Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1355/20
Провадження №: 1-кс/332/265/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2020 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працює різноробочим ПП «Вєжа» м. Запоріжжя, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.06.2010 Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 09.12.2010 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України поглинути призначене покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2010 року, до відбуття 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України на строк 2 роки позбавлення волі на підставі ст.71 КК України частково приєднати за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2010 року, до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 11.10.2011 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2010 року, до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 11.11.2013 року з Біленьківської ВК №99 Запорізької області відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 01.11.2013 року згідно ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 12 місяців 15 днів;

- 18.08.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2011 року, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з Софіївської ВК Запорізької області (№55) 10.05.2018 року відповідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 02.05.20018 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 19 днів,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи клопотання.
В провадженні СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000893від 07.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.06.2020 близько 14.00 год. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, прибув до трамвайної зупинки «РМЗ» розташованої по вул. Південне шосе в м. Запоріжжі, де на відкритій ділянці місцевості, неподалік від мостової переправи ПАТ «Запоріжсталь», знаходився транспортний засіб автомобіль ВАЗ-2109 червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В подальшому, ОСОБА_7 знаходячись за вищевказаною адресою, продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, впевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, за невстановлених слідством обставин, шляхом вільного доступу відкрив водійські двері автомобілю та продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою ключа, який знаходився у замку запалювання автомобіля привів у дію двигун транспортного засобу та вирушив на ньому по вулиці Південне шосе в бік вулиці Діагональної в м. Запоріжжі, тим самим розпорядившись вказаним автомобілем на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_7 незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ-2109 червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 47000 грн.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
24.06.2020 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 289 КК України.
Підставою для звернення до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, за яке КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_7 : може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 , а також свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Доводи сторони обвинувачення.
Слідчі та прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали. Зазначили, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Також підтверджена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. Посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчі та прокурор просили задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Доводи сторони захисту.
Обвинувачений та захисник проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили. Захисник вказав на необгрунтованість підозри ОСОБА_7 у заволодінні транспортним засобом. Крім того, сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення не достатньо обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Наявність родини, дитини, постійного місця проживання та роботи свідчить про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.
З урахуванням вищенаведеного, захисник та обвинувачений просили суд про застосування до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який належним чином забезпечить процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Оцінка та висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою повинно бути законним і обґрунтованим.

Законність тримання під вартою полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу, а його обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту лише за наявності передбачених у законі підстав.

Мета і підстави застосування запобіжних заходів визначені ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує кримінальне процесуальне законодавство із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейській Суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п.32 вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Вирішуючи питання про існування обґрунтованої підозри у цій справі, слідчий суддя виходить з того, що правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 закріплено у кримінальному законі, а саме ч. 2 ст. 289 КК України.

Про факт причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення свідчать докази, додані слідчим до клопотання та досліджені безпосередньо слідчим суддею, а саме:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.06.2020 щодо незаконного заволодіння належним йому транспортним засобом;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07.06.2020, який пояснив обставини викрадення транспортного засобу ВАЗ-2109 червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 10.06.2020 за адресою: с. Наталівка, Запорізької області, Запорізького району під час якого вилучено автомобіль ВАЗ-2109 червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 09.06.2020 за адресою: с. Наталівка, Запорізької області, Запорізького району під час якого вилучено автомобіль ДЕО моделі Нексія, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.06.2020, який повідомив про причетність його знайомого ім`я ОСОБА_13 до незаконного заволодіння автомобілем ВАЗ-2109 07.06.2020 неподалік зупинки трамваю «РМЗ» по вул. Південне шосе в м. Запоріжжі;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 10.06.2020 під час якого свідок ОСОБА_12 впізнав на фото № 1 ОСОБА_7 та вказав на нього, як на особу, яка незаконно заволоділа автомобілем ВАЗ моделі 2109 червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- протоколом обшуку від 16.06.2020 за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_7 , під час якого було виявлено та вилучено, зокрема, автомобільні деталі;

- протоколом огляду предмету від 17.06.2020 за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого останній впізнав свій мобільний телефон «iPhone» model 1332 чорного кольору, вилучений під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_7 , як такий, що знаходився у салоні автомобілю ВАЗ моделі 2109 червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент незаконного заволодіння ним;

