Справа № 201/868/20
Провадження № 1кп/201/1031/2020
УХВАЛА

14 липня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003225 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Старобельськ Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи те, що строки тримання під вартою у обвинувачених закінчуються, судом поставлено питання про доцільність продовження цих строків.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених посилаючись на те, що ОСОБА_3 вже засуджена до реального позбавлення волі і в даний час і перебуває в умовах Дніпровської УВК № 4 за вироком суду, а тому ризики, які були заявлені раніше не зменшились. Що стосується ОСОБА_4 , то останній раніше неодноразово судимий, а отже ризик вчинення нового злочину залишається доволі високим, що свідчить про необхідність продовження строків тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_3 вирішення цього питання залишила на розсуд суду, а її захисник заперечував проти продовження строків тримання обвинуваченої під вартою, так як ризики не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти продовження строків тримання під вартою, так як обвинувачений не має наміру вчиняти злочини в подальшому і перебуваючи на свободі зможе відшкодувати шкоду. Просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, так як БО «Новий час» виявила згоду і бажання підтримати обвинуваченого та надати йому місце для проживання і харчування з метою його соціалізації.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 , суд враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, те що він був неодноразово засуджений за аналогічні злочини, обставини злочину описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке являється тяжкими, той факт, що відносно обвинуваченого розглядається інше провадження по обвинуваченню у вчиненні аналогічного злочину, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений, перебуваючи на свободі може вчинити новий злочин.
Враховуючи особистість обвинуваченого, який неодноразово засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів, більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти встановленому ризику, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.
При прийнятті цього рішення суд враховує клопотання БО «Новий час», однак не може погодитись на застосування менш суворого запобіжного заходу з огляду на особу обвинуваченого, яку описано вище.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_3 , суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченої, той факт, що вона неодноразово була засуджена за аналогічні злочини, обставини злочину описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке являється тяжкими, той факт, що відносно обвинуваченої розглядається інше провадження по обвинуваченню у вчиненні аналогічного злочину та той факт, що обвинувачена вже засуджена до покарання у виді позбавлення волі, які належить відбувати реально, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена, перебуваючи на свободі може вчинити новий злочин.
Враховуючи особу обвинуваченої, яка неодноразово засуджена за вчинення тяжких корисливих злочинів, відсутність у суду даних про те, що вирок відносно обвинуваченої звернено до виконання, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти встановленому ризику, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій строк її тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.

В той же час суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави за умови внесення якого обвинувачені підлягають звільненню з-під варти.
Визначаючи розмір застави, суд враховує вище перелічені обставини, особу обвинувачених та вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі 50 000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 314, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 до 12 вересня 2020 року.
Встановити, що у разі внесення обвинуваченою ОСОБА_3 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 50 000 гривень, ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 з-під варти зобов`язати її прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_3 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 до 12 вересня 2020 року.
Встановити, що у разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 50 000 гривень, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти зобов`язати його прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1