Провадження № 1-кс/947/5286/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0003423 від 12.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження перевіряється законність прийняття Затоківською селищною радою рішень від 11.10.2018 року за №№823, 824, 825 «Про затвердження проекту містобудівної документації - детальних планів території в межах смт. Затока м. Білгород-Дністровський», а також за №549 від 05.04.2018 року «Про надання дозволу на розроблення проектів містобудівної документації - детальних планів території в межах смт. Затока м.Білгород-Дністровський».
Згідно рішень сесії Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради №221 від 02.06.2017 року, №241 від 26.04.2018 року, №646 від 22.06.2018 року та №314 від 27.06.2018 року з директором ТОВ «Архітектурне бюро Аркадія» , зареєстрованого по вул.Космонавтів 32, м.Одеса та з директором ПП «Земград» , зареєстрованого по вул.Академіка Корольова 81, корпус 4 кв. 8, м.Одеса, укладено договори на розроблення детального плану для розміщення індивідуальної дачної забудови, земельних ділянок для садівництва із створенням паркових зон та об`єктів рекреаційного призначення в межах смт.Затока.

З протоколу допиту голови Затоківського селищного голови на початку вересня 2018 року розроблені ТОВ «АБ Аркадія» і ПП «Земград» детальні плани надійшли до Затоківської селищної ради, які він підписав. 27.09.2018 року на Інтернет сайті Затоківської селищної ради «zatoka-sovet.com» на 11:30 год. 08.10.2018 року оголошено про презентацію розробленого детального плану, що відбудеться до 09.10.2018 року. Також, інформацію схожого змісту оприлюднено в газеті «Торнадо». Згідно Постанови КМУ 555 від 25.05.2011 року «Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні» зазначену інформацію необхідно оприлюднювати за один місяць до громадських слухань. Виходячи з вищевикладеного службові особи Затоківської селищної ради не витримали строки процедури громадських слухань, що є порушенням чинного законодавства України.

Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради від 11.10.2018 року №823 «Про затвердження проекту містобудівної документації - детального плану території» затверджено проект містобудівної документації - проект детальних планів території розміщення індивідуальної дачної забудови, земельних ділянок для садівництва зі створенням паркових зон та об`єктів рекреаційного призначення в смт Затока на території Лиманського району від межі смт Затока з Овідіопольським районом Одеської області до ОК ДТ «Перлина» обмеженою існуючою лінією забудови та Чорним морем (далі - Рішення).

Затверджений детальний план території передбачає зміну цільового призначення земельних ділянок та розміщення індивідуальної дачної забудови на території суміжній з земельними ділянками, які перебувають у користуванні приватних осіб та дачних кооперативів.

Затвердженим ДПТ передбачається часткове знищення водних об`єктів, територій зелених зон, зміна існуючого правового режиму прибережних зон, з метою розміщення на даній території індивідуальної дачної забудови, що суперечить вимогам діючого законодавства та Генеральному плану смт Затока.

Таким чином, розроблений та затверджений детальний план території від межі смт Затока з Овідіопольським районом Одеської області до ОК ДТ «Перлина» обмеженою існуючою лінією забудови та Чорним морем суперечить Генеральному плану смт Затока та порушує норми діючого законодавства.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.
Згідно ст.17Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

За приписами п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до п..1 ДБН України «Склад та зміст детального плану території» ДБН. Б. 1.1-14:2012 детальний план розробляється з метою уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту, схеми планування території району.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що детальний план території є видом містобудівної документації, положення якого мають узгоджуватися з генеральним планом населеного пункту, деталізувати положення останнього та не суперечити йому.

Однак, затверджений рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради від 11.10.2018 року №823 «Про затвердження проекту містобудівної документації - детального плану територій» проект детальних планів території розміщення індивідуальної дачної забудови, земельних ділянок для садівництва зі створенням паркових зон та об`єктів рекреаційного призначення в смт.Затока на території Лиманського району від межі смт.Затока з Овідіопольським районом Одеської області до ОК ДТ «Перлина» обмеженою існуючою лінією забудови та Чорним морем не відповідає Генеральному плану смт.Затока та порушує норми чинного законодавства України.