- протоколом обшуку від 17.06.2020 за адресою: АДРЕСА_3 - за місцем мешкання ОСОБА_11 , у ході якого було виявлено та вилучено акумуляторну батарею та магнітолу з автомобіля ВАЗ моделі 2109 червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який зазначив про обставини придбання акумуляторної батареї та авто магнітоли у знайомого на ім`я ОСОБА_13 ;

- протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 17.06.2020, під час якого свідок ОСОБА_11 впізнав на фото № 2 гр. ОСОБА_7 , який продав йому акумуляторну батарею та автомобільну магнітолу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що при звернені до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчим до нього було долучено лише частину матеріалів, зібраних на стадії досудового розслідування, яке ще не завершене. За відсутності доказів, які б свідчили про явну і очевидну недопустимість зібраних досудовим розслідуванням доказів у цьому кримінальному проваджені, враховуючи стандарт доказування обґрунтованої підозри на цьому етапі кримінального провадження, надавати оцінку доказам на предмет їх належності та допустимості передчасно. Отже, доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор у судовому засіданні посилаються на існування таких ризиків:

- переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бечієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) від 04.01.2006, заява № 9190, п. 58 вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Наявність цього ризику слідчий суддя оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування).

Так, серед іншого, ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками суворістю передбаченого покарання. За злочин, у якому він обґрунтовано підозрюється за ч. 2 ст. 289 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 8 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Однак, слідчий суддя не може погодитись із доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, а повинна враховуватись судом у сукупності з іншими обставинами. Будь-яких доказів існування обставин, які вказують на ризик втечі підозрюваного, крім тяжкості обвинувачення, слідчими та прокурором суду не надано.

ризик незаконно впливу на потерпілого та свідків.
З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває і для його завершення органу досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, зважаючи на те, що додаткові відомості щодо обставин вчинення злочину ще встановлюються, вважає, що ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні є актуальними.

Крім того, судом під час розгляду клопотання встановлено, що свідки у кримінальному провадженні є знайомими підозрюваного ОСОБА_7 , тому перебування підозрюваного без відповідної ізоляції, негативно впливатиме на психологічний та моральний стан свідків, що може провокувати у них бажання відмовитися від наданих свідчень, які можуть бути доказами вини підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення. Вищевказане може вплинути на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно зі ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.

ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється.
При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує наявність чотирьох судимостей у ОСОБА_7 , зокрема за злочини проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів. Вказане свідчить про стійку антисоціальну поведінку підозрюваного, його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 у травні 2018 року був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково; на теперішній час в проваджені Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України та в проваджені Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України. У вказаних кримінальних провадженнях стосовно ОСОБА_7 обирались запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави. У кожній із перелічених справ застава була внесена близькими особами підозрюваного.

Отже, у цьому кримінальному проваджені ОСОБА_7 підозрюється у вчинені злочину під час дії стосовно нього запобіжних заходів у вигляді застави, тому наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у п. 62 рішення у справі «Боротюк проти України» вказав, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не буде достатнім для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні.

Також слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистої поруки, адже жодна особа не висловила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_7 , забезпечувати виконання підозрюваним, покладених на нього КПК України обов`язків, а також забезпечувати його явку до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду на першу вимогу.

Крім цього, враховуючи наявність ризиків незаконного впливу на потерпілого і свідків, а також продовження злочинної діяльності, слідчий суддя не вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Допитана під час розгляду за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_14 - особа, з якою підозрюваний перебуває у фактичних шлюбних відносинах, охарактеризували ОСОБА_7 позитивно у побутових та сімейних питаннях.

З цього приводу слідчий суддя зазначає, що наявність у підозрюваного родини, дитини, постійного місця проживання та роботи до цього моменту не стали стримуючим фактором у його поведінці.

Вказані обставини у сукупності свідчать про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на початковій стадії досудового розслідування не зможе запобігти ризикам, встановленим під час розгляду цієї справи, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненому, може на даному етапі проведення досудового розслідування незаконно вплинути на потерпілого та свідків, продовжити свою злочинну діяльність.

Враховуючи вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183 КПК України,

у х в а л и в:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24.08.2020 включно з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105100 (сто п`ять тисяч сто) грн., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_7 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за реквізитами: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за , Рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) не відлучатися із свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи перебування;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи для попереднього ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Строк дії ухвали до 24.08.2020 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1