Справа № 755/4351/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0001689 від 01 березня 2020 року, за обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.06.2018 року вироком Голосіївського районного суду м.Києва за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 01 березня 2020 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, знаходився в приміщенні магазину «Вottle», що розташований за адресою: м. Київ, Русанівська Набережна, 4, де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме пляшки віскі марки «Tullamore Dew Original» 0.7 л 40%».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_4 підійшов до полиць із продажу віскі та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв 1 (одну) пляшку віскі марки «Tullamore Dew Original» 0.7 л 40%», закупівельною вартістю 379 гривень 00 копійок, яку сховав під куркою. Після цього, з викраденим майном вийшов з приміщення магазину «Вottle», не сплативши за взятий товар, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав ФОП " ОСОБА_6 " матеріальну шкоду на загальну суму 379 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 01 березня 2020 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, він, знаходився в приміщенні магазину «Вottle», розташованого за адресою: м. Київ, Русанівська Набережна, 4, при цьому , вирішив вчинити крадіжку пляшки віскі марки «Tullamore Dew Original» 0.7 л 40%». З цією метою, він підійшов до полиць із продажу віскі та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв 1 (одну) пляшку віскі марки «Tullamore Dew Original» 0.7 л 40%», яку сховав під куртку. Після цього, з викраденим майном вийшов з приміщення магазину «Вottle», та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, послався на те, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згоден повністю, в тому числі з вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті, фактичні обставини справи не оспорював.

Дані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який має неповнолітню дитину, офіційно не працює, раніше судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, вчинив новий злочин під час іспитового строку з випробуванням, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, у зв`язку з чим виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

У зв`язку з наведеним суд не вбачає підстав для застосування положень ст.75 КК України.

Крім того, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити відповідно до положень ст.71 КК України

Речові докази по справі: диск із записом з камери відео спостереження слід зберігати при матеріалах кримінального провадження як джерело доказів.

Цивільний позов ФОП « ОСОБА_6 » задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ФОП « ОСОБА_6 » 379 гривень 00 копійок на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Керуючись ст.336, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цей злочинання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 06.06.2018 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою у Державній установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства юстиції залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу, тобто з 05.03.2020 року.
Речові докази по справі: диск із записом з камери відео спостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ФОП « ОСОБА_6 » задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ФОП « ОСОБА_6 » 379 гривень 00 копійок на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: