Справа № 755/597/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2020 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0006550 від 06 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна: житловий будинок загальною площею 3465,2 кв.м., житловою площею 1555,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.
Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Київською місцевою прокуратурою №4 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006550 від 06.08.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_4 безоплатно передала, а ОСОБА_6 прийняв у дар земельну ділянку кадастровий номер :66:540:0008, площею 0,08 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 14.08.2019 року на земельних ділянках з кадастровими номерами :66:540:0023 та :66:540:0008 ним будується будинок, при цьому будь-яких дозвільних документів на проведення будівельних робіт у нього не має.

Враховуючи необхідність збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, виникла необхідність накладання арешту на житловий будинок загальною площею 3465,2 кв. м., житловою площею 1555,2 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 000, в тому числі об`єкти створені шляхом його поділу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Не застосування арешту може призвести до невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що грошові кошти, на які він просить накласти арешт визнані речовими доказами. Метою арешту є збереження речових доказів, що відповідає ст. 98, п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, всебічно вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що Київською місцевою прокуратурою №4 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному проваджені №0006550 від 06.08.2019 за ст. 356 КК України, з якого вбачається, що 07.09.2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір дарування земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_4 безоплатно передала, а ОСОБА_6 прийняв у дар земельну ділянку кадастровий номер :66:540:0008, площею 0,08 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

За інформацією Департаменті містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 (кадастрові номери :66:540:0023 та :66:540:0008) не видавались.

Постановою слідчого від 08 січня 2019 року вищевказане майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0006550 від 06.08.2019 року за ст. 356 КК України.
Однак, вказана постанова про визнання речовими доказами датована 08 січня 2019 року, в той час коли відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР від 06 серпня 2019, тобто фактично постанова про речові докази винесена до моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
В судовому засідання встановлено, що постанова слідчого про визнання вказаного майна речовим доказом винесена раніше, ніж були внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, зі змісту клопотання убачається, що воно виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим в його задоволенні необхідно відмовити.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчим не доведено необхідність застосування арешту майна вказаному в клопотанні, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 98,170-172, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0006550 від 06 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1