Справа № 991/3682/20
Провадження1-кс/991/3796/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_2 від 30.03.2020, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він просив слідчого суддю зобов`язати службових осіб ДБР внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на підставі заяви ОСОБА_2 від 30.03.2020, стосовно інспектора роти№1 батальйону №1 BOHC в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ОСОБА_3 та судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 .

Одним із додатків до скарги на бездіяльність службових осіб ДБР є заява ОСОБА_2 від 30.03.2020. Зі змісту заяви вбачається, що групою осіб було скоєно відносно ОСОБА_2 кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358, ст.ст.375, 376-1, 384 КК України, за наступних обставин.
17.07.2019 о 20:43 інспектор роти № 1 батальйону № 1 BOHC в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ОСОБА_3 виніс постанову серії LAB №1337535 від 17.07.2019 відносно ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В подальшому 26.07.2019 ОСОБА_2 подав адміністративний позов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. 12.02.2020 суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено повністю, у зв`язку з тим, що заявник здійснив адміністративне правопорушення. Не погоджуючись із прийнятим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі № 500/5508/19 від 05.03.2020 рішення судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області скасовано як незаконне, а адміністративний позов про скасування постанови інспектора роти №1 батальйону №1 BOHC в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ОСОБА_3 та закриття справи - задоволено повністю та закрито справу, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Однак відповідні відомості про кримінальне правопорушення згідно заяви ОСОБА_2 не були внесені до ЄРДР уповноваженими особами ДБР.
Натомість ТУ ДБР, розташоване у місті Миколаєві 17.04.2020 направило лист ОСОБА_2 та Начальнику УПП в Одеській області ДПП України ОСОБА_5 , в якому мова йшла про те, що в ході вивчення заяви ОСОБА_2 не встановлено достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, однак доводи заявника щодо порушення вимог чинного законодавства окремими службовими особами УПП в Одеській області можуть бути предметом перевірки для вжиття заходів.
У зв`язку з тим, що відомості по вказаному факту на підставі заяви ОСОБА_2 від 30.03.2020, стосовно інспектора роти №1 батальйону №1 BOHC в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ОСОБА_3 та судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявник звернувся із даною скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 р. № 69 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. А також ч.1 ст. 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони при досудовому розслідуванні.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.
Як вбачається зі скарги, заявник просить зобов`язати службових осіб ДБР згідно ст.214 КПК України порушити кримінальне провадження відносно інспектора роти №1 батальйону №1 BOHC в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ОСОБА_3 та судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України.
Скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора подається за правилами ч. 2 ст. 132 КПК України до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно положень статті 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
У примітці до ст. 45 КК зазначено, що корупційними злочинами вважаються: а) злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем; б) злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України.
Відповідно до ч.ч.2, 3 статті 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. Інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).

Зі змісту скарги вбачається, що заявником не зазначено про вчинення корупційного злочину, який був би підсудний Вищому антикорупційному суду.
Наведені заявником кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 358,375, 376-1, 384 КК України, відповідно до положень ст. 33-1 КПК України, не підсудні Вищому антикорупційного суду, а тому скарга на бездіяльність, яка полягає у невнесення відомостей про вказані кримінальні правопорушення до ЄРДР, має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Поряд з цим ОСОБА_2 ставиться питання про зобов`язання службових осіб ДБР внести відомості про злочин до ЄРДР.
22.09.2019 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» від 18.09.2019 № 100-IX, яким внесено зміни у пункт 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України.
Так, відповідно до п. 202 розділу XI «Перехідні положення» КПК України визначено, що підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань: 1) з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду"; 2) до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду", якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З огляду на вказану норму можна зробити висновок, що слідчим суддям Вищого антикорупційного суду підсудні лише ті клопотання та скарги у кримінальних провадженнях, досудове розслідування за якими здійснює НАБ України.
Проте за текстом скарги немає жодного посилання на звернення ОСОБА_2 із заявою про вчинення злочину до Національного антикорупційного бюро України, жодних додаткових документів на підтвердження доводів по скарзі також не додано, натомість заявник ОСОБА_2 заявляє про необхідність внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування саме службовими особами ДБР.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).
Приписами ч.ч. 1-3 ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК.
Отже, перевіривши й оцінивши відомості, зазначені у скарзі ОСОБА_2 , з метою постановлення законної і обґрунтованої ухвали, слідчим суддею встановлено непідсудність поданої скарги Вищому антикорупційному суду.
Виходячи з наведеного, скарга ОСОБА_2 про зобов`язання службових осіб ДБР внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
Право на повноважний суд встановлене статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Статтею 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» встановлено, що Вищий антикорупційний суд: здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом.
Правила підсудності судових справ встановлені процесуальним законодавством з урахуванням сукупності юридичних ознак судової справи. На підставі цих ознак нормами КПК України визначено суд, який вправі і зобов`язаний розглянути справу і вирішити її по суті.
Завдяки правилам про підсудність насамперед реалізується право на розгляд і вирішення справи компетентним судом.
Слід також врахувати, що розгляд провадження судом з порушенням правил підсудності матиме наслідком розгляд справи неповноважним судом.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя наголошує на тому, що правові норми чинного законодавства України свідчать про те, що суди здійснюють розгляд тільки тих справ, скарг чи клопотань, які їм підсудні.
Аналогічної правової позиції дотримується і Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у справах: № 991/781/19 (провадження № 11-сс/991/97/19) від 25.10.2019, № 991/776/19 (провадження № 11-сс/991/98/19) від 01.11.2019, № 991/1429/19 (провадження № 11-сс/991/162/19) від 14.11.2019.
Частиною 2 ст. 304 КПК України встановлено випадки, в яких скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається слідчим суддею заявнику, зокрема, у випадку якщо скарга не підлягає розгляду у цьому суді.
За таких обставин, здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слід повернути заявнику, що не позбавляє права останнього звернутися з нею до місцевого суду за належною підсудністю.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 331, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопрушення від 30.03.2020- повернути заявнику.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії відповідної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1