г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4361/19
Номер провадження 1-кп/213/141/20
В И Р О К
Іменем України

26 лютого 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду в

місті Кривому Розі Дніпропетровської області в дистанційному режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 листопада 2018 року за №0001180 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, не одружений, раніше судимий 08 липня 2019 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121, ч.1 ст.122, ч.1 ст. 162, ч.1 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 11 років позбавлення волі, який ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2019 року залишено без змін, без визначеного місця проживання,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 30 жовтня 2018 року близько 23.00 години, поблизу торгівельно-зупиночного комплексу «вул. Каткова» по вул. Каткова в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, зустрів раніше йому незнайому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно з якою став вживати спиртні напої. Після спільного вживання спиртних напоїв у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна, яке належить ОСОБА_8 , реалізуючи який він запропонував останній провести її до дому, на що остання погодилась. В ході руху, приблизно о 01.00 годині 31 жовтня 2018 року, поблизу зупинки громадського транспорту, розташованої поруч з будинком №1 по вулиці Рудній в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_7 , діючи всупереч інтересам власника, з корисливих мотивів, відкрито викрав, вихопивши з рук ОСОБА_8 , шкіряну сумку чорного кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3170/19 від 23 вересня 2019 року становить 1490 грн, в котрій знаходились мобільний телефон марки «Samsung», модель «GT I8262MBASEK» синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3170/19 від 23 вересня 2019 року становить 791 грн 50 коп., в телефоні знаходилась сім картка «Київстар» № НОМЕР_3 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3170/19 від 23 вересня 2019 року становить 71 грн, карта пам`яті об`ємом 2 ГБ, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3170/19 від 23 вересня 2019 року становить 49 грн 30 коп., чохол-книжка для телефону чорного кольору зі шкірозамінника, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3170/19 від 23 вересня 2019 року становить 88 грн, гаманець з написом золотого кольору «Prada», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3170/19 від 23 вересня 2019 року становить 148 грн 53 коп., портмоне шкіряне синього кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3170/19 від 23 вересня 2019 року становить 629 грн 44 коп.

Після цього, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене, з місця вчинення злочину втік, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3267 грн 77 коп.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 , передбачена ч.1 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, каявся. Показав, що з потерпілою спільно вживали спиртні напої, після того, як вони розійшлись, він наздогнав останню та відібрав у неї сумку, в якій знаходились телефон, гаманець та банківська картка. Телефон в подальшому він продав, гаманець викинув, з банківської картки зняв грошові кошти. Шкоду потерпілій не відшкодовував.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Органом досудового розслідування вищевказані дії ОСОБА_7 було кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, посилаючись на те, що 20 лютого 2019 року у кримінальному провадженні №0001007 від 18 вересня 2018 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та 25 лютого 2019 року обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні направлено до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04 червня 2010 року № 7 зазначено, що за змістом статті 32 КК (2341-14) повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: 1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК ( 2341-14 ); 2) передбачені різними статтями Особливої частини КК (2341-14) і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака. При цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин.

Разом із тим, вищевикладене застосовуються тоді, коли декілька епізодів злочинних діянь, у вчиненні яких обвинувачується особа, перебувають у провадженні одного суду та розглядаються одночасно.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Положеннями ст. 62 Конституції гарантується, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Стороною обвинувачення не було надано та не досліджувався судом вирок суду, яким би ОСОБА_7 було визнано винуватим та засуджено за вчинення корисливих злочинів в період часу до 30 жовтня 2018 року.
За встановлених обставин, враховуючи відсутність обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 за вчинення крадіжок, які інкримінуються останньому в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0001007, дії обвинуваченого у даному кримінальному провадженні суд вважає за необхідне перекваліфікувати з ч.2 ст.186 КК України на ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), за скоєння якого він підлягає покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ч.3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винуватого, який зі слів має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується посередньо скарг на нього не надходило, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває, упродовж судового провадження дав визнавальні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення і не оспорював фактичних обставин їх учинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, потерпіла позов не заявляла, шкоду відшкодовано частково шляхом повернення викраденого.

Як пом`якшуючу покарання ОСОБА_7 обставину згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що покарання ОСОБА_7 слід визначити у виді позбавлення волі.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин до постановлення вироку Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Тому, ОСОБА_7 необхідно призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Таке покарання на думку суду є справедливим та у розумінні ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75 КК України, суд не бачить.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368 -371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком, вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 липня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 11 (одинадцяти) років 03 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з 25 листопада 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ у виді коробки від мобільного телефону марки «Samsung» модель «GT I8262MBASEK» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , гаманець «PRADA», чорного кольору, портмоне «Arietti», синього кольору, жіночу сумку чорного кольору, зроблена зі шкіри, що зберігаються відповідно до розписки у потерпілої ОСОБА_8 , залишити останній за належністю.

Речовий доказ у виді мобільного телефону марки «Samsung» модель «GT I8262MBASEK», синього кольору, що зберігається відповідно до розписки у потерпілої ОСОБА_8 , залишити останній за належністю.

Диск білого кольору формату «СD-R» з файлами інформацією моніторингу ТОВ «Лайфсел», ПРАТ «Київстар», ПРАТ «ВФ Україна», перераховані на а.с. 41, 42, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0001180 від 02 листопада 2018 року - залишити при ньому.

Матеріали кримінального провадження №0001180 від 02 листопада 2018 року - залишити при цій справі.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в строк 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1