27.06.19Справа № 336/7461/18
Пр. № 1-кп/336/291/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року колегія суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вказана кримінальна справа.
Відносно обвинуваченого ухвалою колегії суддів від 06.06.2019 року застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 4 серпня 2019 року включно.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання, про часткове задоволення якого просить сторона захисту, про продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Зазначене клопотання прокурор обгрунтувала тим, що ОСОБА_7 має статус обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого кримінально караного діяння, і в цьому провадженні є ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачений і захисник в обгрунтування заперечень зазначають, що застосування домашнього арешту є прийнятним, але цілодобове перебування в умовах житла позбавляє обвинуваченого можливості отримувати заробіток, надавати дружині допомогу в організації життєдіяльності сім`ї шляхом відвідування ринків, торгівельних суб`єктів господарювання. Крім того, саме напередодні судового засідання загострилось хронічне захворювання нижніх кінцівок обвинуваченого, яке потребує термінового звернення до медиків та отримання медичної допомоги і містить в собі ризик настання тяжких наслідків для здоров`я та життя обвинуваченого за умови його ігнорування.
Вважають, що зміна умов домашнього арешту, за яких ОСОБА_7 матиме можливість залишати домівку протягом світової частини доби, не зашкодить ефективності кримінального провадження.
Прокурор заперечує проти зменшення тривалості часу перебуванням під домашнім арештом обвинуваченого, використовуючи аргументи, що були застосовані під час звернення з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
В силу ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Процесуальні питання, пов`язані з застосуванням такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, внормовані главою 18 КПК України.
Зокрема, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
За змістом положень кримінального процесуального закону підставою для продовження застосування будь-якого запобіжного заходу є існування ризиків, що були заявлені стороною обвинувачення при обранні цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих обвинуваченому дій, які Законом про кримінальну відповідальність віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, а також об`єкт злочинного посягання, яким є охоронювані Основним Законом найвищі соціальні цінності в державі Україна - здоров`я та життя людини.
У зв`язку з викладеним суд вважає, що обов`язкове застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт, зумовлено сукупністю наведених матеріальних і процесуальних передумов, необхідністю забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Разом з тим суд бере до уваги і відомості про особу обвинуваченого, який не має судимостей; наявність у нього сім`ї, яку він фактично створив з жінкою без укладення шлюбу; постійного місця проживання, за яким він позитивно характеризується; заробітку, хоча й у відсутність офіційного працевлаштування; його належну процесуальну поведінку.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що за вказаних обставин є підстави для зменшення тривалості перебування обвинуваченого в умовах домашнього арешту, оскільки необхідність таких перерв в цілодобовому перебуванні в умовах домівки зумовлена перш за все необхідністю пошуку роботи та отримання заробітку з метою організації власної життєдіяльності, а також належних умов проживання для членів сім`ї, відшкодування спричиненої шкоди, а наведені судом дані про особу обвинуваченого не створюють перешкод для пом`якшення застосованого щодо ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 181, 331, 395 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши обвинуваченому в період дії запобіжного заходу залишати місце свого постійного проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , з 17-00 години до 08-00 години наступної доби.

Покласти на обвинуваченого обов`язки:

1)прибувати в суд за першим викликом;

2)не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду;

3) повідомляти суду про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту починає свою дію з 5 серпня 2019 року і діє до 3 жовтня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3