провадження № 1-кс/243/1016/2020
Справа № 243/4298/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Слов`янського міськрайонного суду (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) заяву ОСОБА_3 про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001485 від 18 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
21 травня 2020 року обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001485 від 18 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В своїй заяві зазначає, що у 2017 році суддею ОСОБА_4 розглядалася цивільна справа за його позовною заявою до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим та виселення, також суддею ОСОБА_7 приймалося рішення у кримінальному провадженні за обвинуваченням його у вчинененні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Під час розгляду вказаних справ, суддя не задовольняла його клопотання, внаслідок чого у нього виникли сумніви щодо неупередженості судді. У зв`язку з чим, заявник не бажає щоб суддя ОСОБА_4 розглядала кримінальне провадження відносно нього, оскільки наведені обставини викликають сумнів у її неупередженості та об`єктивності.
У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та наполягав на її задоволенні з підстав наведених в ній. Зазначив, що суддя не задовольняла його клопотання під час розгляду справ, які були у неї в провадженні, внаслідок чого у нього склалося враження, що вона до нього ставиться упереджено. За таких підстав вважає, що і в цій справі вона буде упереджена.
Суддя ОСОБА_4 повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій розгляд зави про її відвід просила проводити у її відсутності.
У судовому засіданні прокурор та потерпіла заперечували проти задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , з підстав її необґрунтованості.
Заслухавши учасників судового розгляду, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, з таких підстав.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що до провадження судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 в порядку авторозподілу надійшло кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001485 від 18 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (провадження № 1-кп/243/655/2020; справа № 243/4298/20).
Ухвалою судді від 18 травня 2020 року кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.
Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.
Стаття 2 цього Закону передбачає, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.
За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Статтею 75 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.
Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Для відведення судді з підстав упередженості необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.
Заявник в судовому засіданні ствердив, що суддя є упередженою до нього оскільки, при розгляді справ, які поступали у провадження до неї, вона відмовляла у задоволенні його клопотань, отже у нього склалося враження, що вона до нього упереджена. При цьому причини упередженості судді, яка на його думку існує, він назвати не зміг.
Суд вважає, що вищенаведені твердження заявника в обґрунтування заяви про відвід судді не є підставою для його відводу, оскільки жодних доказів особистої заінтересованості судді заявник суду не надав. Щодо тих доводів, що суддя вже приймала рішення у справах за участю ОСОБА_3 , і під час розгляду справ відмовляла у задоволенні клопотань заявника, що свідчить про її упередженість до нього особисто, то суд не може з ними погодитися, оскільки такі висновки заявника є суб`єктивними припущеннями та не є підставою для задоволення відводу.

З урахуванням положень п. 4, ч.1 ст. 75 КПК України, у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0001485 від 18 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (провадження № 1-кп/243/655/2020, справа № 243/4298/20) - відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Ухвала складена в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.
Повний текст ухвали проголошений о 14 год. 00 хв. 29 травня 2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1