Справа № 171/168/20
В И Р О К
іменем України

22 квітня 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000001 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Жовте Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, у шлюбі не перебуває, не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше судимого 24.12.2019 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 160 годин громадських робіт, знятий з обліку в зв`язку з відбуттям покарання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 18.12.2019, приблизно об 11 годині, перебував в якості різноробочого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 , де в господарському приміщенні (сараї) побачив металеві ресори від автомобіля марки «МАЗ», після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник до господарського приміщення (сараю), розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки умисно повторно із корисливих мотивів викрав металеві ресори від автомобіля марки «МАЗ» в кількості 4 шт., довжиною 1 м та шириною 12 см кожна, вартістю 500 гривень кожна, загальною вартістю 2000 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що вину у скоєнні вищевказаного злочину визнає повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, та з кваліфікацією його дій, згоден, у вчиненому щиро кається. Також пояснив, що він 18.12.2019 року дійсно вчинив крадіжку 4-х автомобільних ресор із сараю, що розташований на території домоволодіння, що належить ОСОБА_5 та розташоване в АДРЕСА_3 . Доступ на територію домоволодіння ОСОБА_5 він мав, оскільки працював на території вказаного домоволодіння. Викрадені ресори він здав на пункт приймання металобрухту, що розташований по вул. Лесі Українки в м. Апостолове, за що отримав 60 грн., які витратив на власні потреби. Одна автомобільна ресора була вилучена та повернута потерпілому, вартість інших ресор він відшкодував потерпілому в повному обсязі та примирився з потерпілим.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, витягом з ЄРДР № 0000001 від 01.01.2020 року підтверджено, що в цей день внесено відомості до ЄРДР на підставі повідомлення ОСОБА_5 від 31.12.2019 року про те, що в період часу з 15 по 31 грудня 2019 року невстановлена особа шляхом вільного доступу скоїла крадіжку ресор з а/м «МАЗ» у кількості 4-х шт., належних ОСОБА_5 , чим завдала збитку.

Протоколом огляду від 02.01.2020 року підтверджено, що місцем злочину є територія домоволодіння АДРЕСА_3 .

Згідно висновку експерта № 95/20 від 13.01.2020 року вартість чотирьох ресор з автомобіля «МАЗ», шириною 12 см та довжиною 1 м кожна, становить 2000 грн.

З протоколу огляду від 04.01.2020 року та долучених фототаблиць встановлено, що предметом огляду є металева ресора від вантажного автомобіля, яку добровільно надав для огляду ОСОБА_6 та яка була вилучена в ході огляду.

Вказана ресора постановою слідчого від 04.01.2020 року залучена у якості речового доказу та передана на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , що підтверджується розпискою останнього.

В ході слідчого експерименту ОСОБА_3 показав та розповів про обставини вчинення крадіжки автомобільних ресор з домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2020 року та долученими фото таблицями до нього.

В судовому засіданні досліджені також наступні процесуальні документи:

-постанова першого заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 від 01.01.2020 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000001 у складі прокурорів Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 . Старшим групи призначено прокурора ОСОБА_4

-доручення слідчим СВ Апостолівського ВП ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 01.01.2020 року та 02.01.2020 року відповідно .начальника СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
Суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 вказаний злочин вчинив до засудження 24.12.2019 року, призначене вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.12.2019 року покарання у вигляді громадських робіт відбув повністю, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не зайнятий суспільно-корисною працею.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді обмеження волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Таке покарання на переконання суду є співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 покласти на Апостолівський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ автомобільну ресору, повернуту потерпілому ОСОБА_5 , залишити власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1