Номер провадження 1-кп/201/701/2020
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18 а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2019 року за № 0000545 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрова Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене 05 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002197 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного терміну.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність будь-яких даних, які б свідчили про зменшення ризиків, що враховувалися судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що продовжують існувати ризики можливих спроб обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим, був оголошений у розшук, а також посилався на наявність ризику можливих спроб обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній є фігурантом п`ятьох кримінальних проваджень, а також не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерела доходу. Просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що прокурором не доведені заявлені ризики та просили змінити на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2019 року, який в подальшому був неодноразово продовжений.

Оцінюючи продовження існування наведених прокурором ризиків, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що такий ризик, як можливі спроби обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватись від суду, не зменшився і продовжує існувати, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Водночас, судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу, а також і той факт, що ОСОБА_5 вже переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим, був оголошений у розшук в рамках цього кримінального провадження.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризику можливих спроб ОСОБА_5 переховуватись від суду, ступень якого є досить високою.

Відтак, суд приходить до переконання, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик продовжує існувати і є доведеним в повному обсязі.

Поряд із цим, суд вважає недоведеною наявність існування заявленого прокурором ризику можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, з підстав його необґрунтованості та відсутності достатніх доказів на підтвердження його існування.

У той же час, на переконання суду, врахований раніше ризик можливих спроб обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою примушування останніх змінити покази у суді на теперішній час втратив свою актуальність і перестав існувати, оскільки заявлені стороною обвинувачення свідки вже допитані під час судового розгляду цього провадження.

Отже, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд доходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти існуючому ризику та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_5 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про продовження тримання обвинуваченого під вартою закінчується 17 квітня 2020 року, вважає за доцільне продовжити тримання ОСОБА_5 під вартою строком на 60 днів, тобто до 12 червня 2020 року.

В той же час, продовжуючи обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та обставини правопорушення, суд вважає, що розмір застави, визначений у попередньому судовому рішенні у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 76 840 гривень, належним чином забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183-184, 199, 331, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

Продовжити застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 12 червня 2020 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є 12 червня 2020 року.

Встановити, що у разі внесення ОСОБА_5 або іншою фізичною чи юридичною особою № 7442 в ГУ ДКСУ м. Києва, отримувач територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі 76 840 гривень (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) гривень, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення ОСОБА_5 , зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду у провадженні, якого перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі не з`явлення його за викликом до суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала, щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Головуючий - суддя ОСОБА_1