Порівнявши графічні схеми зображення затвердженого ДПТ вбачається його неузгодженість з генеральним планом смт Затока, що полягає у суттєвому зменшенні фактичного розміру Затоківського озера №1, як наслідок зменшення ширини прибережної захисної смуги озера в ДПТ з 50 метрів до 25 метрів.
Згідно ст.87 Водного кодексу України, для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищені навколоводних рослин, тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, мостів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони.
Стаття 88 ВК України встановлює, що з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забрудненняі засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів та навколо озер водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води шириною: - для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів 25 метрів; - для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; - для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.
Статтею 60 Земельного кодексу України встановлено, що прибережні захисні смуги встановлюються: зокрема б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів.
Паспортом Затоківського озера №1, визначено його площу, яка складає 3,2302га.
Згідно п.1.6 Паспорту прибережна захисна смуга озера згідно ст.88 ВК України має ширину 50м. Об`єкт повністю розташований в межах ПЗС та частково входить до пляжної зони Чорного моря, яка має ширину мінімум 100 м. Об`єкт частково розташований в межах пляжної зони прибережної захисної смуги Чорного моря, за межами населених пунктів
За приписами ст.89 ВК України прибережнізахисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: 1) розорювання земель (крім підготовки грунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; 2) зберігання та застосування пестицидів і добрив; 3) влаштування літніх таборів для худоби; 4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі № 420/5553/18 зазначені позовні вимоги частково задоволено визнано незаконними та скасовано рішення Затоківської селищної ради від 11.10.2018 №№ 823, 824, 825 «Про затвердження проекту містобудівної документації детальних планів території в межах смт Затока м. Білгород-Дністровський».

На даний час встановлено, що службовими особами Затоківської селищної ради після прийняття рішень за №№823, 824, 825 «Про затвердження проекту містобудівної документації - детальних планів території в межах смт.Затокам.Білгород-Дністровський», а також за №549 від 05.04.2018 року «Про надання дозволу на розроблення проектів містобудівної документації - детальних планів території в межах смт.Затокам.Білгород-Дністровський», розуміючи, що зазначені рішення прийняті з порушеннями чинного законодавства затвердили проект землеустрою та передавали у власність земельні ділянки, розташовані на території смт. Затока.

Зокрема, встановлено, що незважаючи на те, що відповідно до діючих Державних будівельних норм України «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (ДБН 360-92**), затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 №44, будівництво нових дачних та садівничих районів у межах міських населених пунктів не допускається, посадові особи Затоківської селищної ради виділили під дачне будівництво земельний масив, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений земельний масив сформований, всупереч Генеральному плану смт. Затока 2005 року, яким на вказаній території не передбачено земель під дачну забудову, без зміни виду цільового призначення земельних ділянок, раніше переданих у користування Департаменту ДАІ МВС України у довгострокову оренду, службові особи Затоківської селищної ради розділили на 17 окремих ділянок, які в порушення вимог містобудівного законодавства, а саме ч. 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та в порушення вимог ст.118 Земельного кодексу України, а саме: без розробки проектів відведення земельних ділянок, відвели у приватну власність громадянам для індивідуального дачного будівництва, попередньо вживши протиправні дії до розірвання договору оренди земельної ділянки.

У подальшому право власності на вказані земельні ділянки було зареєстровано за низкою фізичних осіб за наступними кадастровими номерами, які перебувають у приватній власності, а саме:

-Золотий Беріг 41/1- :02:012:0165, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;
-Золотий Беріг 41/2 - :02:012:0166, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;
-Золотий Беріг 41/3- :02:012:0167, яка на праві власності належить ОСОБА_5 ;
-Золотий Беріг 41/4-:02:012:0168, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ;
-Золотий Беріг 41/5 - :02:012:0169, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ;
-Золотий Беріг 41/6- :02:012:0170, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ;
-Золотий Беріг 41/7 - :02:012:0171 ,яка на праві власності належить ОСОБА_6 ;
-Золотий Беріг 41/8-:02:012:0172, яка на праві власності належить ОСОБА_7 ;
-Золотий Беріг 41/9 - :02:012:0173, яка на праві власності належить ОСОБА_7 ;
-Золотий Беріг 41/10 -:02:012:0174, яка на праві власності належить на праві власності ОСОБА_8 ;
-Золотий Беріг 41/11-:02:012:0175, яка на праві власності належить на праві власності ОСОБА_9 ;
-Золотий Беріг 41/12- :02:012:0176, яка на праві власності належить ОСОБА_10 ;
-Золотий Беріг 41/13 - :02:012:0177,Золотий Беріг 41/14- :02:012:0178, які об`єднані в одну земельну ділянку :02:012:0226 та наразі перебуває у власності ПП «Авокадо», ;
-Золотий Беріг 41/15- :02:012:0179, яка на праві власності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;
-Золотий Беріг 41/16 -:02:012:0180, яка на праві власності належить ОСОБА_13
-Золотий Беріг 41/17 -:02:012:0181, яка на праві власності належить ОСОБА_13 .
Враховуючи, що земельні ділянки вже стали предметом злочинного посягання з боку службових осіб Затоківської селищної ради, які продовжують зловживаючи службовим становищем вчинять протиправні дії із заволодіння землями рекреаційного призначення, розташованими у смт. Затока, що викликають підвищений - соціальний резонанс у суспільстві, а також з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання подальшого незаконного їх відчуження, як предмету злочинного посягання, доцільним є накладення арешту на час проведення досудового розслідування на вказані земельні ділянки, в зв`язку з чим сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Разом з цим від оперативного підрозділу у кримінальному провадженні надійшов рапорт про те, що службові особи Затоківської селищної ради, за допомогою підшуканих осіб, мають намір оформити права власності.

З огляду на викладене, розгляд вказаного клопотання сторона обвинувачення просить здійснювати без повідомлення, виклику власників земельних ділянок, з метою попередження їх незаконного відчуження.
Від прокурора до початку розгляду клопотання надійшла заява про розгляд такого клопотання за його відсутності.

З огляду на обґрунтування такого клопотання, а також наявну у сторони обвинувачення оперативну інформацію в частині намагання на теперішній час службовими особами Затоківської селищної ради за допомогою підшуканих осіб оформити права власності на зазначені у клопотанні земельні ділянки, в цілях забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність розгляду такого клопотання без виклику діючих власників таких земельних ділянок.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

2. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3. Правова підстава для арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України, в рамках якого перевіряється законність прийняття Затоківською селищною радою рішень від 11.10.2018 року за №№823, 824, 825 «Про затвердження проекту містобудівної документації - детальних планів території в межах смт. Затока м. Білгород-Дністровський», а також за №549 від 05.04.2018 року «Про надання дозволу на розроблення проектів містобудівної документації - детальних планів території в межах смт. Затока м.Білгород-Дністровський», що в повній мірі підтверджується долученими до клопотання матеріалами.
Зокрема, слідчим суддею враховується, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі № 420/5553/18 визнано незаконними та скасовано означені рішення Затоківської селищної ради від 11.10.2018 №№ 823, 824, 825 «Про затвердження проекту містобудівної документації детальних планів території в межах смт Затока м. Білгород-Дністровський».
Відтак, на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення в частині ймовірних порушень закону при оформленні права власності на зазначені у клопотанні земельні ділянки є обґрунтованими, а тому, слідчий суддя вважає доведеним відповідність зазначених у клопотанні земельних ділянок критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), оскільки останні, згідно викладених у клопотанні та встановлених в ході судового засідання обставин, являються об`єктом кримінально протиправних дій.

Відтак, перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що зазначені у клопотанні земельні ділянки є доказом в рамках даного кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

4. Мета накладення арешту майна.
В судовому засіданні встановлено, що фізичні особи (власники) зазначених у клопотанні земельних ділянок (відомості відносно яких підтверджуються долученою до клопотання інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно), не мають відповідного процесуального статусу підозрюваних, а являються третіми особами, відносно майна яких на теперішній час вирішується питання про арешт майна.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що зазначені у клопотанні земельні ділянки відповідають критеріям речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України в частині об`єкту кримінально протиправних дій), про що зазначено було вище.

Відтак, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), в свою чергу з цієї підстави арешт може бути накладено на майно й третіх осіб (абзац 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).

5. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з долученого до клопотання рапорту старшого о/у в ОВС 5-го відділу УСР в Одеській області ДСР НП України від 28.04.2020 року, згідно отриманої оперативної інформації встановлено, що невстановлені службові особи Затоківської селищної ради, підшукавши осіб, на яких можливо здійснити оформлення права власності на ділянки у вказаних масивах (зазначених у рапорті, які відповідають клопотанню), фактично намагаються оформити право власності на власну користь.
Відтак, на думку слідчого судді, на теперішній час об`єктивно існує необхідність в запобіганні можливому відчуженню означених земельних ділянок. При цьому, відповідність наявності вказаного завдання арешту майна підтверджується фактичними обставинами даного кримінального провадження, яке в цілому здійснюється з приводу законності прийнятих рішень, на підставі яких в подальшому і відбувалося оформлення відповідного права власності.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, на досягнення завдань кримінального провадження в цілому, й повинні застосовуватися в рамках відповідного кримінального провадження ті чи інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема.
Відтак, з метою забезпечення досягнення означених завдань кримінального провадження в цілому (ч. 1 ст. 2 КПК України), й наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні земельні ділянки зокрема.
6. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зазначених у клопотанні осіб (право власності яких на означені у клопотанні земельні ділянки підтверджується долученими до клопотання відомостями), пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремої особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Крім того, слідчим суддею в цілому враховується, що дане кримінальне провадження здійснюється за фактом можливих незаконних дій при заволодінні прибережними земельними ділянками, які належать місцевій громаді. Відтак, у випадку подальшому досягнення завдань кримінального провадження ймовірно порушені права власності можуть бути відновлені, а ймовірно неправомірно набуті земельні ділянки повернуті до власності територіальної громади, що підтверджує дотримання вимог розумності та співмірності.

