Справа № 738/134/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/369/20
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення задоволено частково, ОСОБА_8 , засудженому вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року, зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення 24 травня 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що попереднє ув`язнення відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання і згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2020 року засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 08 липня 2017 року по 14 грудня 2017 року та з 25 травня 2019 року по 15 листопада 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, однак враховуючи відомості щодо руху засудженого йому не зараховано, як строк попереднього ув`язнення, 24 травня 2019 року.

Не погодившись з рішенням суду засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зарахувати йому в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 15 грудня 2017 року по 25 травня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що хоча він і був засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року, однак, відносно нього продовжувалися судові засідання у інших кримінальних справах до ухвалення вироків і цей строк, на його думку, підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Висновки суду першої інстанції про часткове задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 року засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого його мана. Строк відбування покарання рахується з 08.07.2017 року. Зараховано час перебування під вартою в час відбування покарання.

Відповідно до вироку Краматорського міського суду Донецької області від 22.03.2018 року, ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено покарання шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 року та остаточно визначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі з ізоляцією та поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Строк відбування покарання обчислюється з дня фактичного затримання, встановленого вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 року, з 08.07.2017 року. Зараховано час перебування під вартою в час відбування покарання.

За вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області від 17.07.2018 року, вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22.03.2018 року стосовно ОСОБА_8 скасовано в частині призначеного покарання. Призначено покарання за ч. 3 ст. 187 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 року більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Згідно вироку колегії суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2019 року, ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підстав ч. 4 ст. 70 КК України, призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22.03.2018 року, частково заміненого вироком Донецького апеляційного суду від 17 липня 2018 року, із покаранням, призначеним за цим вироком та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обчислювати ОСОБА_8 з дня фактичного затримання, встановленого вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2017 року, а саме з 08.07.2017 року.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.10.2019 року набрав законної сили 15.11.2019 року.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_8 затриманий 08.07.2017 року.

Відповідно до ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2020 року засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 08 липня 2017 року по 14 грудня 2017 року та з 25 травня 2019 року по 15 листопада 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та враховуючи відомості щодо руху засудженого, надані начальником ДУ «Менська виправна колонія № 91», згідно яких засуджений ОСОБА_8 24.05.2019 року вибув з ДУ «Менська виправна колонія № 91» до СІЗО м. Дніпропетровська, колегія суддів вважає обґрунтованими висновок суду першої інстанції про необхідність зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення а саме 24 травня 2019 року.

Однак, щодо вимог, які ставляться в поданій апеляційній скарги, то колегія суддів не може з ними погодитися з огляду на наступне.

Згідно положення ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили та закінчується з моменту набрання вироком законної сили, з чим погоджується і колегія суддів.

Строк, який просить зарахувати ОСОБА_8 в своєму клопотанні у строк відбування покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України, не є строком попереднього ув`язнення.

Так, у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України, викладеної в редакції згідно ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, суд зараховує строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На думку колегії суддів, строки перебування під вартою, які просить зарахувати ОСОБА_8 , зокрема, для участі в судових засіданнях по розгляду кримінальних проваджень по його обвинуваченню, не є строком попереднього ув`язнення в розумінні ЗУ «Про попереднє ув`язнення». З такими висновками суду погоджується і колегія суддів та вважає доводи засудженого в цій частині необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки апелянтом не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_8 утримувався під вартою в розумінні вказаних норм закону.

Переконливих доводів на обґрунтування своєї позиції, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні клопотання засудженого, в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування ухвали, не виявлено.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, з додержанням вимог КПК України, правові підстави для скасування даного судового рішення за поданою апеляційною скаргою відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України,

колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2020 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_9 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4