ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/170/20 Номер провадження 11-кп/814/639/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у режимі відеоконференції з Державною установою «Машівська виправна колонія (№9)» провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2017 за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування на 2 роки,

відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області про умовно-дострокове звільнення засудженого за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2017.
Ухвалюючи дане рішення, місцевий суд зазначив, що засуджений за час відбування покарання хоча і працював сумлінно та від роботи не відмовлявся, проте не дотримувався сумлінної поведінки, оскільки мало місце грубе порушення у виді вживання алкогольних напоїв, що в цілому не свідчить про наявність безумовних позитивних змін в поведінці засудженого та вказує на те, що його поведінка не була сумлінною та стабільною.

У своїй апеляційній скарзі засуджений зазначає, у місцях позбавлення волі постійно працює, за що має заохочення, отримані стягнення на момент судового розгляду погашені, розкаюється у вчиненому та відшкодовує шкоду потерпілому за виконавчим листом. Вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

За наслідками апеляційного розгляду засуджений просить скасувати ухвалу, постановивши нову, якою задовольнити спільне подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№ 9)» та спостережної комісії Машівської РДА Полтавської області та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та особової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Статтею 6 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Як вбачається зі змісту ухвали,судове рішення в повній мірі відповідає вище зазначеним вимогам закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.04.2017 за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки 8 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування на 2 роки.
27.02.2020 начальник Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» та заступник голови спостережної комісії Машівської райдержадміністрації Полтавської області звернулися до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від призначеного судом основного покарання, із залишенням додаткової міри покарання.

22.09.2017 ОСОБА_7 утримується в місцях ув`язнення. За час утримання у слідчому ізоляторі м. Чернігів характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 23.11.2017 відбував покарання у Машівській виправній колонії (№ 9). За період відбування покарання характеризувався в основному позитивно, мав 2 догани за вживання спиртних напоїв та нетактовну поведінку з працівником адміністрації. Працевлаштований робітником електроцеху.

Протягом строку відбування покарання мав 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Крім того, як вбачається із змісту вироку, ОСОБА_7 вчинив злочин у стані наркотичного сп`яніння. Під час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 притягувався до відповідальності вживання алкогольних напоїв, за що був поміщений до ДІЗО (а.о.с 40).

Ця обставина вказує на те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а відтак - ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2020 року відносно нього без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4