Провадження № 1-кс/643/3170/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 (особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт) ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002889 від 03.06.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в обґрунтування якого зазначив, що за життя ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була власницею квартири АДРЕСА_1 та 23.02.2000 склала заповіт, за яким все належне їй за життя майно, в тому числі й вказану квартиру, заповіла ОСОБА_3 .

20.06.2020 ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В наступному йому стало відомо, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2020 у кримінальному провадженні № 0002889 від 03.06.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України на вказану квартиру накладений арешт.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не причетний до злочину, що розслідується, у передбаченому законом порядку прийняв спадщину, проте існування арешту квартири не дозволяє йому оформити спадкові права та порушує його право власності, останній просить скасувати арешт, так як потреба у його подальшому застосуванні відпала.

В суді представник ОСОБА_3 підтримала клопотання та дала пояснення відповідно до викладених в ньому обставин.

Представник потерпілої проти клопотання заперечував, зазначивши, що з метою заволодіння спірною квартирою використовуються підроблені нотаріальні документи, що не виключає можливість підроблення заповіту, на який посилається заявник. Даний факт на теперішній час перевіряється органом розслідування, отже підстав для скасування арешту немає.

Прокурор до суду не з`явився, разом з тим надав матеріали кримінального провадження, що дає змогу розглянути клопотання у відсутність останнього.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя встановив наступні обставини: ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2020 у кримінальному провадженні № 0002889 від 03.06.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Вказане кримінальне провадження відкрито за фактом незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_2 та під час його розслідування встановлено, що дана квартира за життя належала ОСОБА_7 згідно договору купівлі-продажу від 23.02.2000, разом з тим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на квартиру відсутні.

ОСОБА_7 була зареєстрована за вказаною адресою, мешкала одна, одружена на була, дітей не мала. Померла ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рідна сестра останньої громадянка Федеративної Республіки Німеччини ОСОБА_8 , 1939 р.н., є спадкоємцем померлої.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_9 про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2020 ВП № 62144574, на підставі виконавчого напису № 1983, виданого 06.09.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 стягнуто 900000,00 грн., які не сплачені за договором позики від 10.11.2017.

Договір позики № 2417 від 10.11.2017, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , складений на спеціальному бланку нотаріальних документів серії ННВ 391022, який згідно Єдиному реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів значиться як анульований, дата витрачення бланка 24.02.2018. Вказане може свідчити, що договір позики № 2417 від 10.11.2017, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 є підробленим.

Отже, слідчий суддя, накладаючи арешт на спірну квартиру, виходив з доведеності факту використання підробленого договору позики від 10.11.2017, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та намагання шахрайським шляхом заволодіти майном останньої.

Необхідність накладення арешту на квартиру була очевидною, так як присутній ризик відчуження майна, передбачений абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, крім того враховувалась можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З погляду на викладені вище обставини арешт спірної квартири не можна вважати необґрунтованим, заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а викладені останнім обставини і доводи на користь своєї позиції мають бути перевірені під час досудового розслідування на предмет їх достовірності, та оцінені в сукупності з іншими вже отриманими доказами.
Скасування арешту на даному етапі розслідування буде передчасним, отже підстав для задоволення клопотання слідчий суддя не знаходить.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002889 від 03.06.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України залишити без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1