Провадження № 1-кп/750/39/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005299 від 15 липня 2018 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого як ФОП, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2018 року приблизно о 20 год. ОСОБА_6 , знаходячись неподалік будинку № 132-а по вул. Мстиславській в м. Чернігові, в ході конфлікту, що виник з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 як мінімум один удар дерев`яною битою по голові, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку легкого ступеня та забійної рани лівої тім`яної ділянки, котрі згідно висновку експерта № 444 від 03.09.2018 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та суду пояснив, що 14.07.2018 близько 19 год. перебував на своїй земельній ділянці по АДРЕСА_3 , де побачив візуально знайомого йому чоловіка, якого тепер знає як ОСОБА_4 , що ходив по цокольному поверху його будинку та щось відкладав, щоб забрати. Він підійшов до ОСОБА_4 поцікавитись, що він робить на його ділянці, на що ОСОБА_4 вихопив молоток та став втікати через дірку у заборі, після чого на вулиці сів на свій велосипед та поїхав. Маючи намір з`ясувати, що хотів ОСОБА_4 та затримати його, він погнався за ним на своєму велосипеді, зателефонувавши перед цим до поліції. Бачив, що ОСОБА_4 поїхав поміж будинками 130 та 132-а вул. Мстиславської у район ринку «Стрілецький». Із сумки на кермі велосипеда у нього стирчала сокира та якісь предмети. Метрів за 30 від буд. № 132-а вул. Мстиславській в районі сміттєвого звалища він його наздогнав та зіткнувся з його велосипедом. ОСОБА_4 вихопив з сумки палку та став перед ним махати, але йому вдалося палку вихопити. Тоді ОСОБА_4 зняв з велосипеда сумку з сокирою та не виймаючи її з сумки, замахнувся нею, назвав його по імені та пригрозив, що зарубає. Від ОСОБА_4 було чути запах алкоголю. Захищаючись, він вихопив у ОСОБА_4 сумку з сокирою, потягнувши його на себе, від чого той вдарився підборіддям у його голову та впав, але одразу ж піднявся і тілесних ушкоджень від цього не отримав. Після цього він кілька разів палкою вдарив по велосипеду ОСОБА_4 та поїхав додому чекати поліцію, забравши з собою сумку, молоток, палицю та сокиру ОСОБА_4 . Тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносив, а лише захищався від його протиправних дій. Вважає себе невинуватим та просить виправдати, цивільні позови прокурора та потерпілого ОСОБА_4 не визнав.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим провини в інкримінованому йому правопорушенні, його винуватість підтверджується наступним.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 раніше знайомим не був, бачив його лише наглядно, місця його проживання не знає. 14 липня 2018 року у вечірній час він їхав на велосипеді по вул. Мстиславській, де у нього велосипедом у переднє колесо ударився велосипед, яким керував ОСОБА_6 . Він лише спитав ОСОБА_6 , чому той так поступив, оскільки мав надати йому перевагу в русі, на що той відповів незрозуміло, тому, хвилину посварившись, вони роз`їхались. Купивши у магазині масло, він поїхав на стихійне сміттєзвалище на вул. Мстиславській серед двору між буд. №№ 132 та 132-а з метою відшукати для себе дошки, дрова та інші потрібні у господарстві речі. З собою для цього мав викрутку та молоток, що були у сумці, яка висіла на кермі велосипеда. Сокири та дерев`яних предметів, зокрема, ніжки від стільця, у нього не було. Майже одразу за ним на велосипеді під`їхав ОСОБА_6 , став щось йому говорити, але він не розумів змісту сказаного ним, оскільки мова йшла ні про що. Жодних претензій до нього ОСОБА_6 не пред`являв, але сказав на його адресу щось на зразок: «Щоб я більше тебе тут не бачив». Після цього ОСОБА_6 вийняв із-за поясу дерев`яну биту, якою одразу ж наніс йому удар зверху по голові, від чого він упав та втратив свідомість. Не пам`ятає, скільки був без свідомості і не пригадує, чи перебував на місці події ОСОБА_6 , коли він прийшов до тями та сидів окривавлений на бордюрі. Сторонні люди надали йому першу допомогу, дали нашатирний спирт та води, викликали швидку допомогу. Також не пам`ятає, чи була на місці події поліція. Каретою швидкої допомоги його доставили до лікарняного закладу, де зашили голову та після чого він 17 днів лікувався. Категорично заперечує свою присутність на земельній ділянці ОСОБА_6 на АДРЕСА_3 як 14 липня 2018 року, так і в інші дні, а також заперечує факт погрози обвинуваченому сокирою чи палицею. Цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що особисто з обвинуваченим ОСОБА_6 не знайомий, але наглядно його знає, так як знайомий з його сином. З потерпілим ОСОБА_4 раніше знайомий не був. 14 липня 2018 року у вечірній час він вийшов на балкон своєї квартири, розташованої на четвертому поверсі у буд. АДРЕСА_4 , де побачив потерпілого ОСОБА_4 , що приїхав велосипедом до стихійного сміттєзвалища старих речей та будматеріалів, та почав там щось вибирати. Невдовзі до сміттєзвалища на велосипеді під`їхав ОСОБА_6 і одразу ж між ним та ОСОБА_4 почалася словесна сварка. Він спостерігав з відстані близько 30 метрів, тому розмови між ними не чув, але почув уривок фрази обвинуваченого, схожий на слова: «…якщо я ще раз побачу…». ОСОБА_6 став відганяти ОСОБА_4 від смітника, відтискав своїм велосипедом його велосипед, а коли потерпілий відступив, обвинувачений став штовхати його ще, а потім вийняв з-під одягу биту чи інший, схожий на неї предмет, яким наніс ОСОБА_4 1-2 удари по голові. Одягнутий ОСОБА_6 був у футболку та сорочку. Після цього ОСОБА_6 сів на велосипед та поїхав, а ОСОБА_4 залишився на місці. Коли він спустився з квартири на вулицю, потерпілий сидів на бордюрі, його голова була у крові та хтось надавав йому допомогу, а він викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що перебувала на розі будинку № 132 по вул. Мстиславській у м. Чернігові та побачила, як на велосипеді проїхав потерпілий, а за ним обвинувачений. На відстані метрів 7-8 від неї неподалік від сміттєзвалища між ними почалася сутичка, яка тривала близько 10 хв., та в руках обвинуваченого ОСОБА_6 вона бачила биту, якою він замахувався на потерпілого ОСОБА_4 , після чого потерпілий опинився на землі. Потерпілий захищався та відмахувався від обвинуваченого предметом, схожим на зонтик, але ударів ОСОБА_6 не наносив. Коли вона підійшла на місце події, обвинуваченого уже не було. У потерпілого була розсічена рана голови та кров. Підходив якийсь чоловік та говорив, що з балкона бачив цю подію і його свідчення зафіксували поліцейські, що прибули за викликом.

