Дата документу 19.06.2020 Справа № 554/5412/20
Провадження № 1кс/554/8643/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання старшого слідчого Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № №0001468 від 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання старшого слідчого Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду 17.06.2020 року у гр. ОСОБА_5 , а саме мобільного телефону марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та двох сім-карток мобільного оператору «ВФ Україна, що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 12.06.2020 року, невідома особа перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефону, належного громадянину ОСОБА_6 , тим самим завдавши останньому матеріального збитку розмір якого встановлюється.

За даним фактом було відкрите кримінальне провадження №0001468 від 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК Україна.

17.06.2020 року гр. ОСОБА_5 добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна».
17.06.2020 року мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна» було визнано речовим доказами.
Враховуючи, що вилучений мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна», являються істотними речовими доказами по кримінальному правопорушенні, а також з метою попередження його знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч.1, ч.7 ст. 237 КПК України в ході проведеного огляду від 17.06.2020 року, вказані речі було вилучено.
На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що вилучений мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна» мають значення речового доказу, а також враховуючи, що вказаний мобільний телефон мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна» можуть бути використані під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення причетних до злочину осіб, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням..
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала заяву про розгляд клопотання без її участі. У заяві зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі, прохала його задовольнити .

Власник майна ОСОБА_6 до суду надіслав заяву, у якій прохав проводити розгляд справи без його участі. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Встановлено, що в провадженні Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001468 від 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 3).

З копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 16.06.2020 року вбачається, що остання повідомила, про те, що 12.06.2020 року, невідома особа перебуваючи по вул. Ціолковського, 53 в м. Полтава, діючи таємно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку належного їй мобільного телефону «Samsung J2» в корпусі чорного кольору та двох сім-карток мобільного оператору «ВФ Україна» (а.с.4).

З копії протоколу огляду місця події від 17.06.2020 вбачається, що 17.06.2020 року гр. ОСОБА_5 добровільно (а.с.6) видав мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна». (7).
17.06.2020 року постановою слідчого мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна» було визнано речовим доказами (а.с.8).
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлений та вилучений під час огляду 17.06.2020 року у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна» мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, предметом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна», підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна шляхом позбавленням права на його розпорядження. При цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131,132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,- У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № №0001468 від 15.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити .

Накласти арешт на майно вилучене під час огляду 17.06.2020 року, а саме на мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна, шляхом заборони розпорядження ними до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Вилучені мобільний телефон марки «Samsung J2» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 та дві сім-картки мобільного оператору «ВФ Україна, повернути під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 та поклаксти обов`язки по збереження речового доказу та заборонити останньому вчиняти дії з розпорядження цим майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1