Справа № 308/844/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000445 прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури області ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Сасівка Свалявського району, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.289 , ч.2 ст. 28 - ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Прокурор у кримінальному № 0000445 прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.289 , ч.2 ст. 28 - ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 309 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що за результатами зібраних доказів у даному кримінальному провадженні, 01.02.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вимога передачі чужого майна та вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою застосування насильства над потерпілим, з обмеження прав та законних інтересів потерпілого, тобто вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Зубівка Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Сасівка Свалявського району, зареєстрованого за місцем проживання у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_7 , на початку грудня 2019 року, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, під надуманим приводом щодо неналежного проведення у листопаді 2019 року ремонту ОСОБА_8 автомобіля «Jeep Grand Cherokee», який перебував у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , із погрозами застосування до останнього фізичного насильства та пошкодження майна, а також із застосуванням до останнього фізичного насильства, пред`явили останньому незаконну протиправну вимогу щодо передачі їм 22 600 гривень та 5000 доларів США, та які із застосуванням фізичного насильства щодо потерпілого та погрозами застосування такого, упродовж грудня 2019 та січня 2020 року вимагали.

Зокрема, це знайшло своє відображення в тому, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , умисно, з метою незаконного збагачення, після здійснення ОСОБА_8 у листопаді 2019 року початку ремонту наданого йому ОСОБА_4 автомобіля «Jeep Grand Cherokee», стали ставити необґрунтовані претензії ОСОБА_8 щодо несправності вказаного автомобіля внаслідок ремонту, незважаючи на те, що ОСОБА_8 пояснив причини несправності та повідомив про необхідність подальшого здійснення ремонтних робіт, після чого на початку грудня 2019 року, із погрозами фізичної розправи, пред`явили останньому протиправну вимогу про необхідність сплати їм грошових коштів у сумі 5000 доларів США як вартості вказаного автомобіля «Jeep Grand Cherokee» та 22 600 гривень як вартості здійснення його ремонту.

Після того, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою залякування ОСОБА_8 та примушування його виконати їх протиправну вимогу у передачі їм вказаних сум грошових коштів, 08 грудня 2019 року, запросили ОСОБА_9 до себе додому в АДРЕСА_3 , куди його привіз ОСОБА_4 , де у одній із кімнат будинку, на протязі близько однієї години із погрозами фізичної розправи над ним та його сім'єю, а також застосовуючи фізичне насильство шляхом нанесення кількох ударів по різним частинам тіла та обличчя, таким чином здійснюючи на нього психологічний та фізичний тиск, переконали його у дійсності здійснення своїх намірів щодо фізичної розправи над ним в разі не передачі їм грошових коштів, визначили йому термін на протязі двох тижнів необхідності передачі їм вказаних грошових коштів.

В подальшому, сприйнявши погрози ОСОБА_4 та ОСОБА_7 щодо фізичної розправи як реальні, та внаслідок неодноразових погроз по телефону, ОСОБА_8 , близько 15.00 години 15 січня 2020 року знаходячись в м. Свалява по місцю свого проживання, виконуючи протиправну вимогу щодо передачі грошових коштів надуманого боргу, передав ОСОБА_4 через ОСОБА_10 , який був необізнаний про злочинні наміри, частину вимагаємих грошових коштів у сумі 200 (двісті) доларів США. Після того, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 продовжили на протязі січня 2020 року погрожувати ОСОБА_8 фізичною розправою в разі не передання їм іншої частини надуманого боргу при неодноразових телефонних дзвінках та при зустрічах із останнім та його родиною, примушуючи його відшукати гроші та виконати їх протиправну вимогу щодо передачі грошових коштів.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , діючи узгоджено, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , групою осіб, із погрозами застосування фізичного насильства та розправи з метою виконання ОСОБА_8 їх протиправної вимоги у передачі грошових коштів, призначили ОСОБА_8 зустріч на 31 січня 2020 року по місцю проживання останнього для отримання вимагаємих грошових коштів, на яку за узгодженням із ОСОБА_7 приїхав ОСОБА_4 . При зустрічі із ОСОБА_4 близько 17.00 години 31 січня 2020 року в АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 , на виконання протиправної вимоги, передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США, забравши які ОСОБА_4 приїхав до ОСОБА_7 додому в АДРЕСА_2 , де близько 18.30 годині того ж дня передав їх останньому, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 були затримані працівниками правоохоронних органів.

