Справа № 682/3158/19
Провадження № 1-м/682/1/2020
У Х В А Л А

12 лютого 2020 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , засудженого вироком Новочебоксарського міського суду Чуваської Республіки від 26.04.2018 року за ч.3 ст. 30, пп.«а» , «г» ч.4 ст.228.1, п. «а» ч. 4 ст. 174.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 10 років 6 місяців позбавлення волі зі штрафом у розмірі 500 000 рублів, -

в с т а н о в и в :

Заступник начальника Управління міжнародної правової допомоги начальник відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_5 звернулася до суду з письмовим клопотанням в порядку ст.606 КПК України про приведення вироку Новочебоксарського міського суду Чуваської Республіки від 26.04.2018 року у відповідність із законодавством України, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 30, пп.«а» , «г» ч.4 ст.228.1, п. «а» ч. 4 ст. 174.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до 10 років 6 місяців позбавлення волі зі штрафом у розмірі 500 000 рублів.

Засуджений ОСОБА_4 , як вбачається з внесеного клопотання, відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №3 УФСВП Росії по Самарській області. Матеріали клопотання місять заяву засудженого про переведення його для подальшого відбування покарання на територію України.

Прокурор в судовому засіданні висловилася на підтримку клопотання заявника, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення, просить привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України та визначити норми Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документа, заслухавши думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, засуджену особу може бути передано за цією Конвенцією, зокрема за таких умов: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо рішення є остаточним; якщо на передачу згодна засуджена особа; якщо дія або бездіяльність, на підставі якої було винесено вирок, є кримінальним злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або була б кримінальним злочином у разі вчинення на її території; якщо держава винесення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженої особи.

Відповідно до пункту «b» частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні органи держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст.11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

До того ж, пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року закріплено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилювати кримінальне покарання засудженої особи.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Відповідно до ч.3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, вчинені засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

За вироком Новочебоксарського міського суду Чуваської Республіки від 26.04.2018 ( з урахуванням ухвали від 16.08.2018 року судової колегії у кримінальних справах Верховного суду Чуваської Республіки) року ОСОБА_4 вчинив замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений з використанням електронних або інформаційно-телекомунікаційних мереж ( включаючи мережу «Інтернет») організованою групою, у великому розмірі та фінансові операції та інші угоди з грошовими коштами, придбаними особою в результаті вчинення нею злочину , з метою надання правомірного виду володінню, користуванню та розпорядженню вказаними грошовими коштами, вчиненні організованою групою, його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 210, ч.3 ст. 30, пп.«а», «г» ч.4 ст.228.1, п. «а» ч. 4 ст. 174.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та засуджено до покарання у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі зі штрафом у розмірі 500 000 рублів, з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.

При приведенні вироку суду РФ у відповідність із законодавством України дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 255, за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до чинного законодавства України, участь у злочинній організації кваліфікується за ч. 1 ст. 255 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений у особливо великому розмірі кваліфікується за ч. 2 ст. 15ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна.

Окрім положень ч.4 ст.610 КПК України, суд при визначенні засудженому ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК України враховує вимоги ч.3 ст.68 КК України, згідно яких за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, тобто не може перевищувати 8 років позбавлення волі.

Вчинення фінансової операції чи правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації ( відмиванню) доходів, вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі кваліфікується за ч. 3 ст. 209 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути суворішим, ніж міра покарання, призначена в державі винесенні вироку, суд вважає за належне визначити покарання за ч. 3 ст. 209 КК України 1 рік позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_6 необхідно призначити шляхом часткового складання покарань, у відповідності до ч.1, 4 ст.70КК України, відповідно до якої, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким він засуджений, набрав чинності, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання,крім таких випадків:

1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;

2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

З урахуванням викладеного, встановлено, що призначене ОСОБА_4 покарання судом Російської Федерації, за своїм видом є сумісним із законодавством України та у відповідності з вищезазначеним, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку Новочебоксарського міського суду Чуваської Республіки від 26.04.2018 року у відповідність із законодавством України, з урахуванням ухвали від 16.08.2018 року судової колегії у кримінальних справах Верховного суду Чуваської Республіки, щодо ОСОБА_4 таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, 21.06.2017 р. набрав чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-У111 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким викладено нову редакцію ч.5 ст.72 КК України, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, суд вважає, що нова редакція ч.5 ст.72 КК України погіршує становище ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, не має зворотної сили, а тому час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 ( з 19.05.2016 року по 25.04.2018 року) підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України, що діяла в редакції попереднього закону з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути суворішим, ніж міра покарання, призначена в державі винесенні вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не застосовує до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч.3 ст.307 КК України як обов`язкове покарання, оскільки за вироком Російської Федерації таке покарання ОСОБА_4 не призначалось.

Частиною 5 ст. 610 КПК України визначено, що невиконане додаткове покарання, призначене вироком суду іноземної держави, підлягає виконанню, якщо таке покарання за вчинення цього кримінального правопорушення передбачено законом України.

Враховуючи викладене додаткове покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 500 000 рублів виконанню не підлягає.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з 26.04.2018 року та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 19.05.2016 року по 25.04.2018 року включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України і належить до повноважень регіональних комісій з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.9 Конституції України, ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст.603,610 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Новочебоксарського міського суду Чуваської Республіки від 26.04.2018 року, з урахуванням ухвали від 16.08.2018 року судової колегії у кримінальних справах Верховного суду Чуваської Республіки.

Вважати ОСОБА_4 засудженим:

ч. 1 ст. 255 КК України - до 5 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України - до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна;

ч. 3 ст. 209 КК України - до 1 року позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років 6 місяців без конфіскації майна.

Запобіжний захід залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 26.04.2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 19.05.2016 року по 25.04.2018 року включно за правилами ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1