клопотання прокурором не приєднано.
За таких обставин, керуючись вимогами ст. ст. 131, 167, 170-173, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволені клопотання прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженню № 0000229 від 12.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України відмовити.
Електричний земснаряд з електричною лебідкою та погружним насосом негайно повернути законному власнику (володільцю, користувачу, добросовісному набувачу), особі у якої було тимчасово вилучене майно ОСОБА_7 .
Копію ухвали вручити прокурору та надати іншим заінтересованим особам.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя