Дата документу 09.04.2020 Справа № 328/3233/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/901/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №328/3233/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою до 02.05.2020 року

ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України;

ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.198, ч.2 ст.186 КК України.

В апеляційній скарзі захисник просила ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою змінити щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Свої вимоги мотивувала тим, що ризики, на які послався суд у своїй ухвалі, нічим не доведені, а сама лише тяжкість інкримінованих обвинуваченим злочинів не може бути безумовною підставою для застосування до них запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Усі обвинувачені мають постійні місця проживання, а тому до них можливо застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Крім того, обвинувачені вже досить тривалий час перебувають під вартою, але справа щодо них досі судом не розглянута.

До початку апеляційного розгляду від захисника надійшла заява про розгляд її апеляційної скарги за її відсутності, проти чого не заперечували обвинувачені. У зв`язку з чим апеляційний розгляд здійснено за відсутності захисника.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинувачених, які підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Михайлівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК, ОСОБА_8 за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.186 КК, ОСОБА_9 за ст.198, ч.2 ст.186 КК, ОСОБА_11 за ч.3 ст.185 КК.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Суд, задовольняючи дане клопотання та продовжуючи строк тримання під вартою обвинувачених, в ухвалі зазначив, що доказів зменшення ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які було встановлено при обранні запобіжного у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не встановлено. А тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження доцільно продовжити строк тримання обвинувачених під вартою.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, з наданих матеріалів провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше неодноразово притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, відбували покарання в місцях позбавлення волі. Проте, будучи звільненими з місць позбавлення волі, знову обвинувачуються у вчиненні ряду корисливих злочинів, в тому числі і тяжких.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не одружені, не мають міцних соціальних зв`язків, ніде не працюють та не мають постійного джерела доходу. Наразі триває судовий розгляд кримінального провадження щодо них.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності доводять існування у даній справі ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на зазначене колегія суддів ставиться критично до заперечень апеляційної скарги захисника про недоведеність існування ризиків, на які посилався прокурор.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та покарання, яке загрожує їм у разі визнання їх винуватим, дані про особу обвинувачених, відсутність даних про неможливість подальшого перебування обвинувачених під вартою, районний суд дійшов правильного висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Наявність у обвинувачених постійного місця проживання, на що посилалася захисник, за встановлених у даному провадженні обставин, не є достатньою підставою для застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Сама по собі тривалість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є визначальним критерієм, який впливає на визначення обвинуваченому запобіжного заходу.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебувати на волі.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4