Справа № 373/83/20
УХВАЛА

07 квітня 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження № 0000123 від 19.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора про закриття на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000123 від 19.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.

В клопотанні прокурор посилається на те, що дане кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості, з моменту його вчинення пройшло більше трьох років, жодній особі про підозру не повідомлено, тому підлягає до закриття на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Під час судового розгляду даного клопотання прокурор ОСОБА_2 зазначив, що досудове розслідування даного кримінального провадження проведено неякісно, сам склад даного кримінального правопорушення передбачає наявність особи, яка не виконує судове рішення, однак в зв`язку з внесеними змінами до КПК України, оскільки нікому не повідомлено про підозру і закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності, клопотання підлягає до задоволення.

Заслухавши думку прокурора, ознайомившись з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 цього Кодексу, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вищезазначені норми КПК України передбачають закриття судом кримінального провадження за наявності двох умов: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, ухилення засудженого від сплати штрафу або від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, - карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.

Тобто, сама диспозиція ч. 1 ст. 389 КК України вказує на суб`єкт злочину - конкретну особу та ідентифікує її, а саме: засуджений, який ухиляється від відбування призначеного йому покарання певного виду.

Тобто, внесення відомостей до ЄРДР щодо такого виду кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 389 КК України) можливе лише за наявності певної конкретної встановленої особи (засудженого), який ухиляється від відбування покарання певного виду.

Дана обставина підтверджується і наявними в матеріалах кримінального провадження№ 0000123 від 19.04.2016 даних. Зокрема: відомості до ЄРДР, правова кваліфікація за ч. 1 ст. 389 КК України, внесено відносно засудженого ОСОБА_4 (витяг з ЄРДР аркуш матеріалів кримінального провадження 1, 4), вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 20.06.2012 ухвалено відносно ОСОБА_4 ( аркуші 10-14), подання Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду щодо невиконання вироку суду стосується ОСОБА_4 ( аркуш 5), всі інші наявні в матеріалах кримінального провадження запити слідчого, відповіді на запити, вказівки прокурора стосуються також ОСОБА_4 та містять в собі дані щодо місця його проживання та роботи. При чому, матеріали кримінального провадження містять лише відповідні запити слідчого та не містять в переважній більшості відповідей на них, вказівки прокурора слідчим також не виконано, як не вчинено і будь-яких інших слідчих дій.

Таким чином, особа, яка вчинила дане кримінальне правопорушення ( за наявності інших обов`язкових ознак його складу), відома та встановлена. А не встановлення місця її знаходження та як наслідок не можливість пред`явлення їй підозри не може трактуватися та розцінюватися як не встановлення безпосередньо самої такої особи.

Отже, суд вважає, що одна з двох обов`язкових умов закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме не встановленність особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, відсутня. Відомості до ЄРДР внесено відносно конкретної особи ( ОСОБА_4 ) та всі зібрані матеріали кримінального провадження стосуються його ж.

Щодо іншої обов`язкової умови закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, слід зазначити наступне.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

У п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, зазначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР відносно засудженого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 389 КК України, на досудовому розслідуванні не встановлено місце знаходження цієї особи та не з`ясовано питання та обставини його ухилення/не ухилення від слідства, вчинення інших кримінальних правопорушень, що в свою чергу, з врахуванням приписів ст. 49 КК України, не дає можливості стверджувати, що на зараз закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного в сукупності, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено наявність передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України обов`язкових підстав закриття кримінального провадження № 0000123 від 19.04.2016. Не встановлення місця знаходження особи та як наслідок не можливість пред`явлення їй підозри не може підмінятися поняттям «не встановлення особи», тому клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі вищезазначеного, відповідно до ст.49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 372, 395 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора про закриття на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000123 від 19.04.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, - відмовити.

Після набрання ухвали законної сили повернути прокурору матеріали кримінального провадження № 0000123 від 19.04.2016.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1