Провадження №1-кп/127/841/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2019 р. за № 0001146 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джуринці Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, на підставі ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 07.09.2019 приблизно о 23 год. 30 хв., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , розпивав алкогольні напої разом із ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_3 , що йде додому, у нього виник прямий злочинний умисел на відкрите викрадення золотих виробів, що знаходились на шиї ОСОБА_5 , а саме: золотого ланцюжка, вагою 6,06 г 585 проби; золотого ланцюжка вагою 6,06 г 585 проби; золотого хрестика вагою 2,14 г, 585 проби; золотого підвіска у вигляді підкови вагою 2,14 г 585 проби. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи на меті матеріально збагатитись, з корисливих мотивів, керуючись жагою до легкої наживи, діючи відкрито, лівою рукою, шляхом ривка, зірвав з шиї ОСОБА_5 золоті вироби, а саме: золотий ланцюжок, вагою 6,06 г 585 проби; золотий ланцюжок вагою 6,06 г 585 проби; золотий хрестик вагою 2,14 г 585 проби; золотий підвісок у вигляді підкови вагою 2,14 г 585 проби, загальною вартістю 22 866 грн. 93 коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6115-6118/19-21 від 19.09.2019 року. В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 22 866 грн. 93 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суворо його не карати та не позбавляти волі. Цивільний позов визнає та зобов`язується відшкодувати потерпілій завдану шкоду в повному обсязі.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_5 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак прибув її представник.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілої, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілої, однак за участі її представника.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин злочину, добровільності та істинності їх позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, цивільний позов визнає та зобов`язується відшкодувати потерпілій завдану шкоду в повному обсязі.
Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на підставі ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, у вчиненому щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, із звільненням від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає таке.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе у вчиненні злочину визнав, також визнав цивільний позов та зазначив, що зобов`язується відшкодувати завдану потерпілій шкоду в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений визнав цивільний позов в повному обсязі, суд дійшов висновку, що цивільний позов слід задовольнити повністю та стягнути із обвинуваченого на користь потерпілої 22 866 грн. 93 коп. майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, 5 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та 4 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2019 року на три частини ланцюжків з жовтого металу та хрестик з жовтого металу, які вилучені у ОСОБА_3 під час огляду місця події 08.09.2019 року, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 6115-6118/19-21 від 19.09.2019 року в розмірі 628 грн. 00 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 128, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 ) 22 866 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 93 коп. майнової шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 00 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2019 року на три частини ланцюжків з жовтого металу та хрестик з жовтого металу, які вилучені у ОСОБА_3 під час огляду місця події 08.09.2019 року, - скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні - фіскальний чек, 2 бірки та товарний чек на золоті вироби, які були долучені потерпілою ОСОБА_5 , та які відповідно до постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.09.2019 року долучені до матеріалів кримінального провадження, - повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Речові докази у кримінальному провадженні - три частини ланцюжків з жовтого металу та хрестик з жовтого металу, які відповідно до постанови слідчого про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.09.2019 року та розписки від 26.09.2019 року - передані ОСОБА_5 на відповідальне зберігання залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя