Справа № 473/628/20
Номер провадження1-кп/473/161/2020
ВИРОК
іменем України

"02" березня 2020 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне №0000159 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м.Вознесенськ, Миколаївської області, українець, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працює, в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в кінці вересня 2019 року, точну дату та час не встановлено, на березі річки Південний Буг в межах м.Вознесенськ Миколаївської області нарвав суцвіття та гілки дикоростучої рослини коноплі, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб канабіс у невстановленій кількості, але не менше ніж 110,057 г, який приніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, за місцем свого мешкання, висушив його та подрібнив за допомогою пальців рук, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у невстановленій кількості, але не менше ніж 110,057 г. Частину наркотичного засобу канабіс ОСОБА_4 вживав шляхом куріння через саморобний пристрій, який складається з фрагментів пластикових пляшок, на стінках пристроїв якого утворилися нашарування речовини темного кольору, а частину незаконно зберігав на території домоволодіння для власного вживання без мети збуту до проведення обшуку працівниками поліції, а саме до 06.02.2020 року.
06.02.2020 року в період часу з 18 год. 03 хв. по 20 год. 22 хв. працівниками поліції Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в приміщенні №5 (спальна кімната) та приміщенні №2 (коридор) житлового будинку було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою в перерахунку на суху речовину 110,057 г; було виявлено та вилучено п`ять верхніх частин полімерної пляшки, на яких було виявлено нашарування речовини темного кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом екстракт канабісу, обіг якого заборонено, загальною масою 0,9535 г, які ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання, без мети подальшого збуту.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
26 лютого 2020 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст.468, ч.4 ст.469, 472 КПК України.
Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України передбачено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, визначені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
В підготовчому судовому засіданні учасники угоди про визнання винуватості просили суд затвердити угоду на визначених в ній умовах. Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, оскільки пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.
Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі відмова від права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2020 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 лютого 2020 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 2041 грн. 13 коп.
Речові докази, а саме: канабіс загальною масою 110,057 г, екстракт канабісу загальною масою 0,9535 г, два шприци із залишками димедролу, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського ВП ГУНП - знищити.
Вирок може бути оскаржений лише з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1