печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7972/18-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2020 Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, працюючого водієм тролейбуса ТРЕД №1 КП «Київпастранс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Малі Нізгірці, Ружинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, працюючого начальником зміни ТРЕД №1 КП «Київпастранс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.287 КК України

В С Т А Н О В И В :
17 червня 2016 року близько о 11 год. 30 хв., ОСОБА_9 , керуючи тролейбусом «Київ 12.03» бортовий номер НОМЕР_1 , рухався по бульв. Дружби Народів в м. Києві, зі сторони станції метро «Дружби Народів» в напрямку Деміївської площі.

Під час руху ОСОБА_9 допустив порушення вимог п.п. 31.1; 31.2 Правил дорожнього руху України (далі по тексту ПДР), п. 4.2. Інструкції водія тролейбуса, п.п. 3.3.6.1. Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, в яких зазначено:

-п.31.1 ПДР - технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації;

-п.31.2 ПДР забороняється експлуатація тролейбусів і трамваїв за наявності будь-якої несправності, зазначеної в правилах технічної експлуатації цих транспортних засобів;

-п.4.2. Інструкції водій перед виїздом на лінію повинен перевірити технічний стан тролейбуса згідно з вимогами ПЕТТ;

-п.3.3.6.1. ПЕТТ - експлуатація трамвайних вагонів та тролейбусів забороняється у разі: невідповідності конструкції затвердженій технічній документації підприємств-виготівників.

Порушення вищевказаних вимог, з боку водія ОСОБА_9 виявились в тім, що під час керування на вказаному тролейбусі по проїзній частині бульв. Дружби Народів, 5 в м. Києві, відбулось зіскакування штанг струмоприймачів із дротів контактної мережі із послідуючим їх контактуванням із дорожнім облаштуванням, та внаслідок відсутності фрагменту запобіжного перила, що є невідповідністю вимогам установленим виробником, призвела до опускання штанги на таку відстань, яка була достатня для травмування пішоходів, в результаті чого штангою струмоприймача спричинено удари в області голови та тулуба пішоходу ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилася на тротуарі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи 1589/Е від 07.10.2016, ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку з формуванням епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки, лінійного перелому луски скроневої кістки зліва, садна тім`яної ділянки справа та зліва; закритої травми живота розриву правої долі печінки з явищами внутрішньочеревної кровотечі (наявність в черевній порожнині 300 мл рідкої крові); садна правого колінного суглобу - які в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, відповідно п.п. 2.1.2. та 2.1.3/б/л «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України, Інструкції водія тролейбуса, Правил експлуатації трамвая та тролейбуса водієм ОСОБА_9 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Таким чином, своїми діями, які виразились у порушенні експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України.
На ОСОБА_8 посадовою інструкцією як на начальника зміни нічної ТО та технічного контролю тролейбусного депо №1 КП «Київпастранс», визначено, що начальник зміни:

-забезпечує випуск на лінію тролейбусів, що відповідають вимогам Правил експлуатації трамвая та тролейбуса (далі по тексту ПЕТТ), згідно з розкладом;

-забезпечує якісне виконання повного обсягу робіт по технічному обслуговуванню рухомого складу (щоденний огляд, заявки водіїв та заявочні ремонти);

-забезпечує технічний огляд рухомого складу;

Так, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду начальника зміни нічної ТО та технічного контролю тролейбусного депо №1 КП «Київпастранс», з 18.00 годин 16.06.2016 року по 09.00 годин 17.06.2016 року перебував на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Онуфрія Трутенка,32.

Під час випуску на лінію тролейбуса «Київ 12.03» бортовий номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , допустив порушення вимог п. 3.3.6.1. Правил експлуатації трамвая та тролейбуса, в яких зазначено:

-п.3.3.6.1. - експлуатація трамвайних вагонів та тролейбусів забороняється у разі: невідповідності конструкції затвердженій технічній документації підприємств-виготівників;

Порушення вищевказаних вимог з боку ОСОБА_8 виявились в тім, що він, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків та через несумлінне ставлення до них, діючи безвідповідально, маючи реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки та нехтуючи обов`язком покладеним на нього в частині забезпечення випуску на лінію тролейбусів, що відповідають вимогам ПЕТТ, випустив на лінію вказаний тролейбус, з не відповідністю вимогам, установленим виробником, а саме відсутністю фрагменту запобіжного перила, внаслідок чого під час руху вказаного тролейбуса, під керуванням водія ОСОБА_9 , по бульв.Д.Народів,5 в м. Києві, зі сторони станції метро «Дружби Народів» в напрямку Деміївської площі, відбулось зіскакування штанг струмоприймачів із дротів контактної мережі із послідуючим їх контактуванням із дорожнім облаштуванням і переміщенням в бік правого тротуару, відсутність фрагменту запобіжного перила призвела до опускання штанги на таку відстань, яка була достатня для травмування пішоходів, в результаті чого штангою струмоприймача спричинено удари в області голови та тулуба пішоходу ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилася на тротуарі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи 1589/Е від 07.10.2016, ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку з формуванням епідуральної гематоми лівої скроневої ділянки, лінійного перелому луски скроневої кістки зліва, садна тім`яної ділянки справа та зліва; закритої травми живота розриву правої долі печінки з явищами внутрішньочеревної кровотечі (наявність в черевній порожнині 300 мл рідкої крові); садна правого колінного суглобу - які в своїй сукупності відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, відповідно п.п. 2.1.2. та 2.1.3/б/л «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року.

Таким чином, ОСОБА_8 , своїми діями, які виразились у випуску в експлуатацію завідомо технічно несправного транспортного засобу, вчинене особою, відповідальною за технічний стан транспортних засобів, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин, передбачений ст.287 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив показання, які надані ним під час досудового провадження, розповів, що дійсно випустив технічно несправний тролейбус.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив показання, які надані ним під час досудового провадження, розповів, що порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяли потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів потерпілої, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів повністю доведеною.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого обвинувачення на підставі належних достатніх даних (доказів) у провадженні.

Умисні дії ОСОБА_9 , які виразились у порушенні експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій тяжке тілесне ушкодження, суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у випуску в експлуатацію завідомо технічно несправного транспортного засобу, вчинене особою, відповідальною за технічний стан транспортних засобів, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження, суд кваліфікує за ст.287 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, те що він відноситься до тяжкого злочину, є умисним, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, те що він відноситься до злочину середньої тяжкості, є умисним, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених без ізоляції від суспільства і необхідності застосування ст. 75 КК України, звільнивши останніх від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до КП «Київпастранс» суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Разом з тим, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, з`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з роз`ясненнями наведеними Верховним Судом України у Постанові Пленуму № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 1 від 27 лютого 2009 року), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція закріплена і у статті 23 ЦК України.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 1 від 27 лютого 2009 року), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілої особи, тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини судом визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав, «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку, людина відчуває страждання (моральну шкоду).

Тому суд вважає, що дійсно потерпіла ОСОБА_7 зазнала моральних страждань

Суд приймає до уваги зазначену практику Європейського суду з прав людини як беззаперечну та, враховуючи наведені правові норми, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази та, дотримуючись вимог чинного законодавства, визначає розмір відшкодування моральної шкоди у 500 000 грн., оскільки нанесена шкода її здоров`ю, тривале перебування на реабілітації, презумуються до виникнення вимушених змін у способі життя, психологічного дискомфорту та тиску, пов`язаних із необхідністю вирішення питань відновлення стану, що існував до пригоди, що не може бути відшкодовано шляхом лише констатації судом факту порушення.

Судом під час судового розгляду встановлено, що в результаті дій КП «Київпастранс» потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, нею понесені витрати на лікування, обстеження, купівлю лікарських засобів, що підтверджується належними доказами причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я потерпілої та вчиненим кримінальним правопорушенням, зокрема відповідними виписками із медичної документації, копіями квитанцій та товарних чеків, долученими потерпілою до позовної заяви, та суд вважає позовні вимоги ОСОБА_7 в цій частині доведеними, а тому наявними підстави для стягнення з КП «Київпастранс» на користь ОСОБА_7 шкоду, пов`язану із лікуванням в сумі 161 090, 75 грн.

Вирішуючи заявлене клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу Тролейбусного депо №1 КП «Київпастранс», суд враховує щире каяття обвинуваченого ОСОБА_8 , разом з тим, безпосередньо, обвинуваченим ОСОБА_8 не було вжито жодної дії щодо відшкодування хоча б частково завданої шкоди потерпілій ОСОБА_7 . Доданих до клопотання матеріалів, які виключно позитивно характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 не достатньо.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до КП «Київпастранс» задовольнити частково;

-стягнути з КП «Київпастранс» на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином - 161 090, 75 грн.;

-стягнути з КП «Київпастранс» на користь потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди завданої злочином 500 000 грн.

Речові докази:

-тролейбус К.12.03, реєстраційний номер 1121, який переданий на зберігання в ДЕПО №1 (м. Київ, вул. Трутенка, 32) - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 солідарно на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- автотехнічної експертизи в розмірі 660 грн. 30 коп. (висновок № 728ат від 24.01.2017 року);

- судової автотехнічної експертизи в розмірі 6190 грн. 00 коп. (висновок №3348/17-52 від 27.06.2017 року).

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

СУДДЯ ОСОБА_1