Крім наведеного, винуватість ОСОБА_6 підтверджується:
-протоколом від 15.07.2018 прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення, яким зафіксовано повідомлення потерпілого про заподіяння йому 14.07.2018 близько 20-ї год. тілесних ушкоджень невідомим чоловіком;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2018, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 упізнав ОСОБА_6 як чоловіка, який 14.07.2018, перебуваючи біля буд. № 132-а по вул. Мстиславській в м. Чернігові, наніс йому тілесні ушкодження;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2018, згідно якого свідок ОСОБА_7 упізнав ОСОБА_6 як чоловіка, який 14.07.2018 біля буд. № 132-а по вул. Мстиславській в м. Чернігові, наніс іншому чоловікові не менше 2-х ударів битою по голові;
-протоколом обшуку від 18.10.2018, проведеного за місцем проживання ОСОБА_6 , під час якого останній добровільно видав дерев`яну биту світлого кольору розміром близько 50 см.

-протоколами проведення слідчих експериментів від 17.08.2018 та 07.09.2018 за участю потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які узгоджуються між собою та підтверджують обставини, викладені у обвинувальному акті;
-висновком експерта № 444 від 16.08.-03.09.2018, згідно якого у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку легкого ступеня та забійною раною лівої тім`яної ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та є наслідком як мінімум однієї ударної дії тупого предмету, яким, у тому числі, могла бути і дерев`яна бита.

Аналізуючи в сукупності надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого, а дії обвинуваченого вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 125 КК України.

У частині доводів обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_4 14.07.2018 незаконно перебував на його земельній ділянці та мав намір щось викрасти, у зв`язку з чим він переслідував його з метою затримання, а також заперечення ним факту заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та застосування бити, суд констатує наступне.

Дослідженими у судовому засіданні документами жодним чином не підтверджується факт перебування потерпілого ОСОБА_4 14.07.2018 на території подвір`я обвинуваченого ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 і цей факт категорично заперечує потерпілий. Надані обвинуваченим фотокопії з зображенням особи чоловічої статі на фоні незавершеної будови також не свідчать про належність цієї будови обвинуваченому та не ідентифікують особу потерпілого і не підтверджують дату фотознімка. У судовому засіданні на запитання прокурора обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував, що у ході досудового розслідування він таких свідчень не надавав і взагалі не приймав участі у допиті. Відтак, зазначена версія обвинуваченого з`явилася лише у судовому засіданні, однак, спростовується наступним.

07.09.2018 у ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_4 повідомив про нанесення йому ОСОБА_6 удару по голові дерев`яною битою і саме така бита була добровільно видана обвинуваченим 18.10.2018 у ході обшуку його квартири. Будь яких зауважень чи заперечень до протоколу обшуку обвинуваченим заявлено не було. Наданий суду обвинуваченим нефіскальний чек (а.п.30) про придбання ним дерев`яної бити після події, а саме, 17.09.2018, не спростовує його обвинувачення у цій частині, оскільки ОСОБА_6 не заперечував, що на момент обшуку у нього у квартирі було дві бити.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомили, що не знайомі з потерпілим, а тому не є заінтересованими і їх свідчення не ставляться судом під сумнів. Вказані свідки підтвердили факт нанесення ОСОБА_6 як мінімум одного удару по голові потерпілому ОСОБА_4 та повідомили, що після нанесення побоїв обвинувачений одразу ж покинув місце події. Таким чином, є непереконливою версія обвинуваченого про переслідування потерпілого з метою його затримання. Факт наявності у обвинуваченого дерев`яної бити та її застосування, навпаки, свідчить про умисні наміри ОСОБА_6 на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому. Свідок ОСОБА_7 , крім того, спростував доводи обвинуваченого та надані ним суду фотокопії знімків про те, що свідок не міг бачити з балкона своєї квартири місце події, і суд погоджується з такими свідченнями, оскільки вони у повній мірі узгоджуються з показами потерпілого та свідка ОСОБА_8 , а також висновками судово-медичного експерта щодо наявності та механізму утворення тілесних ушкоджень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив злочин невеликої тяжкості в період непогашеної судимості за корисливі злочини, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують його покарання судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів. За висновком досудової доповіді орган пробації визнає високим ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середнім ризик небезпеки для суспільства, а тому, на його думку, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку обвинуваченого з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

За наведених обставин та враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене щодо особи пенсійного віку, з застосуванням заздалегідь пристосованого предмету, зважаючи на думку потерпілого щодо міри покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 більш суворого покарання, визначеного санкцією статті, за якою він засуджується, у виді арешту на певний строк.

Заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на користь КНП «Чернігівська міська лікарня № 1» Чернігівської міської ради на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 на суму 1 082 грн. 22 коп. належним чином обґрунтований, підтверджений довідкою вартості ліжко-дня лікування потерпілого, тому підлягає задоволенню.

Цивільний позов із збільшеними в судовому засіданні позовними вимогами потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, за виключенням оплати благодійної допомоги на суму 340 грн. та товарного чеку № 125 на суму 347 грн. 80 коп., а всього на суму 687 грн. 80 коп., ґрунтується на встановлених та доведених у судовому засіданні доказах, повністю підтверджений доданими до позову документами про оплату витрат, є належно обґрунтованим, тому в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному правопорушенні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди. Відтак, добровільний благодійний внесок до лікарні загальною сумою 340 грн. не є завданою обвинуваченим матеріальною шкодою, а тому не підлягає відшкодуванню. Наданий суду товарний чек № 125 від 30.11.2019 на суму 347 грн. 80 коп. про придбання ліків продубльований також наданими суду фіскальними чеками на цю ж дату та суму, з переліком тих же ліків, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне виключити з суми матеріальної шкоди вартість ліків на суму 347 грн. 80 коп. згідно товарного чеку. Усього до задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди підлягає сума 5 899 грн. 30 коп.

З врахуванням глибини та тривалості завданих душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, позов потерпілого ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди також підлягає частковому задоволенню та виходячи із засад розумності та виваженості, суд вважає обґрунтованою та достатньою сатисфакцію стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого суми в розмірі 5 000 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його фактичного затримання при виконанні вироку суду.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня № 1» Чернігівської міської ради 1 082 грн. 22 коп. в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 .

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 5 899 грн. 30 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 10 899 грн. 30 коп.

Речові докази дерев`яну биту - після набрання вироком законної сили знищити.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1