ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/819/31/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжні заходи Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0004107 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2019 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, обрано запобіжний захід,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби строком на 2 місяці, до 17.02.2020 року, включно, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись з зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор подав на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Крім того, зазначає, що при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_11 , слідчим суддею не враховано обставин, які зазначені в ст. 178 КПК України, а саме, особу підозрюваного, мотив вчиненого злочину, а саме відсутність коштів на проживання у останнього, оскільки він ніде офіційно не працює, не має законного джерела прибутку, репутацію підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

В ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 особисто знайомий з родичами потерпілого ОСОБА_12 , які є свідками вчинення кримінального правопорушення та проживає поряд з ними, є їх сусідом, тобто зможе впливати на останніх з метою подальшої зміни показів, а також є старшим братом іншого підозрюваного ОСОБА_11 на якого зможе здійснити вплив, оскільки заперечує факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому.

Вважає, що обраний запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та сприяти запобіганню існуючих ризиків.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зпаслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи домашній арешт, слідчий суддя послався на те, що з огляду на ті докази, які додані до клопотання підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121КК України, є необґрунтованою, докази про причину смерті потерпілого відсутні, а відтак немає доказів причинно-наслідкового зв`язку між причиненими тілесними ушкодженнями і настанням смерті.

Єдиним доказом тілесних ушкоджень у потерпілого є лист начальника КУ «Бюро СМЕ Херсонської обласної ради» ОСОБА_13 , згідно якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_12 був виставлений діагноз «Іа. Аспірація крові. Іб. Відкритий осколковий перелом кісток носу».

У довідці не йдеться про те, що потерпілий помер від побоїв, як про це зазначено у повідомленні про підозру.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_14 16.12.2019 року (тобто після бійки) вона з потерпілим ОСОБА_12 прийшли додому і лягли о 22 годині спати, а вранці вона з братом потерпілого о 6 годині виявили, що ОСОБА_12 мертвий.

Відповідно до довідки медичною експертизою не зафіксовано слідів від побоїв ногами та руками по тілу та обличчю, про які зазначається у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру.

Щодо ризиків, то за своїм змістом зазначення ризиків у клопотанні є викладенням диспозиції ст. 177 КПК України без посилання на існування доказів таких ризиків.

Прокурором не надано жодного доказу про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду або впливу на свідків.

Затримання підозрюваного ОСОБА_7 є незаконним, оскільки відсутні підстави затримання, які зазначені у протоколі.

Так, слідчим суддею зазначено, що ризик впливу на свідків відсутній, оскільки підозрюваний визнає, що мала місце бійка, але на тілі померлого потерпілого на виявлено слідів побоїв, а свідками смерті потерпілого могли бути тільки його брат та співмешканка, але в такому випадку ОСОБА_7 немає потреби впливати на вказаних свідків.

Підозрюваний працює і те, що він не оформлений офіційно не його вина. Дохід, отриманий від неофіційно оформленої праці, є тривалий час його джерелом існування, а тому підозрюваний не нападав на потерпілого з метою заволодіння його коштами.

Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає з матір`ю, розлучений, має десятирічного сина.

Крім того, слідчий у клопотанні і прокурор у судовому засіданні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді суду першої інстанції.

Так, слід зазначити, що на стадії досудового слідства слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України,

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Натомість, в порушення вимог зазначеної статті, слідчим суддею в ухвалі Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2019 року допущено протиріччя, оскільки визнавши відсутність обґрунтованої підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недоведеність обґрунтування застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя замість постановлення ухвали про відмову в застосуванні запобіжного заходу, постановив ухвалу про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі дана оцінка кваліфікації дій підозрюваного, доказам у кримінальному провадженні та фактичним обставинам провадження, що є недопустимим на даному етапі досудового слідства, що тягне за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право зокрема скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 17.12.2019 року ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, було затримано (а.п. 27, 28) та в той же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України (а.п. 34, 35).

Так, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 , 16.12.2019 приблизно о 19.40 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на перехресті вулиць Маршала Блюхера та Нестерова, в районі кафе «Форт», яке розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Маршала Блюхера, 52, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, з метою противоправного спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, де під час їх давнього конфлікту з потерпілим ОСОБА_12 , який став поштовхом до насильства, нанесли останньому декілька ударів руками та ногами (більш точна кількість яких на цей час не встановлена) по тілу та обличчю. В результаті чого потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні, тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий помер.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, який є тяжким злочином, і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наведеними в клопотанні слідчого доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка подана цивільною дружиною потерпілого ОСОБА_14 ;

-протоколом огляду, який проведений за адресою: АДРЕСА_2 в ході проведення якого виявлено труп ОСОБА_12 ;

-протоколом огляду місця події, який проведений на розі вулиць Нестерова та Блюхера у м. Херсоні біля кафе «Форт» за адресою: м. Херсон, вул. Маршала Блюхера, 52, в ході проведення якого виявлено та вилучено речовину бурого кольору;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка повідомила про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в ході якого свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_7 та ОСОБА_11 як чоловіків, які наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який повідомив про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_7 та ОСОБА_11 як чоловіків, які наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , яка повідомила про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_7 та ОСОБА_11 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в ході якого свідок ОСОБА_16 впізнала ОСОБА_7 та ОСОБА_11 як чоловіків, які наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 ;

-довідкою № 04-5026 від 17.12.2019 року виданої КУ «Бюро судово-медичної експертизи».

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 офіційно не працює, не має постійного офіційного джерела доходу, відповідно до довідки-характеристики до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався (а.п. 33).

Всі ці обставини, а також тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання ОСОБА_7 винуватим за ч.2 ст.121 КК України у вигляді від 7 до 10 років позбавлення волі, вказують на можливість підозрюваного переховуватися від слідства і суду, та незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, тобто на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, судова колегія вважає, що підозру обґрунтовано вагомими доказами, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, також враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, однак доходить висновку, що даним ризикам можливо запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме обравши відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням певних обов`язків.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що зазначені в клопотанні слідчого мотиви й підстави поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991) про те, що «попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06 грудня 2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Відповідно до п. с, ч. 1 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Право на свободу та особисту недоторканність - кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи здійснюється за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які у даному випадку, відповідно до ч. 2 ст. 177, ст. 181 КПК України, виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Як вбачається з клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 та апеляційної скарги прокурора, основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 є тяжкість злочину та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Чинним КПК України не передбачено, що при підозрі або обвинувачені особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

Таким чином, на переконання колегії суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду, суд апеляційної інстанції вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків не є надто високою у зв`язку із чим відносно нього може бути застосований інший, більш м`який вид запобіжного заходу, не пов`язаний з тримання під вартою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби з покладенням певних обов`язків, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався та має постійне місце реєстрації та проживання, де проживає разом із матір`ю.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_7 на утриманні дитини не підтверджується матеріалами провадження, тому не може бути враховано судовою колегією.

Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відповідає вимогам КПК України.

За вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що наявні достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби і ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст.181 КПК у своїй сукупності виправдовують застосування саме такого запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2019 року, якою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби строком на 2 місяці, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 17.02.2020 року (включно).

Покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 19.00 години до 07.00 години, без дозволу слідчого, прокурора або суду:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із родичами померлого ОСОБА_12 та із свідками у провадженні, окрім необхідності участі у проведенні слідчих дій;

- не відвідувати кафе «Форд», що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Блюхера, 52.

Виконання ухвали доручити СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Херсонську місцеву прокуратуру Херсонської області.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає

Судді: (підписи)
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Секретар судового засідання ОСОБА_17 .
10.02.2020 року