Справа № 303/7840/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/202/20, за зміненою апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 03. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю на строк до 16. 05. 2020 включно, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України .
Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_8 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, цілодобово; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 03. 12. 2019 близько 07 год. 45 хв., за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою відкритого викрадення чужого майна, зайшов в під`їзд №1 будинку АДРЕСА_2 , де на сходовій площадці першого поверху, дочекавшись потерпілу ОСОБА_9 , застосував до неї фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, що виразилось в стисканні та нанесені ударів руками в область шиї потерпілої, шляхом ривка відкрито викрав від останньої жіночу сумку в середині якої знаходились грошові
кошти в сумі 350 000,00 грн., зовнішній акумулятор (Power Bank), марки «Proda», модель «PPL-18» та мобільний телефон марки «Huawei P8 lite 2017», модель «PRА-LА1", чорного кольору, після чого зник у невідомому напрямку.
Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України.
24. 12. 2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.
Також у клопотанні слідчого зазначено, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, застосований ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 02. 2020, закінчується 24. 03. 2020. Завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, враховуючи його особливу складність, не можливо, оскільки у ході досудового розслідування з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, необхідно провести ряд процесуальних дій, в тому числі судових експертиз, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 03. 2020 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців. На думку слідчого необхідність у продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена метою запобігти ризикам вчинення ним спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчиненню іншого кримінальне правопорушення, а тому у клопотанні ставиться питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на 60 діб.
В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 20. 03. 2020 скасувати, постановити нову, якою продовжити ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вказує на те, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не врахував усі обставини кримінального правопорушення та доводи, наведені в клопотанні й безпідставно відмовив у задоволенні клопотання слідчого з обранням більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Слідчим суддею безпідставно визнано такими, що зменшились ризики, що підозрюваний ОСОБА_8 може ухилитись від слідства та суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню та виконанню процесуальних рішень, незаконно впливати на потерпілу, свідків, іншого співучасника у цьому кримінальному провадженні, зокрема, перешкоджати всебічному, повному та неупередженому проведенню досудового розслідування, шляхом вчинення погроз, підкупу, умовляння щодо останніх, схиляючи їх до дачі неправдивих показань; продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Слідчим суддею не враховано і те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні корисливого злочину, під час якого заволодів значною сумою коштів потерпілої, що надає йому матеріальну можливість для ухиляння від слідства/суду та впливу на свідків, потерпілу, покази яких стануть доказом виключно після допиту судом, а розмір покарання, що може бути призначений йому судом у разі визнання винуватим, строком від 7 до 10 років позбавлення волі, є значним і таким, що може спонукати його до ухилення від слідства/суду та впливу на свідків, потерпілу та співучасника злочину. Натомість, відповідно до ухвали слідчий суддя констатував, що ризик переховування ОСОБА_8 від слідства та суду, а також ризик незаконного впливу на потерпілу та співучасника, є доведеним, але вважає, що введення в Україні карантинних заходів зменшить ризик переховування підозрюваного від слідства. Такий висновок слідчого судді вважає безпідставним, оскільки карантинні засоби, які діяли на момент розгляду клопотання, не передбачали заходи, що реально ускладнюють переховування особи від органу досудового розслідування. Також, слідчий суддя не врахував, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_8 вчинено групою осіб. Особу співучасника злочину наразі досудовим розслідуванням не встановлено. ОСОБА_8 із слідством не співпрацює, а від так, ризик його спілкування із невстановленим на даний час співучасником злочину, під час домашнього арешту, у тому числі за допомогою технічних засобів є реальним і не залежить від карантинних заходів. Більше того, слідчим наведено наявність нового ризику, що виправдовує тримання особи під вартою - можливість вчинення підозрюваним нового злочину, оскільки під час проведення обшуку за адресою місцем проживання ОСОБА_10 , вилучено пристрій для куріння на якому експертом виявлено сліди екстракту канабісу. На його думку, факт вживання підозрюваним наркотичної речовини, є достатнім для наявності ризику щодо вчинення іншого злочину, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, в тому числі по місцю проживання, оскільки ні домашній арешт, ні навіть електронний засіб контролю, не може запобігти зберіганню наркотичної речовини.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, адвоката ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_8 , неявка яких з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце його розгляду, а також те, що прокурор просить розглянути змінену апеляційну скаргу у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що змінена апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178,181, 183,199 КПК України.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Слідчим суддею вірно встановлено, що в провадженні СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0002773 від 03. 12. 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.
24. 12. 2019 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
24. 12. 2019 ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20. 02. 2020.
Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 03. 2020 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002773 від 03. 12. 2019 продовжено до шести місяців.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

-5-

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статі, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором у клопотанні обґрунтування.
Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчий суддя розглянув клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 у відповідності із вимогами ст. 199 КПК України, а ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 194 КПК України.
Частиною 5 статті 199 КПК України регламентовано, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог закону та обґрунтовано зазначив про те, що в судовому засіданні а ні слідчим, а ні прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п .п 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконно впливу підозрюваним ОСОБА_8 на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, що свідчить про те, що ризики, які слугували підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, станом на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, зменшилися.
На переконання колегії суддів, зазначені висновки слідчого судді не суперечать положенням Європейської Конвенції з прав людини. Зокрема, у справі «Бойченко проти Молдови» (Boicenco v Moldova), 41088/05 від 11. 07. 2006 щодо обов`язковості наведення конкретних мотивів Європейський суд з прав людини констатував порушення п. 3 ст. 5 Конвенції вказавши, що суди, ухвалюючи рішення про тримання заявника під вартою, посилалися на відповідну норму закону, не вказуючи підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, ніби заявник може перешкоджати провадженню у справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини.
В судовому засіданні апеляційного суду, не встановлено жодного доказу на підтвердження існування зазначених в поданні слідчого ризиків, які б обґрунтовували необхідність продовження строку тримання під вартою та унеможливлювали застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Також колегія суддів приймає до уваги відсутність в матеріалах судового провадження даних про те, що обраний слідчим суддею запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту на даний час не забезпечує належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання про продовження строку щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не прийняв до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 та покарання, яке він має понести у разі визнання його винним, висновків суду не спростовують.
Будь-яких інших обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування відносно нього обраного слідчим суддею запобіжного заходу в апеляційній скарзі не наведено.

-6-

У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі Ливада проти України від 26. 06. 2014 суд вказує, що аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (inabstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі "Доронін проти України", Осипенко проти України", Харченко проти України").
Інші доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення та прийняття нової ухвали про продовження строку щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення, у зв`язку з чим до підозрюваного застосовано наступний за суворістю запобіжний захід, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували подальше обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Разом з тим, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом.
Будь-яких порушень норм КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги і те, що 13.05.2020 підозрюваному слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням засобів електронного контролю до 24.06.2020.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань про приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-7-

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

змінену апеляційну скаргу прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20. 03. 2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч. 4 ст. 186 КК України, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: