Справа № 610/2573/19
Провадження № 1-кп/636/15/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2020 року Колегія суддів Чугуївського міського суду Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва матеріали кримінального провадження № 0000668 від 11.07.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :
В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 27 грудня 2019 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор рахує необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить явку обвинуваченого до суду, і запобігає вчинення іншого кримінального правопорушення і вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, які просили змінити міру запобіжного заходу на більш м`яку, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора у повному обсязі з наступних підстав.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, та враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи ОСОБА_7 , і тому має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Але на думку суду навіть обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; те, що ОСОБА_7 ніде офіційно не працює; його репутацію, те що він перебуває в розшуку за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи практику Європейського суду, суд приходить до наступного, вищевказаний суд у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного періоду.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину скоєного проти життя особи, суд вважає за неможливе встановити заставу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193-194, 196-199, 331, 350, 369-372 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :
Клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вважати продовженим до 60 днів до 27 березня 2020 року включно.
Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена згідно рішення Конституційного Суду України № 24-р/2019 від 13.06.2019.

Головуючий -

Судді