Справа№ 953/8487/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання кримінальну справу по провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.03.2020 року за № 0001178 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого, з середньою освітою, проживаючого цивільним шлюбом, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:
17.03.2020 року, в період часу з 13:00 до 16:30, ОСОБА_4 , знаходячись вдома разом із співмешканкою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , діючи на підставі раптово виниклого конфлікту на ґрунті ревнощів, маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс потерпілій ОСОБА_6 удар кулаком правої руки у скроневу область з лівої сторони, від чого остання втратила свідомість. Після того, як вона прийшла до тями, ОСОБА_4 , продовжуючи виконання свого єдиного злочинного умислу, наніс ОСОБА_6 численні удари кулаками по обличчю та голові, точну кількість яких не вдалось встановити, від яких потерпіла втрачала свідомість. Після чого, продовжуючи свій злочинним умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, ОСОБА_4 , знаходячись в ванній кімнаті разом з ОСОБА_6 наніс їй удар в район голови, від якого потерпіла знову втратила свідомість, а коли прийшла до тями, знаходилась в положенні лежачі у ванній, а ОСОБА_4 , стоячи над нею, продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, наніс їй численні удари ногами, точну їх кількість не вдалось встановити в область тулуба ОСОБА_6 . В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 , а саме, завданих ним ударів кулаками в область голови та обличчя потерпілої, удару в область голови, завданих ударів ногами в область тулуба останньої, ОСОБА_6 спричинені, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-1418/2020 від 20.05.2020, наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини з переломами 8,9,10 ребер справа, яка супроводжувалась правостороннім пневмотораксом, яка згідно п.п. 2.1.1.Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя; перелом правої ключиці, який згідно п.п. 2.2.1.а,б,в і 2.2.2. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості; забиті рани на голові, обличчі, лівій руці, які підлягали хірургічній обробці з накладанням швів, які (кожен з них) згідно п.п. 2.3.1.а і 2.3.3. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я; гематома та садно на обличчі, які згідно п.п. 2.3.2. «Б`і 2.3.5. Правил «Судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється, неодноразово попросив пробачення у потерпілої - цивільної дружини, просить його строго не наказувати, і пояснив, що вони хотіли з дружиною одружитися, народити дитину, однак дані події, що сталися у стані алкогольного сп*яніння все зруйнували. Просить врахувати, що він зробив для себе висновки, зобов*язується не пити та дати йому шанс на сім*ю з коханою людиною.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю та його дії за ч.1 ст.121 КК України кваліфіковані правильно, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, єдиний епізод вчиненого, позицію потерпілої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, дані про особу обвинуваченого.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що той в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та проживає в м. Харкові, де характеризується позитивно, з середньою освітою, проживає цивільним шлюбом з потерпілою, працює неофіційно на мийці, зі слів потерпілої дана мийка побудована обвинуваченим, однак оформлена на неї, як дружину обвинуваченого, ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп*ягніння та відносно особи, з якою перебуває у близьких відносинах.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, єдиний епізод вчиненого, вибачення перед потерпілою та її позицію стосовно обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, дані про особи обвинуваченого, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції статті, інкримінованої йому, а саме у вигляді позбавлення волі.

Однак, з врахуванням всіх досліджених обставин, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки.

Саме таке призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 75 КК України та з врахуванням висновків, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2002 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен урахувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

При вирішенні даного питання щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, судом враховано тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України, єдиний епізод вчиненого, і ті обставини, що обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, потерпіла його простила та наполягає в судовому засіданні на поверненні ОСОБА_4 додому, з яким вона збирається одружитися та народити дитину.

А тому, комплексне врахування всіх цих обставин справи та даних вивченням по особі обвинуваченого свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбуття ним покарання за кримінальне правопорушення, що є предметом судового розгляду та можливість звільнення його з випробуванням, надавши йому шанс виправитися та повернутися до нормального життя, зважаючи на позицію потерпілої та підтримку рідних.

В час відбування покарання обвинуваченому зарахувати час перебування під вартою в умовах СІЗО під час досудового розслідування та судового розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави підтверджені витрати за проведення судової експертизи у розмірі 1307,60 грн.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, необхідні і достатні для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати, ОСОБА_4 з-під варти звільнити в залі суду, негайно.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - до набрання вироком законної сили.

У зв*язку з обранням особистого зобов*язання покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки на строк 60 днів, тобто до 14.08.2020 року: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В час відбуття покарання ОСОБА_4 , призначеного судом зарахувати час перебування під вартою в умовах тримання під вартою під час попереднього ув*язнення з моменту фактичного затримання (17.03.2020 року) та судового слідства.

Речові докази (куртка чорна), яка зберігається в камері схову речових доказів Київського ВП ГУ НП у Харківській області згідно квитанції №623 та мобільний телефон Самсунг IMEI НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2020 року.

Речові докази (змиви) знищити після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи №10/1/515СЕ -20 від 16.04.2020 року у розмірі 1307,60 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1