Справа № 727/1222/19
Провадження № 1-кп/727/100/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

за участю потерпілої ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого охоронником (сторожем) в КМУ «Міська дитяча стоматологічна поліклініка», уродженця с.Жилівка Новоселицького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ; судимого вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2019 року за ч.3 ст.405, ст.69 КК України до покарання у вигляді 1-го року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , перебуваючи в шлюбі з потерпілою ОСОБА_7 протягом 2014-2015 років, вважаючи, що потерпіла ОСОБА_7 згідно домовленості між ними, не повернула йому частину позичених коштів протягом 2016-2018 років, вважаючи таким чином, що потерпіла ОСОБА_7 винна йому ці кошти, з метою їх повернення, 18.11.2018 року приблизно о 19:30 год., поблизу монументу «Перемога» на площі Соборній в м. Чернівці умисно заподіяв ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження. А саме, ОСОБА_5 , тримаючи своєю правою рукою ОСОБА_7 , лівою рукою вдарив її по голові, від чого вона впала, тоді ж він лівою рукою завдав ще одного удару останній, в ході чого самоправно заволодів сумкою потерпілої, в якій знаходились грошові кошти в сумі 702 грн. 95 коп., 1 долар США (згідно з курсом НБУ станом на 19.11.2018 року складає 27 грн. 77 коп.)

