Справа № 307/1818/17
Провадження № 1-кс/307/568/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

15 травня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчої СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не одруженого, з загальною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 13.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. З ст. 185 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 3 грудня 2015 року, о 15 годині 00 хвилин, діючи за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , знаходячись в смт. Буштино, з метою заволодіння чужим майном, повторно, умисно, таємно, через вікно, проникли у приміщення компресорного складу ПАТ Закарпатського заводу "Електроавтоматика", смт. Буштино, вул. Заводська, 1, Тячівського району Закарпатської області, звідки таємно викрали два мотки електрокабелю, (чотирьох жильний трьохфазний) діаметром 50 міліметрів чорного кольору, вартість якого, згідно висновку експерта становить 651,30 гривень, електропакетник, потужністю 400 ампер та комунікаційний кабель до нього, вартістю 1227 гривень, після чого, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, через вікно намагався вилізти з вказаного приміщення, однак злочин не довели до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки у приміщенні ПАТ Закарпатського заводу "Електроавтоматика" зайшли охоронці які виявили ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_7 охоронцями було затримано на місці вчинення злочину, а ОСОБА_6 втік.
Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. З ст. 1 85 КК України тобто в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці, поєднану з проникненням у приміщення).
Згідно довідки, №39 від 11.01.2016 року, виданої виконавчим комітетом Буштинської селищної ради ОСОБА_6 на даний час відсутній по місцю проживання і інформацію про його місцезнаходження Буштинська селищна рада не володіє.
29 серпня 2016 року ОСОБА_6 було вручено повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. З ст.18 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру поштовим зв`язком за місцем реєстрації.
Допитати ОСОБА_6 , по суті підозри не представилось можливим у зв`язку з тим, що останній по місцю реєстрації відсутній.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами-заяв про злочини, протоколом огляду місця події, протоколом допиту представника юридичної особи, яка є потерпілим, протоколами допиту свідків, вилученими речовими доказами, висновками експертів та іншими матеріалами кримінального провадження.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за який Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, постійного місця роботи не має, притягувався раніше до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, які продовжує вчиняти, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що на досудовому розслідуванні перебуває кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України, а тому при доведенні судом його вини, та усвідомлюючи можливість призначення йому реальної міри покарання, він може покинути місце проживання, і таким чином намагаючись уникнути відповідальності. Також, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та інших співучасників злочину, зокрема, на свідка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , який був присутнім на місці події в АДРЕСА_1 або інших свідків, з метою можливої зміни ними показів на його користь. Крім того, ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення; Так, у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, за вчинення яких йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років. Також, ОСОБА_6 не має соціально сталих зв`язків по місцю проживання, є не одруженим, натомість підтримує зв`язки з антигромадськими кримінальними елементами, він не має постійного місця роботи, його репутація свідчить про стійкий кримінальний характер, і, крім того, продовжив вчиняти злочини.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому обставин та просить його задовольнити.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання та просять застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбачених ст. 15 ч.2 ст.185 ч.3 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років і за матеріалами справи підозра ОСОБА_6 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Беручи до уваги те, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, суд вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати більш м`який запобіжний захід.
У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 є достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. а тому клопотання підлягає частковому задоволенню,
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_6 він на даний час фактично проживає в АДРЕСА_1 , Закарпатської області.
Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . у період з 22 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 процесуальні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання,
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками;
- носити електронний засіб контролю.
В задоволенні клопотання слідчої СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, - відмовити.
Звільнити затриманого підозрюваного ОСОБА_6 в залі суду негайно.
Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24 години 5 червня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню Тячівським відділом поліції ГУ НП в Закарпатській області після її оголошення.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_6 направити до Тячівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_6 після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 18 травня 2020 року.

Слідчий суддя Тячівського

районного суду : ОСОБА_1