Справа № 504/1154/20
Номер провадження 1-кс/504/467/20
У Х В А Л А
07.05.2020смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 29.04.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України.

З клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28.04.2020р. до чергової служби Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оперуповноваженого УВБ в Одеській області про те, що 28.04.2020р. біля 23:00 год, невстановлені особи, шляхом злому навісного замку, проникли на охоронювану територію С(Ф)Т «Зерновоє» за адресою: Одеська область, Лиманський р-н, с. Великі Ламзаки, вул. Польова (), а саме до складських приміщень №3, звідки викрали інсектициди та фунгіциди.

Проведеними першочерговими слідчими (розшуковими) діями було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , якого 29.04.2020р. о 12годині затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, 29.04.2020р. слідчим, відповідно до вимог ст.ст.233, 237 КПК України до постановлення ухвали слідчого судді, у зв`язку із необхідністю врятування майна та слідів вчинення злочину, які самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, а також у зв`язку із переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, проведено обшук квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , власником якого є відповідно до витягу з реєстру його дружина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході обшуку квартири було виявлено та вилучено, мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі синього кольору, мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі білого кольору, мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі срібного кольору, де кожен з телефонів не мав сім карт оператора мобільного зв`язку, стартовий пакет з під сім карти «Київстар» з номером НОМЕР_1 , стартовий пакет з під сім карти «Київстар» з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , сім карта «Київстар» з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 , картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_4 , паспорт гр. України серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 7 металевих пристроїв, які зовні схожі на відмички.

Як зазначає слідчий, є підстави вважати, що виявлені предмети є доказами кримінального правопорушення, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та старший слідчий Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання та просили слідчого суддю його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Розгляд клопотання вирішено проводити в порядку ч.2 ст.172 КПК України без повідомлення власників/володільців майна, що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши думку прокурора та слідчого, вивчивши надані матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Статтями 167, 168 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 ст.167 КПК України майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

Так, відповідно до постанови від 29.04.2020р., майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оцінюючи підстави арешту майна, викладені у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги, що у судовому засіданні доведена необхідність арешту вказаного майна, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження дійсно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі тощо. Однак, слідчий суддя не вбачає необхідності накладати арешт паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_5 та в цій части клопотання задоволенню не підлягає.

Тому, з метою встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, забезпечення заходів кримінального провадження, враховуючи, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, оцінюючи наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно: мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі синього кольору, мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі білого кольору, мобільний телефон марки «Samsung», в корпусі срібного кольору, де кожен з телефонів не мав сім карт оператора мобільного зв`язку, стартовий пакет з під сім карти «Київстар» з номером НОМЕР_1 , стартовий пакет з під сім карти «Київстар» з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , сім карта «Київстар» з ідентифікаційним номером НОМЕР_3 , картка банку «Приватбанк» № НОМЕР_4 , 7 металевих пристроїв, які зовні схожі на відмички.

Заборонити будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його до прийняття остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженню.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1