Справа № 487/8926/19
Провадження № 1-кс/487/9329/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000761 від 09.10.2019 року -
ВСТАНОВИВ:
09.12.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просив скасувати постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 09.10.2019 року про закриття кримінального провадження №0000761 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В обґрунтування своє скарги зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята з порушенням кримінально-процесуального законодавства, досудове розслідування було проведено поверхнево та не об`єктивно, не було допитано ряд осіб (свідків), покази яких можуть мати значення для кримінального провадження, не з`ясовано фактичні обставини справи, а тому постановає передчасною.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000761 були виконані усі можливі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи. Проведеним досудовим розслідуванням не встановлено доказів наявності в діях співробітників ГУНП в Одеській області складу злочину, передбаченого ст.365 КК України. Крім того, самим заявником слідству не були представлені будь-які неспростовні докази того, що тілесні ушкодження він отримав саме від співробітників ГУНП в Одеській області, а не від третіх осіб, а тому, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження №0000761 є обґрунтованою та вмотивованою.

Заслухавши пояснення скаржника, слідчого, дослідивши викладені в скарзі обставини та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000761, слідчий суддя прийшов до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 12.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 внесено відомості за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, з наступним зазначенням фабули: до прокуратури Одеської області надійшло звернення ОСОБА_3 щодо можливого перевищення службових повноважень збоку окремих співробітників ГУНП в Одеській області при здійсненні заходів, направлених на забезпечення правопорядку при проведенні концерту співачки ОСОБА_5 08.06.2017 року.

09.10.2019 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000761 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як наголошує у своєму рішенні ЄСПЛ у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України" Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Крім того, у рішеннях ЄСПЛ у справах "Бучинська проти України", "Сельмуні проти Франції, "Нечипорук і Йонкало проти України" суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних, бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення.
Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані, з огляду на наступне.

З матеріалів кримінального провадження №0000761, досліджених безпосередньо у судовому засіданні вбачається, що, фактично, допитаними у якості свідків подій були лише співробітники правоохоронних органів, які 08.06.2017 року здійснювали охорону публічного порядку під час концерту ОСОБА_5 .

Разом з тим, з протоколу допиту ОСОБА_3 від 17.07.2017 року вбачається, що останній у своїх поясненнях зазначає про ряд осіб, які разом з ним приймали участь у акції протесту проти виступу співачки ОСОБА_5 , проте під час здійснення досудового розслідування зазначені особи допитані не були.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження №0000761 містяться запити слідчого до каналів, журналісти яких здійснювали відеозапис концерту співачки ОСОБА_5 від 08.06.2017 року, для надання відзнятих відеоматеріалів.

З відповідей, наданих представниками телерадіоканалів вбачається, що останні надали слідчому диски із відеоматеріалами концерту співачки ОСОБА_5 від 08.06.2017 року, проте жодного диску з такими відеозаписами у матеріалах кримінального провадження немає.

Таким чином, встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що слідчим не вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного дослідження обставин кримінального правопорушення, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, що є підставою для задоволення скарги.

Керуючись статтями 92-94, 303-307 КПК України,слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000761 від 09.10.2019 року - задовольнити.
Постанову слідчого Першого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000761 від 09.10.2019 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1