КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

адвокатів, які діють в інтересах

ТОВ «Кіровоградська нафтова

компанія» - ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_8. на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0006348 від 03.07.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

21 березня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8. про арешт майна в рамках кримінального провадження №0006348 від 03.07.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України, а саме: майна, вилученого під час обшуку 06.03.2019 року за адресою: ОСОБА_11, земельні ділянки 2а, 2б, 1б, 1в (кадастрові номери :56:000:0057, :56:0059, :56:000:0058, :56:000:0077), які використовує ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія», під час якого виявлено та вилучено речі та документи, згідно протоколу обшуку від 06.03.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року в задоволенні клопотання відмовлено. Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на врахування п.1 Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, ст.ст.94, 132, 173 КПК України, та недоведеність органом досудового розслідування необхідності накладення арешту у зв'язку з відсутністю доказів.

На вказану ухвалу прокурор у кримінальному провадженні - ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою через допущення низки порушень вимог КПК України. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17 грудня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- адвокатів ОСОБА_10., ОСОБА_6., ОСОБА_7., які діють в інтересах власника майна, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2018 року за №0006348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України, за фактами зловживання службовими особами своїм службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки в складі організованої групи, за фактами порушення встановленого порядку використання надр службовими особами ряду підприємств в складі організованої групи та за фактами незаконного виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту ту збуту підакцизних товарів в складі організованої групи.

06 березня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, проведено обшук за адресою: ОСОБА_11, земельні ділянки 2а, 2б, 1б, 1в (кадастрові номери :56:000:0057, :56:000:0059, :56:000:0058, :56:000: 0077), які використовує ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія», під час якого виявлено та вилучено речі та документи, згідно протоколу обшуку від 06.03.2019 року.

Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України - слідчого слідчого відділу Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_12 від 06.03.2019 року вилучене під час обшуку 06.03.2019 року майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0006348 від 03.07.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року в задоволенні клопотання про арешт майна відмовлено.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб'єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов'язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред'явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 06.03.2019 року за адресою: ОСОБА_11, земельні ділянки 2а, 2б, 1б, 1в (кадастрові номери :56:000:0057, :56:000:0059, :56:000:0058, :56:000: 0077), які використовує ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія», прокурор зазначив метою для арешту майна - забезпечення збереження речових доказів.

Разом з цим матеріали клопотання не містили доказів, що вказують на існування загрози знищення такого майна. При цьому згідно відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження, який зазначений у витязі, та долучений до матеріалів клопотання, різниться із номером, який зазначений у клопотанні прокурора про арешт майна.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, перевірялись судом першої інстанції, при цьому досліджено матеріали судового провадження, а також з'ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, чого не буде досягнуто при накладенні арешту на зазначене майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_8. слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року, необхідно залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_8., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження №0006348 від 03.07.2018 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.364, ч.3 ст.28, ч.2 ст.240, ч.3 ст.28, ч.1 ст.204 КК України, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3