Справа № 357/3903/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ БВК № 35 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в приміщенні ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Потсдам Німеччина, громадянина України, з середньою освітою, до засудження не працював, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 23.11.2018 р. Броварським міськрайонний судом Київської області за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 р.п/волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.06.2017 р. по 01.09.2017 р. та з 28.01.2017 р. по 24.03.2017 р. згідно ст. 72 ч.2 КК України.-

про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Заслухавши пояснення засудженого, який підтримав клопотання, думку представника установи та прокурора, які заперечують проти задоволення клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання у ДУ Білоцерківська ВК (№35) згідно вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2018 р., яким засуджений за ст.ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 4 р.п/волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.06.2017 р. по 01.09.2017 р. та з 28.01.2017 р. по 24.03.2017 р. згідно ст. 72 ч.2 КК України

Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 15 травня 2019 року був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії. Початок строку: 08 червня 2017 року. Кінець строку: 25 листопада 2020 року.

Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 30.06.2017 р.

Утримуючись в Київському СІЗО характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» відбуває покарання з 02.11.2017 року.

За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Має 3 заохочення, стягнень не має.

Постановою начальника державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» 15.05.2019 р. був переведений на дільницю соціальної реабілітації, що при колонії.

На даний час працевлаштований. Відношення до праці добре. За час відбування покарання на дільниці соціальної реабілітації характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи за що має 4 заохочення, стягнень не має.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою.

Засуджений ОСОБА_5 підвищує свої професійно - технічні навички, а саме: навчався в навчальному центрі при Білоцерківській виправній колонії № 35 та отримав кваліфікацію слюсара - сантехніка II розряду, також підтримує соціальні зв`язки з рідними та близькими родичами, приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», бере участь у роботі самодіяльних організацій засуджених ДСР. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває.

Оцінюючи вищевказане у сукупності з даними про минулі судимості та неодноразове звільнення з місць позбавлення волі на підставі ст..81 КК України, суд вважає що ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки кожного разу після звільнення, він вчиняв нові умисні злочини.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст.81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, позицію ОСОБА_5 щодо відсутності розкаяння у вчинені ним злочину, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання, оскільки незважаючи на неодноразові звільнення від відбування покарання, раніше умовно-достроково, проявлений судом неодноразово гуманізм до ОСОБА_5 , останній знову вчиняв злочини.

Вказане є свідченням тривалого злочинного спрямування його поведінки, впертого небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст.371 ч.3, ст.539 ч.5 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали щодо умовно дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст. 371, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі відмовити.

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1