Справа № 128/1628/19
УХВАЛА

12 травня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області клопотання прокурора про продовження обвинуваченому застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 31.12.2018 в ЄРДР за №0001178 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 115 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

З 19.06.2019 в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться на розгляді дане кримінальне провадження.

В даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подав письмове клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки такий строк стікає 15.05.2020, та ті ризики які стали підставою для його застосування не змінилися та не відпали, а саме - ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину; він не має соціально стримуючих факторів, судовий розгляд провадження ще не закінчений , тому обвинувачений будучі на волі може переховуватися від суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши клопотання прокурора, міркування присутніх учасників судового процесу, колегія суддів, вважає клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою колегія суддів враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що наразі існує ризик, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: хоча обвинувачений ОСОБА_7 є раніше несудимою особою, має постійне місце проживання на території Вінницького району, але не має сім`ї, на час затримання офіційно не працював, тому не має соціально струмуючих факторів , також обвинувачується у вчинені особливо тяжкого умисного злочину - умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині , на даний час судовий розгляд даного провадження не закінчений, тому колегія суддів вважає, що існує ризик переховування ОСОБА_7 від суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, колегія суддів приходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановленого судом ризику, доцільно йому продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тому колегія суддів, не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого, вважає за доцільне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме - по 10.07.2020, включно.

Керуючись ст.331 КПК , Колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань ( №1), на 60 днів, тобто по 10.07.2020 , включно.

Копію ухвали направити уповноваженій особі Державної установи "Вінницька установа виконання покарань ( №1), -для виконання.

Оголосити перерву в судовому засіданні на 16.06.2020 о 14.30 годині, для підготовки прокурора до судових дебатів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів: обвинуваченим -з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками - з дня проголошення ухвали.

Повна ухвала суду проголошена 12.05.2020 о 14.00 годині.

Головуючий-суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3