Справа № 495/2387/20
№ провадження 1-кс/495/1163/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

26.05.2020 року слідчий Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтовується, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 24.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за наступним фактом: 24.04.2020, приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням невстановленого вибухового пристрою, пошкодив вхідні двері до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 .
В ході проведення досудового розслідування виявлено об`єктивні дані, що свідчать про те, що на місці поді ї під підготовки та реалізації вчинення кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_4 , останній користувався мобільним телефоном. 24.04.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, при цьому встановлено наступні факти: ОСОБА_4 , під час вчинення злочину, мав при собі мобільний засіб стільникового зв`язку, саме з номером сім-карти: НОМЕР_1 , що підтверджується наданими слідчому показаннями свідків, а саме водіїв таксі які здійснювали перевезення ОСОБА_4 , до місця вчинення кримінального правопорушення та у зворотному напрямку, (показання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ). Однак на момент затримання при собі в ОСОБА_4 , мобільного телефону виявлено не було.
Під час здійснення слідчих (розшукових) заходів направлених на встановлення місця знаходження вищевказаного мобільного телефону, було повторно допитано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співмешканку підозрюваного ОСОБА_4 , яка добровільно повідомила, що мобільний телефон з номером: НОМЕР_1 , знаходиться в неї, та був переданий їй ОСОБА_4 , в день затримання на зберігання. Таким чином, 26.05.2020, слідчим в порядку ст. 237 КПК України, було проведено огляд мобільного телефону марки «Nokia 1280», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою «Ace&Base»: НОМЕР_1 , та здійснено вилучення останнього.
На підставі наведеного просить задовольнити дане клопотання.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву у якій просить дане клопотання розглядати за його відсутності.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у

підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 24.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000686 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за наступним фактом: 24.04.2020, приблизно о 06 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням невстановленого вибухового пристрою, пошкодив вхідні двері до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкають ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 .
Під час здійснення слідчих (розшукових) заходів направлених на встановлення місця знаходження вищевказаного мобільного телефону, було повторно допитано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співмешканку підозрюваного ОСОБА_4 , яка добровільно повідомила, що мобільний телефон з номером: НОМЕР_1 , знаходиться в неї, та був переданий їй ОСОБА_4 , в день затримання на зберігання. Таким чином, 26.05.2020, слідчим в порядку ст. 237 КПК України, було проведено огляд мобільного телефону марки «Nokia 1280», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-карткою «Ace&Base»: НОМЕР_1 , та здійснено вилучення останнього.
Постановою слідчого вищевказані речі долучені до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.
На підставі вищенаведеного, вважаю, що в клопотанні наявні вагомі докази про необхідність арешту вказаного майна задля збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000686 та проведенні у подальшому необхідних криміналістичних досліджень вилучених предметів.
На підставі вищенаведеного слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на наступні речові докази: мобільний телефон марки «Nokia 1280», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , сім-картка «Ace&Base»: НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя