Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 квітня 2020 року

м. Київ
справа № 566/1329/19

провадження № 51-1263 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 3 грудня 2019 року щодо нього,
встановив:
Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2019 року задоволено подання начальника Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 та встановлено відносно засудженого ОСОБА_4 адміністративний нагляд строком на дванадцять місяців з обмеженнями: 1) заборонити виходити з будинку по місцю проживання у період з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня; 2) заборонити виїзд за межі Млинівського району Рівненської області без дозволу органів Національної поліції; 3) проходження реєстрації в Млинівському ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області один раз на місяць; 4) заборонити перебувати у місцях, де дозволено продаж спиртних напоїв на розлив.
На вказане судове рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 3 грудня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушив питання про перевірку ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Порушене засудженим ОСОБА_4 у касаційній скарзі питання стосується оскарження судових рішень, постановлених в порядку ч. 6 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Щодо вказаного питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновок в постанові від 18 березня 2019 року (справа №756/9514/15-к, провадження за касаційною скаргою № 51-115 кмо 17), зазначивши, що за змістом п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК рішення суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд складає собою систему тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі.
Аналіз положень вказаного Закону в частині кола осіб, до яких такий нагляд може бути застосований, підстав його застосування, а також підстав та порядку його припинення свідчить про те, що застосування адміністративного нагляду є одним із наслідків засудження особи та випливає з судового рішення, яке набрало законної сили (щодо осіб, визначених у пункті «г» статті 3 цього Закону), або ж матеріалів установ виконання покарань або органів Національної поліції, що характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання, або ж після його відбування.
Оскаржуване засудженим судове рішення є ухвалою суду апеляційної інстанції за результатами апеляційного перегляду постанови місцевого суду, винесеної в порядку ч. 6 ст. 539 КПК.
Враховуючи зазначений висновок об`єднаної палати Верховного Суду, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського апеляційного суду від 3 грудня 2019 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3