Справа № 159/6225/19
Провадження № 1-кп/159/423/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Секунь, Старовижівського району Волинської області, одруженої, непрацюючої, з середньою освітою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:

- 20.08.2008 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці. 13.01.2009 звільнена у зв`язку із закінченням строку покарання;

- 15.05.2009 Любомльським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. 19.08.2011 звільнена від відбування покарання постановою Заводського районного суду міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області згідно з п. «в» ст. 3 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011;

- 22.11.2012 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. Звільнена 30.05.2015 у зв`язку із закінченням строку відбування покарання;

29.12.2017 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

26.07.2019 Ковельським міськрайонннм судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік на підставі ст.75 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.09.2019 року за № 0001647),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 31.08.2019, біля 15 год. 00 хв., перебуваючи на території залізничного вокзалу, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Ветеранів, 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала мобільний телефон марки «Nomi i5012» вартістю 566,67 гривень, всередині якого знаходилась карта пам`яті марки «Verico» формату «mikro SD» ємністю 8 ГБ, вартістю 76,67 гривень, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 643,34 гривні.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 була заподіяна майнова шкода, яка повністю відшкодована. ОСОБА_6 констатує, що в ході судового розгляду йому були відшкодовані збитки, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_5 він не має. ОСОБА_5 приносить потерпілому щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через її неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_5 визнала себе винуватою, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинській області від 26.07.2019 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України суд звільнив засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок суду набув законної сили 28.08.2019.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин в період іспитового строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Оскільки злочин ОСОБА_5 вчинила в період іспитового строку, при призначенні покарання за новий злочин, необхідно частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2019, згідно з вимогами ст. 71 КК України.

Цивільного позову в справі не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 09.09.2019, накладено арешт на мобільний телефон.

Суд вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому арешт слід скасувати.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 18 грудня 2019 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001647 від 01 вересня 2019 року, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.
На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.07.2019, яка (невідбута частина) складає один рік позбавлення волі, і за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити щодо засудженої ОСОБА_5 попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 17 вересня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.
Скасувати арешт на майно, накладений згідно ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 09.09.2019.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Nomi i5012», ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , без акумуляторної батареї та з mikro SD флеш-накопичувачем, який зберігається в Ковельському ВП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий:ОСОБА_1