Більше того, зокрема кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом можливого вчинення якого й розпочато дане кримінальне провадження, згідно примітки ст. 45 КК України відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, що обумовлює публічний (суспільний) інтерес до корупційних злочинів та необхідності ефективної протидії ним з метою захисту особи, суспільства та держави.
В свою чергу, корупція являє собою величезну загрозу правовим нормам, демократії, правам людини, об`єктивності та соціальній справедливості, перешкоджає економічному розвиткові та ставить під загрозу стабільність демократичних інститутів та етичних норм суспільства (абзац 2 Угоди про створення групи держав по боротьбі з корупцією (GRECO) від 05.05.1998). Корупція загрожує правопорядку, демократії та правам людини, руйнує належне управління, чесність та соціальну справедливість, перешкоджає конкуренції та економічному розвиткові і загрожує стабільності демократичних інститутів і моральним засадам суспільства (абзац 5 преамбули Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією (ETS 173) від 27.01.1999, ратифікована Законом України № 252- V від 18.10.2006). Корупція породжує серйозні проблеми і загрози для стабільності й безпеки суспільств, що підриває демократичні інститути й цінності, етичні цінності й справедливість та завдає шкоди сталому розвитку й принципу верховенства права. Випадки корупції, пов`язані з великими обсягами активів, які можуть складати значну частку ресурсів держави, ставлять під загрозу політичну стабільність і сталий розвиток цих держав (абзаци 2 та 4 преамбули до Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції від 31.10.2003, ратифікована Законом України № 251- V від 18.10.2006).
Крім того, категорія земельних ділянок, арешт на які сторона обвинувачення просить накласти, також свідчить про існування суспільного інтересу в рамках даного кримінального провадження, що виправдовує тимчасове обмеження права власності відповідних осіб.

7. Висновки слідчого судді.
За таких обставин, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані стороною обвинувачення матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0003423 від 12.10.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.
Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами:

-Золотий Беріг 41/1- :02:012:0165, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;
-Золотий Беріг 41/2 - :02:012:0166, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ;
-Золотий Беріг 41/3- :02:012:0167, яка на праві власності належить ОСОБА_5 ;
-Золотий Беріг 41/4-:02:012:0168, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ;
-Золотий Беріг 41/5 - :02:012:0169, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ;
-Золотий Беріг 41/6- :02:012:0170, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ;
-Золотий Беріг 41/7 - :02:012:0171, яка на праві власності належить ОСОБА_6 ;
-Золотий Беріг 41/8-:02:012:0172, яка на праві власності належить ОСОБА_7 ;
-Золотий Беріг 41/9 - :02:012:0173 ,яка на праві власності належить ОСОБА_7 ;
-Золотий Беріг 41/10 -:02:012:0174, яка на праві власності належить на праві власності ОСОБА_8 ;
-Золотий Беріг 41/11-:02:012:0175, яка на праві власності належить на праві власності ОСОБА_9 ;
-Золотий Беріг 41/12- :02:012:0176, яка на праві власності належить ОСОБА_10 ;
-Золотий Беріг 41/13 - :02:012:0177, Золотий Беріг 41/14- :02:012:0178, які об`єднані в одну земельну ділянку :02:012:0226 та наразі перебуває у власності ПП «Авокадо», ;
-Золотий Беріг 41/15- :02:012:0179, яка на праві власності належить ОСОБА_14 та ОСОБА_12 ;
-Золотий Беріг 41/16 -:02:012:0180, яка на праві власності належить ОСОБА_13
-Золотий Беріг 41/17 -:02:012:0181, яка на праві власності належить ОСОБА_13 , що передбачає заборону відчуження таких земельних ділянок.
Виконання ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1