Справа № 761/1967/20
Провадження № 1-кс/761/1747/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010583 від 08.09.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21.01.2020 в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010583 від 08.09.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, належного на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 78,8 кв.м.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0010583 від 08.09.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння шахрайським шляхом працівники ПАТ «Фідобанк» з використанням підробленого документу, а саме заяви від імені ОСОБА_4 на отримання в касі даного банку грошові кошти за укладеним кредитним договором № 1596 від 26 червня 2008 року, в сумі 50 000 доларів США.
В ході допиту в процесуальному статусі потерпілого ОСОБА_4 , останній повідомив, що 26.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством «СЕБ Банк», з однієї сторони та ним було укладено договір Кредитний договір № 1596, сума кредиту за яким становила 85 000 доларів CША. Вказаний договір укладався у відділенні ВАТ «СЕБ Банк», що розташований по вулиці Червоноармійській, 10, що знаходиться в Шевченківському районі м. Києві. Дана угода була укладена строком на 25 років, а саме з 26.06.2008 по 26.06.2033. Ціль використання кредиту - будівництво житлового будинку на земельній білянці, за адресою: Київська обл, Макарівський р-н, с. Мотижин. Його поточний/картковий рахунок - № НОМЕР_2 .
В подальшому 26 червня 2008 року між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_4 , на виконання кредитного договору № 1596 від 26 червня 2008 року, було укладено іпотечний договір на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 78, 8 кв.м.

Таким чином, після укладання даного договору, що мало місце 26.06.2008 року ОСОБА_4 не отримував цього дня грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США. Йому було надано кредитну картку, за допомогою якої він міг приходити до відділень ВАТ «СЕБ Банк» та у будь-який час знімати ту чи іншу суму з даних коштів, що він регулярно і здійснював невеликими частинами, а також час від часу, при фінансовій спроможності повертав дані кошти в банк, вклавши їх на даний рахунок.

Згідно до Інформаційної довідки (номер 118659689) з реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2018 квартира АДРЕСА_1 загальною площею 78, 8 кв.м., належить на праві власності ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 ).
15.10.2019, ОСОБА_4 повторно подав до Шевченківського УП ГУПН у м. Києві заяву, щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 78, 8 кв.м., для збереження речового доказу.

12.11.2019, слідчим СВ Шевченківського УП УГНП у м. Києві винесено постанову про визнання речового доказу квартири АДРЕСА_1 загальною площею 78, 8 кв.м.

Арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності та просив задовольнити клопотання з мотивів у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0010583 від 08.09.2015, внесено відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння шахрайським шляхом працівниками ПАТ «Фідобанк» з використанням підробленого документу, а саме заяви від імені ОСОБА_4 на отримання в касі даного банку грошові кошти за укладеним кредитним договором № 1596 від 26 червня 2008, в сумі 50 000 доларів США.
При цьому, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 78,8 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 ).

Постановою слідчого від 12.11.2019 у відповідності до ст. 98 КПК України вказане нерухоме майно обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0010583 від 08.09.2015.

Враховуючи відомості, які внесені до ЄРДР, а також фактичні обставини встановлені в ході досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про те, що наявні підстави для арешту майна з метою забезпечення збереження речового доказу та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

З огляду на наведене дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010583 від 08.09.2015.за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 78, 8 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_4 ( РНОКПП НОМЕР_1 ).
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1