У Х В А Л А

06.11.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0001445 від 11.10.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2019 року адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0001445 від 11.10.2019 року.

Свою вимогу мотивує тим, що 21.10.2019 року слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР розташованого у місті Києві в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_3 , та проведено особистий обшук затриманого, в результаті якого в останнього було вилучено майно. В порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України слідчий або ж прокурор не звернулися з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки йрго не було повідомлено про таке звернення. З огляду на викладене, просив повернути належне на праві власності ОСОБА_3 майно.

В судовому засіданні заявник скарги - підозрюваний ОСОБА_3 відсутній, його представник - адвокат ОСОБА_4 повноваження якого належно підтверджені подав до суду клопотання про закриття провадження у поданій ним скарзі ( провадження по справі 1-кс/752/10556/19), з тих підстав, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР розташованого у місті Києві 28.10.2019 року винесено постанову про задоволення клопотання захисника про повернення вилученого під час особистого обшуку майна та яке в свою чергу було повернуто ОСОБА_3 , що підтверджується розпискою останнього.
Приймаючи до уваги заяву представника заявника скарги про закриття провадження за поданою ним скаргою, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Частиною 2 ст. 305 КПК України встановлено, що слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Зважаючи на те, що слідчий самостійно припинив бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0001445 від 11.10.2019 в порядку передбаченому ст.. 220 КПК України, яка є предметом оскарження, представник заявника скарги просив закрити провадждення за скаргою поданою в порядку ст. 303 КПК України щодо повернення цього ж тимчасово вилученого майна, відповідно провадження за скаргою необхідно закрити.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9,110, 303, 304, 305, 307, 309, 310 КПК України,-

УХВАЛИВ:

провадження у справі за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 щодо неповернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0001445 від 11.10.2019 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1