Відповідно до висновку експерта №1005 від 29.11.2018 року, ОСОБА_7 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого плеча по зовнішній поверхні в середній третині, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні своєї вини не визнав. Вказав суду, що у 2013 році зустрів потерпілу та літом 2014 року вони зареєстрували шлюб. У 2016 році він поїхав служити в зону антитерористичної операції та розлучився з потерпілою. При цьому, у 2013 році він тримав свої особисті кошти в «Дельта Банку» та зняв 2700 доларів США, які на прохання потерпілої передав останній з метою погашення боргу її доньки. 10.03.2019 року коли вказане кримінальне провадження вже перебувало на стадії апеляційного розгляду, то донька потерпілої ОСОБА_8 повернула йому 2000 доларів США. Під час перебування обвинуваченого в зоні АТО потерпіла повертала йому в декілька прийомів кошти по 100 та 200 доларів США, але основна сума залишилась неповернутою. 18.11.2018 року він увечері йшов на роботу та побачив потерпілу, яка йшла разом з донькою. Потерпіла його образила жестом. Тоді він підійшов до неї, в черговий раз спитав в неї коли вона поверне йому кошти, після чого узяв її під паху та почав тягнути в сторону пам`ятника, де завжди перебувають поліцейські. Він тягнув потерпілу до них, оскільки хотів щоб вона йому віддала кошти, стягнуті на його користь рішенням суду. При цьому, він потерпілу не бив. В цей час його наздогнав якийсь чоловік, який збив його з ніг. Наскільки йому відомо, це був знайомий потерпілої, якого він раніше бачив в Першотравневому суді, коли розглядалась цивільна справа про стягнення боргу з потерпілої. При цьому, під час цих подій потерпіла стала кричати, обвинувачений побоявся її друзів та побіг. На час приїзду поліцейських сумка потерпілої опинилась біля нього, однак він не брав цю сумку. Оскільки цей чоловік вдарив його по ногах, то від падіння він був у крові. А також цей чоловік, який виступав в суді свідком, пшикнув йому сльозогінним балончиком в обличчя. Донька потерпілої також вдарила його сумкою, після чого він запитав в неї, коли вони віддадуть йому гроші. З приводу цього він також звернувся в правоохоронні органи, на даний час триває досудове розслідування. Ствердив в судовому засіданні, що у нього не було ніякого наміру на грабіж потерпілої. Просив суд його виправдати.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та доведена; зокрема, показами потерпілої та свідків по справі, а також рядом письмових доказів по справі.
Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала суду, що 18.11.2018 року приблизно о 19-й годині вона з донькою йшли з гостей на Соборну площу. На переході зненацька з`явився її колишній чоловік ОСОБА_5 , який був дуже агресивний. Він міцно схопив її за руку, внаслідок чого у неї з`явився синець. Потім ОСОБА_5 вдарив її по голові кулаком, після чого вона впала на землю на коліна. Тоді він став виривати в неї сумку. В сумці у неї було кошти в сумі біля 850 гривень. При цьому, ОСОБА_5 був тверезим. В цей час її донька стала бити сумкою обвинуваченого по спині та казати : «Відпусти маму». Після цього обвинувачений вдруге вдарив її рукою. При цьому, вона не пам`ятає коли саме він зняв з неї сумку. Вже пізніше вона побачила сумку в обвинуваченого. Вона почала кричати, а тому двоє хлопців побігли за обвинуваченим. Один з тих хлопців був з дівчиною, яка і викликала поліцію. При цьому, потерпіла ствердила, що одружилась з обвинуваченим в 2014 році. Вони прожили разом вісім місяців, після чого він поїхав в АТО. Пізніше вони розлучилися. Підтвердила той факт, що він час перебування у шлюбі у її доньки був кредит. А тому, по її проханню в 2014 році вони разом з ОСОБА_5 пішли в банк і він за свої кошти погасив кредит її доньки в сумі біля 20000 грн. Після цього її донька висилала ОСОБА_5 з-за кордону кошти в сумі по 100, 200 доларів США. При цьому, їй відомо, що її донька віддала ОСОБА_5 позичені кошти в еквіваленті біля 900 Євро. Однак в 2016 році ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до неї про стягнення цих коштів. Спочатку судом було винесено рішення про стягнення цих коштів з неї на користь ОСОБА_5 , однак в подальшому це рішення було переглянуто судом і в задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення з неї боргу було відмовлено. Потерпіла ствердила в судовому засіданні, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого у неї був синяк на руці, шишка на голові, боліла голова. Вирішення міри покарання обвинуваченому залишила на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала, що потерпіла це її мати. 18.11.2018 року приблизно о 19-й годині в темну пору доби вони переходили пішохідний перехід поблизу монументу «Перемога» на площі Соборній в м.Чернівці. В цей час вискочив якийсь чоловік, який почав тягнути її матір та казати: «Підем поговоримо!». Як виявилось, це був колишній чоловік її матері ОСОБА_5 . Він почав тягнути сумку її матері, мати кричала. Тоді обвинувачений вдарив її матір по голові та стягнув сумку. Мати почала кричати, ОСОБА_5 почав тікати. За ним побігло двоє хлопців, які його наздогнали та тримали. В послідуючому, ОСОБА_5 був затриманий поліцейськими. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , у матері був синяк на плечі та шишка на голові. При цьому, свідок зазначила, що між ОСОБА_5 , її матір`ю ОСОБА_7 та її сестрою були якісь боргові стосунки, але деталей вона не знає. Їй відомо, що її сестра приїжджала в березні 2019 року в Україну, зустрічалась з ОСОБА_5 . Зі слів сестри їй відомо, що вона віддала ОСОБА_5 якісь кошти, але які саме, їй не відомо. Сестра сказала, що вона з ОСОБА_5 домовилась, що він більше матір не буде чіпати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що восени 2018 року він піднімався з дівчиною по вулиці Головній. Біля пам`ятника він почув крик жінки, яка кликала на допомогу. Свідок побачив, як біг обвинувачений. Той спіткнувся та свідок його затримав. У обвинуваченого була чорна жіноча сумка. До них підійшли дві жінки, одна з яких сказала, що це її сумка. Свідок викликав поліцію. Обвинувачений показував посвідчення учасника АТО. До цього ОСОБА_5 він не знав. Потерпіла сказала, що обвинувачений ударив її в обличчя. Сама потерпіла на місці події була дуже схвильована, трималась рукою за обличчя, де в неї була припухлість. ОСОБА_5 сказав, що це його колишня дружина, яка йому винна кошти в сумі 1000 доларів США. Сама потерпіла при поліцейських також підтвердила, що це її колишній чоловік, який її переслідує. Свідок показував ОСОБА_5 газовий балончик, однак не застосовував його.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_10 . Уточнила, що потерпіла відразу їм сказала, що ОСОБА_5 це її колишній чоловік і що вони вже розлучились. А також, пояснила, що він перебував в зоні АТО і у нього напевно щось сталось з психікою.

Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження. А саме:

Протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 18.11.2018 року, яке мало місце 18.11.2018 року (т.1 а.п.5).

Протоколом огляду місця події від 18.11.2018 року (т.1 а.п.6), в ході якого під час огляду ділянки тротуару з правої сторони по вул.Кафедральній в м.Чернівці виявлено та вилучено жіночу сумку чорного кольору.

Протоколом огляду предмета жіночої сумки чорного кольору від 21.11.2018 року (т.1 а.п.30-35) та фототаблицею до нього, в ході якого оглянуто вказану сумку та речі, які знаходяться в ній, а саме грошові кошти в сумі 702 грн. 95 коп., 1 долар США., мобільний телефон, а також інші особисті вживані речі ОСОБА_7 , які матеріальної цінності не несуть.

Актом судово-медичного дослідження №994 від 20.11.2018 року (т.1 а.п.15-16) та висновком експерта №1005 від 29.11.2018 року (т.1 а.п.28-29), згідно яких у потерпілої ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого плеча по зовнішній поверхні в середній третині, яке виникло в результаті дії твердого тупого предмету та відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04.07.2017 року (т.1 а.п.63), згідно якого позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором позики було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 борг за договором позики в сумі 80790 гривень; стягнуто з відповідача на користь держави судові витрати.

Постановою про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21.11.2018 року (т.1 а.п.36), згідно якої гаманці з грошовими коштами, мобільний телефон, зарядний пристрій, гребінець, ключі з брелком та паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та передані на зберігання ОСОБА_7 .

Аналізуючи всі обставини справи та дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 ч.2 ст.186 КК України не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 заволодів коштами потерпілої, вважаючи, що між ними існують цивільно-правові стосунки, а не з метою вчинення грабежу, що виключає, на думку суду, кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 на досудовому слідстві за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковано невірно.

При цьому, той факт, що ОСОБА_5 вважав, що між ним та потерпілою існували цивільно-правові стосунки свідчить сам факт звернення ОСОБА_5 до суду про стягнення цих коштів, а також це підтверджується показами самої потерпілої в цій частині, свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила в судовому засіданні про існування між обвинуваченим, її матір`ю та її сестрою боргових стосунків, а також показами свідка ОСОБА_10 , який ствердив в судовому засіданні, що під час затримання ОСОБА_5 казав, що потерпіла це його колишня дружина і вона винна йому гроші.

Разом з тим, дії обвинуваченого мають ознаки самоправства, але оскільки в даному випадку відсутня «значна шкода», немає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.356 КК України.

За наведених обставин, дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, оскільки судом встановлено, що обвинувачений вчинив стосовно потерпілої: умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належать до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є учасником бойових дій (т.1 а.п.59), інвалідом третьої групи інвалідом війни (т.1 а.п.59), посередньо характеризується по місцю роботи (т.1 а.п.65), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.п.54), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.п.55).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №38 від 10.01.2019 року (т.1 а.п.97-100), ОСОБА_5 на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє ознаки психічного розладу у формі розладів особистості внаслідок ураження головного мозку травматичного генезу (психоорганічний розлад, астенічний варіант). За своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_5 ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, а виявляв ознаки психічного розладу у формі розладів особистості внаслідок ураження головного мозку травматичного генезу (психоорганічний розлад, астенічний варіант). За своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час підекспертний ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, чи обтяжують його покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи те, що злочин, вчинений обвинуваченим належать до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також враховуючи особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій антитерористичної операції, інвалідом третьої групи інвалідом війни, враховуючи його вік та стан здоров`я, що підтверджується вищевказаним висновком судово-психіатричного експерта, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді штрафу.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2019 року виконувати самостійно.

Речові докази гаманець чорно-коричневого кольору, всередині якого наявні грошові кошти в сумі 698 грн., гаманець чорного кольору, всередині якого наявні грошові кошти в сумі 4,95 грн., мобільний телефон в чохлі помаранчевого кольору, зарядний пристрій білого кольору, гребінець оранжевого кольору, ключі в кількості 3 штуки та брелок для відмикання дверей на кільці, паспорт громадянина України на ім*я ОСОБА_7 - залишити за належністю ОСОБА_7 .
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1