Справа № 1-кп/593/18/2019
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2019 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника (адвоката): ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани Тернопільської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні внесеному 28 грудня 2016 року до ЄРДР №-0000282 стосовно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115 та ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні прокурор клопоче перед судом про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначив, що одне із кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, а саме за ч.1 ст. 115 КК України є особливо тяжким і за нього передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; вчинене воно в період іспитового строку, після засудження обвинуваченого за вчинення насильницьких злочинів; за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення; тимчасово безробітний, не одружений, на утриманні осіб немає, не мав постійного джерела доходу, за місцем проживання спричиняв тілесні ушкодження особам з якими проживав. Вважає, що такі обставини свідчать про те, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, продовжити свою злочинну поведінку та вчинити інше кримінальне правопорушення. А тому вважає, що і на даний час продовжують існувати обставини, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого та підтверджують наявність ризиків, які існували під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу та були враховані судом і при продовженні обвинуваченому строку тримання під вартою.

Щодо клопотання захисника про зміну обвинуваченому обраного запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт заперечив, вважає його необґрунтований й безпідставним, також проданим з порушенням вимог ст. 201КПК України, оскільки йому, як державному обвинувачу не було вручено у визначений законом час та спосіб копії такого клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у задоволенні клопотання прокурора просить відмовити, про що подав письмові заперечення, оголосивши їх у судовому засіданні, які фактично ґрунтуються на витягах з практики Європейського суду з прав людини. Також вказав, що прокурор не довів у судовому засіданні реальних або можливих намірів ухилення ОСОБА_6 від суду або реальних намірів вдатися до таких дій; вважає, що стороною обвинувачення не надано достатнього обґрунтування ризику ухилення обвинуваченого від суду з посиланням на конкретні докази його реального існування. На думку захисника лише періодичне перерахування стороною обвинувачення ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України на даному етапі судового розгляду не дає суду можливості встановити ані міру таких ризиків, ані їх актуальність.

Також, адвокатом, одночасно із запереченнями проти клопотання прокурора, заявлено клопотання про зміну обраного його підзахисному запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування свого клопотання послався на те,що крім наявності ризиків,

передбачених у статті 177 КПК України, суд повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. А тому, з врахуванням позитивної поведінки обвинуваченого, суд повинен схилитися до переконання про відсутність існування достатньої ймовірності ризику намагань з боку ОСОБА_6 впливу на свідків обвинувачення. Також вважає за доцільне врахувати, що обвинувачений вже два роки перебуває під вартою без належного доведення стороною обвинувачення підстав продовження відносно нього виняткового запобіжного заходу, що не дає суду можливості встановити ані міру таких ризиків, ані їх актуальність. Поряд з цим пояснив, що на його думку на даний час змінилися обставини, які враховувалися при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, - ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою, судом досліджені всі докази по справі й допитані свідки, експерти, а тому негативний вплив на них неможливий. На запитання суду повідомив, що надати суду позитивної характеристики обвинуваченого, на яку послався у своїх запереченнях, він не може.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні з клопотанням прокурора не згідний, а клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, підтримав й просить задовольнити, пояснень з цього приводу суду не надав.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_10 та його представник адвокат ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилися, зазначеними особами попередньо подано суду письмові заяви про судовий розгляд без їх участі.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження вжитого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , яке підтримав обвинувачений ОСОБА_6 про заміну існуючого запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, враховуючи вже досліджені матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно положень ч. З ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У зв`язку зі спливом строку з дня продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання його під вартою.

Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 04 лютого 2019 року (включно).

Як вбачається з обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 115 КК України, де останнє є особливо тяжким, насильницьким й умисним, за вчинення якого передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі без альтернативної міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 є раніше судимим за вчинення насильницьких злочинів; кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються, вчинені у період іспитового строку при звільненні обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і суд розцінює зазначене, як таку обставину, що перебуваючи на волі обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.

Окрім цього, як слідує з обвинувального акту, а також з досліджених у судовому засіданні доказів, допустимість і належність яких не заперечена жодним із учасників процесу, які містять відомості, що характеризують обвинуваченого, останній на час складання обвинувального акту не працював, тобто не мав постійного джерела заробітку та доходу; не одружений, утриманців не мав, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, дрібного хуліганства, тощо. Зазначене, на думку суду свідчить про його негативну репутацію, відсутність стійких позитивних соціальних зв`язків в суспільстві. А тому суд розцінює такі обставини, як такі що свідчать про наявність ризику ухилення обвинуваченого (переховування) від суду у випадку застосування до нього іншого, більш м`якого, не пов`язаного із утриманням під вартою, запобіжного заходу.

У контексті вказаних вище заперечень сторони захисту та клопотання про зміну запобіжного заходу, суд констатує, що будь-яких нових, раніше не повідомлених суду відомостей, які б підтверджували позитивну поведінку обвинуваченого і його соціальні зв`язки, стороною захисту суду не повідомлено; такого ризику, як вплив на свідків у своєму клопотанні сторона обвинувачення не вказала; перебування під вартою обвинуваченого протягом вказаного захисником строку, має місце винятково і лише на підставі відповідних судових рішень.

Таким чином, жодних нових обставин, або таких, які не були предметом судового розгляду при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи при його продовженні, які б могли слугувати підставою для зміни обвинуваченому вже вжитого щодо нього запобіжного заходу на більш м`який, - цілодобовий домашній арешт, сторона захисту суду не надала й не повідомила про їх існування.

Отже, вищенаведені встановлені судом у судовому засіданні обставини є достатніми підставами вважати про продовження існування обґрунтованих ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання таких ризиків.

Із зазначених підстав клопотання прокурора слід задовольнити, а клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , підтримане його підзахисним обвинуваченим ОСОБА_6 - до задоволення не підлягає з підстав необґрунтованості.

Зважаючи на такі обставини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 2 місяців, - з 01 лютого 2019 року по 30 березня 2019 року (включно).

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 197, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим з 01 лютого 2019 року до 30 березня 2019 року (включно).

Дана ухвала підлягає виконанню з моменту її проголошення та діє до 30 березня 2019 року (включно).

Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_6 , захиснику (адвокату) ОСОБА_7 , надіслати начальнику Чортківського СІЗО №-26 за місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_6 для виконання.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 , Крамар