ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1380/20 Номер провадження 11-сс/814/257/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням по кримінальному провадженню № 0000760 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 6.03.2020,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в матеріалах досудового розслідування внесеного 5.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000760 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, задоволено та підозрюваному

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м.Кременчука Полтавської обл., з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України - 60 діб, який обчислюється з 13.00 год. 6.03.2020 до 13.00 год. 5.05.2020.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх свідчень шляхом вчинення на них погроз; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, і те, що у підозрюваного не має ознак інвалідності, не має стійкого зниження здоров"я, відсутність постійного місця роботи, підозрюваний фактично не проживає за місцем реєстрації, а проживає разом з матір`ю - пенсіонеркою, є не одруженим, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є учасником АТО (ООС), не перебуває на обліку у медичному або лікувальних закладах.
На підставі п. 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_7 оголошено підозру у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини.
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що ОСОБА_7 вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що свідчить і надання ним показань та проведення слідчого експерименту за його участю, від слідства та суду не переховується, дуже жаліє про злочин, та повідомив суд, що по першому виклику слідчого, прокурора та суду буде з"являтися вчасно та більше вчиняти злочини не буде, тобто ризики передбачені ст. 177 КПК України слідчим не доведені.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, думку прокурора, який, посилаючись на законність оскаржуваного рішення слідчого судді просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 колегія суддів дійшла висновку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000760 від 5.03.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України (а.п. 6).
Органом досудового розслідування встановлено, що 29.02.2020 у вечірній час доби, точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 прийшов за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де у той час перебували його батько ОСОБА_11 та матір ОСОБА_12 .
Після того, як ОСОБА_7 прийшов додому, між ним та його батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла сварка на грунті особистих неприязних стосунків, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення вбивства свого батька ОСОБА_11 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті останньому. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 умисно завдав своєму батьку ОСОБА_11 декілька ударів кулаками у ділянку обличчя та тулубу. Далі ОСОБА_13 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті своєму батьку ОСОБА_11 , повалив останнього на диван спиною вниз, після чого упершись колінами ніг у грудну клітину ОСОБА_11 схопив останнього правою рукою за горло та став стисками ОСОБА_11 органи дихання до тих пір, поки не настала смерть останнього.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №189 від 5.03.2020,причиною смерті ОСОБА_11 стала механічна афіксія, множинні травми шиї, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом (а.п.33-34).
5.03.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, - в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (а.п. 37-38).
6.03.2020 старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області майор поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11 , мотивуючи тим, що підозрюваний під загрозою покарання може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх свідчень шляхом вчинення на них погроз; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_11 на думку ініціатора клопотання з таких причин:
-особисте зобов`язання - у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюваний у вчиненні особливо тяжкого злочину та може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, та має негативні характеристики;
-особиста порука на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_7 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість;
-застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;
-домашній арешт - у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, SeriesA, № 182).
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - це можливість:переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, яка є його рідною сестрою, та свідків, зокрема на свідка - матір, з метою зміни ними своїх показань шляхом вчинення на них погроз; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного особливо тяжкого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема даними: протоколу огляду місця події та трупу від 04.03.2020, відповідно до яких в будинку АДРЕСА_2 , знаходиться труп чоловіка: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; лікарського свідоцтва про смерть №189 від 05 березня 2020 року, виданим Кременчуцьким міжрайонним відділенням СМЕ, відповідно до яких причиною смерті ОСОБА_11 стала механічна асфіксія, множинні травми шиї, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом;
та показаннями потерпілої ОСОБА_14 , з яких вбачається, що її брат ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями і неодноразово застосовував фізичну силу відносно неї та їх батьків. Про смерть батька дізналась по телефону від матері; показаннями свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких, остання повідомила, що між її сином ОСОБА_7 і чоловіком ОСОБА_11 був конфлікт, під час якого її син вдарив і повалив її чоловіка. Вранці вона виявила чоловіка померлим.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.
Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку та зазначено вище.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх свідчень шляхом вчинення на них погроз; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 злочину та даних про особу підозрюваного, який не має ознак інвалідності та стійкого зниження стану здоров`я, відсутність у підозрюваного постійного стабільного місця роботи, який хоч і має зареєстроване місце проживання, але фактично проживає за іншою адресою разом з матір`ю-пенсіонером, те, що підозрюваний є неодруженим, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є учасником АТО(ООС), не перебуває на обліку у медичних та/або лікувальних закладах, раніше не судимий, колегія суддів, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою у тому числі, який просить апелянт, домашній арешт в нічний час доби.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не домашній арешт, як просить апелянт, має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не ґрунтуються на матеріалах справи.
Окрім цього, колегія суддів враховує те, що підозрюваний ОСОБА_7 вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що свідчить і надання ним показань та проведення слідчого експерименту за його участю, від слідства та суду не переховується, дуже жаліє про злочин, та повідомив суд, що по першому виклику слідчого, прокурора та суду буде з"являтися вчасно та більше вчиняти злочини не буде, але на правильність прийнятого рішення слідчим суддею це не впливає.
Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.
З огляду на вказане підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_7 як про це вказується в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст.376,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 6.03.2020 щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4