Справа № 206/6690/19
Провадження № 1-в/206/500/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ "ІВЦ (№133)": ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро подання начальника державної установи Ігренського ВЦ (№133) стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельниковае, громадянина України, засудженого вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.12.2014 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке йому належить; згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 14.04.2016 року зараховано період з 01.07.2013 року по 09.07.2013 року включно, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; згідно ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 11.01.2019 року невідбутий строк 03 роки 05 місяців 16 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі, згідно ст. 82 КК України; згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.07.2019 року зараховано період з 11.01.2019 року по 04.06.2019 року на підставі п. 1 ч. 1 п. б ст. 72 КК України з розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:

05.12.2019 року начальник державної установи Ігренського ВЦ (№133) звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з поданнямпро умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , мотивоване тим, що останній довів своє виправлення.
Представник ДУ "ІВЦ (№133)" в судовому засіданні просив задовольнити подання.

Захисник-адвокат та засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні подання підтримали та просили, задовольнити посилаючись на те, що останній за час відбування покарання довів своє виправлення, має заохочення, стягнень не має, є гарантійний лист щодо можливого працевлаштування, має хвору матір.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання.
Розглянувши матеріали подання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого та захисника-адвоката, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 відбув 2/3 призначеного строку покарання. Відповідно до наданої адміністрацією установи інформації ОСОБА_6 за час відбуття покарання у СІЗО характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав, з 01.10.2015 року відбував покарання у МВК (№91), характеризувався позитивно, мав 3 заохочення, з 04.06.2019 року вібуває покарання у ДУ "ІВЦ (№133)", характеризується позитивно, має 1 заохочення, стягнень не має, підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень. З 25.06.2019 року за власним бажанням на добровільній основі працевлаштований старшим днювальним дільниці КД і Р. Згідно довідки про працевлаштування, ОСОБА_6 за 2019 рік у червні знаходився у відділенні карантину, діагностики та розподілу, у червні працював на контрагентському об`єкті ТОВ "Сонячне", з липня по теперішній час не працевлаштований. Також до суду надано гарантійний лист з ПП "АЗС-11" відповідно до якого гарантують працевлаштування ОСОБА_6 у разі звільнення його умовно-достроково, також надано позитивну характеристику ОСОБА_6 з останнього місця роботи (до засудження).

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні подання суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, так як умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд дійшов висновку, що подання відносно засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне. Разом з тим, сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, та наявність загалом 4 заохочень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін. До того ж процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 03.02.2022 року, перебування засудженого у виправному центрі, як вбачається з матеріалів справи, є не тривалим, та на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, об`єктивно згідно даних адміністрації установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_6 , які досліджені в судовому засіданні, він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а сама по собі наявність трьох заохочень отриманих у МВК № 91, після чого до нього судом були застосовані положення ст. 82 КК України, тобто заміни покарання у виді позбавлення більш м`яким обмеженням волі, та одного заохочення отриманого у ДУ "ІВЦ (№133)", у сукупності із дослідженими даними не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення та готовності до самокерованої правослухняної поведінки. Доводи засудженого та захисту про можливість застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є непереконливими.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_6 на даний час не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539, ч. 2 ст. 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника державної установи Ігренського ВЦ (№133) стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1