ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7914/18
Номер провадження 11-кп/819/203/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі: Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Адвоката: ОСОБА_7

Обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження № 03002) за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 , ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , уродженця м.Херсон, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 08 лютого 2020 року включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає зазначену ухвалу невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню, просить ухвалу Херсонського міського суду скасувати та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладенням на нього обов`язків.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що прокурором не доведено обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, судом не взято до уваги позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, його вітчим хворіє, свідки є робітниками поліції та він тривалий час перебуває під вартою. Також, апелянт має постійне місце проживання в м. Херсоні, має родину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, та позитивну характеристику з місця проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційні вимоги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції 09.12.2019 року під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, постановлено ухвалу про задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

За обвинувальним висновком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.04.2018 року близько 16-47 год., знаходячись в салоні транспортного засобу марки «DAEWOO Lanos», д/н НОМЕР_1 за адресою: м. Херсон, с. Текстильників, вул. Урожайна в районні залізничного переїзду, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх і передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий, корисливий умисел направлений на відкрите протиправне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, відкрито, умисно, повторно, шляхом відірвання його з панелі управління, заволодів з салону транспортного засобу ««DAEWOO Lanos», д/н НОМЕР_1 GPS-навігатором, марки «Ріоneer», сірого кольору, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 350 гривень.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.186 КК України.

За ухвалою суду про обрання запобіжного суду, віз 13.04.2018 року і матеріалами кримінального провадження обвинувачений не працює, не має законного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, вчинив тяжкий злочин, і ці обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо нього, перебуваючи на свободі, він може переховуватись від суду та впливати на потерпілого та свідків, а тому, дані ризики виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються необґрунтованими.

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Посилання апеляційної скарги обвинуваченого про наявність у нього постійного місця проживання в м.Херсоні, родини та наявність позитивної характеристики з місця проживання, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки дані факти не підтверджуються належними доказами, а з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, спростовуються матеріалами провадження.

Крім того, Херсонський міський суд Херсонської області від 13.04.2018 року обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою» та визначено розмір застави.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого про відмову в продовженні строку запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 09 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 . обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 , ч. 1 ст. 185 КК України, про продовження строку тримання під вартою - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 (підпис) ОСОБА_3 (підпис) ОСОБА_4 (підпис)