Справа №636/1162/20
Провадження №1-кс/636/335/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000262 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградове, Сакського району, Кримської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, який не навчається та не працює, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Чугуївським ВП ГУНП України в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000262 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 березня 2020 року приблизно о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, знаходячись біля гаражу навпроти будинку АДРЕСА_3 , впевнившись, що його дії залишаться непоміченими потерпілим та іншими особами, шляхом проникнення через не зачинені на замок двері гаражу, таємно заволодів чоловічою курткою від костюму фірми «Norfin», вартістю, згідно висновку експерта №117/20 від 17.03.2020 - 784,93 гривень, в кармані якої знаходився мобільний телефон моделі «XiaomiRedmi 4A» із захисним склом, загальною вартістю згідно висновку експерта №117/20 від 17.03.2020 1397, 70 гривень. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинив тим самим матеріальний збиток потерпілому на загальну суму 2182,63 гривень.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину за ч. 3 ст. 185 КК України тобто крадіжка, поєднана з проникненням у сховище. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, показами потерпілого, свідків, протоколами огляду місця події від 05.03.2020, висновком судової товарознавчої експертизи №1052/20 від 17 березня 2020 року, показами підозрюваного ОСОБА_5 .
Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, є достатні підстави вважати, що особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

По-друге, відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. І хоча в ході досудового розслідування вказані особи були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України суд сприймає докази безпосередньо.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки обставини кримінального правопорушення та особа підозрюваного свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом незастосування жодного запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, вважали, що підозра є обґрунтованою, наявні ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1 та п. 3 КПК України, які дають підставу для застосування саме зазначеного запобіжного заходу. При цьому ані слідчий, ані прокурор не надали суду достатніх доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний вживає алкогольні напої та впливає на потерпілого і свідків в цьому кримінальному провадженні.
Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував, але пояснив, що спиртним не зловживає та жодного тиску на потерпілого і свідків не вчиняє та не має наміру вчиняти.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Зі змісту ст. 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладанні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього кодексу.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами провадження встановлено, що 05.03.2020 року до ЄРДР за №0000262 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст.185 КК України.

25.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Про обґрунтованість підозри свідчать вище зазначені та досліджені слідчим суддею під час розгляду цього клопотання докази.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини викладена у справі Мюррей проти Сполученого Королівства, відповідно до якого факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Тому, з урахуванням досліджених доказів слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.
Розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років та яке згідно статті 12 цього кодексу, кваліфікується як тяжкий злочин.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України в ході розгляду клопотання доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Доводи прокурора, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Також слідчим суддею, відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховані наступні обставини, а саме той факт, що підозрюваний не одружений, офіційно не працює та не навчається, але має постійне місце мешкання. Враховуючи наведене, наявність ризику, обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити та з урахуванням даних про особу підозрюваного обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Що стосується посилання слідчого та прокурора на необхідність покладання на підозрюваного обов`язку не відвідувати громадських місць, де відбувається реалізація спиртних напоїв, слідчий суддя з цим не погоджується, оскільки під час розгляду зазначеного клопотання, прокурором, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, не доведено необхідності його застосування. Слідчим суддею встановлено, що злочин, який інкримінується підозрюваному вчинений не в стані алкогольного сп`яніння, підозрюваний на обліку у лікаря нарколога не перебуває та доказів того, що він зловживає спиртними напоями під час розгляду клопотання не надано, а відтак і підстав для покладання вказаного обов`язку на ОСОБА_5 слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження за №0000262 від 05.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, стосовно ОСОБА_5 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ст. 194 ч. 5 КПК України:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного на строк не більше двох місяців, тобто по 25.05.2020 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального правопорушення, а на час перебування справи у провадженні суду - на прокурора.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1