Прокурор у клопотанні зазначає, що у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, групою осіб, пред`явивши на початку грудня 2019 року ОСОБА_8 незаконну протиправну вимогу щодо передачі їм 22 600 гривень та 5000 доларів США під надуманим приводом щодо неналежного проведення ремонту останнім автомобіля «Jeep Grand Cherokee», з метою незаконного заволодіння належним ОСОБА_8 майном, близько 23.00 години в один із днів на початку грудня 2019 року, при зустрічі із останнім в АДРЕСА_3 незаконно заволоділи автомобілем «Ford Scorpio», д.н.з. НОМЕР_1 , 1991 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , що мав у володінні ОСОБА_8 .

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, групою осіб, близько 23.00 години в один із днів на початку грудня 2019 року, знаходячись в м. Мукачево, вул. Графа фон Шенборна, 39/2, відібрали у ОСОБА_8 належні йому особисті документи, що посвідчують особу, які той мав при собі, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_4 , а також інші важливі особисті документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ford Scorpio», д.н.з НОМЕР_1 , серії НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 2103», д.н.з НОМЕР_6 , серії НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Ford Scorpio» д.н.з. НОМЕР_8 , серії НОМЕР_9 .

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав короткоствольну вогнепальну зброю - самозарядний пістолет «RETAY Nano» без номерних позначень, калібру 6,35 мм Browning, у конструкцію якого, згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 1/48 від 25.02.2020, було внесено зміни у саморобний спосіб, а також умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, придбав 15 (п'ятнадцять) патронів із маркуванням на денці гільз «S&B 6.35 Br.», які згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 1/48 від 25.02.2020, є боєприпасами.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, умисно, незаконно, без метою збуту, на початку січня 2020 року, придбав кристалічну речовину білого кольору, загальною масою близько 6,8 грама, яка згідно висновку експерта № 6/80 від 21.02.2020 року містить у своєму складі у своєму 3,7528 г психотропної речовини, обіг якого обмежено метамфетаміну, а так само придбав кристалічну речовину жовтого кольору, загальною масою близько 1,2 грама, яка згідно висновку експерта № 6/80 від 21.02.2020 року, у своєму складі містить 0,9690 г прекурсора, обіг якого обмежено і щодо якого встановлено заходи контролю фенілнітропропен, які у подальшому умисно, незаконно, без мети збуту, у різних упакуваннях зберігав до 31.01.2020 року у одній із кімнат будинку за місцем свого фактичного проживання в АДРЕСА_3 , тобто до моменту виявлення і вилучення їх працівниками правоохоронних органів у ході обшуку.

Прокурор в клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема заявою та протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом обшуку від 31.01.2020 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 у ході якого виявлено вимагаємі грошові кошти в сумі 1000 доларів США, документи ОСОБА_8 , а також зафіксованих результатів особистого обшуку ОСОБА_7 і ОСОБА_4 за результатами якого виявлено зброю та мобільні телефони у останніх; протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 за результатами якого виявлено частину вимагаємих грошових коштів 100 доларів США; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 в АДРЕСА_5 у ході якого вилучено автомобіль «Форд Скорпіо», д.н. НОМЕР_1 , яким незаконно заволоділи ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; протоколом огляду звукозапису, на якому збережені розмови щодо обставин вимагання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 грошових коштів у ОСОБА_8 із погрозами застосування фізичного насильства та із застосуванням такого до потерпілого; протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; протоколами впізнання осіб ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 із потерпілим ОСОБА_8 та свідками; протоколами зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколами вручення грошових коштів; протоколами аудіо-відеоконтролю осіб; протоколами огляду вилучених мобільних телефонів, грошових коштів; висновком балістичної експертизи щодо вилученого у ОСОБА_7 пістолета та 15 патронів до нього, які є короткоствольною вогнепальною зброєю кал. 8мм Р.А.К., виготовленою промисловим способом із подальшим внесенням змін у саморобний спосіб, а патрони є боєприпасами; висновком експертизи наркотичних і психотропних речовин № 6/80 від 21.02.2020, згідно якого вилучені у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 речовини містять 3,7528 г психотропної речовини метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу); іншими матеріалами кримінального провадження та зібраними доказами у їх сукупності.

У ході досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду № 308/1023/20 від 03.02.2020 року обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , із застосуванням електронних засобів контролю.

Цією ж ухвалою на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ст.194 КПК України, покладено наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає ( АДРЕСА_1 ), 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, 3) утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон; 5) носити електронний засіб контролю.

У клопотанні прокурор зазначає, що на даний час є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив зокрема тяжкі злочини, передбачені ч.2 ст.189, ч.2 ст.289 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої, та які були вчинені ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, із погрозою застосування насильства щодо потерпілого та застосуванням такого; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених злочинів, чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зважаючи на те, що у ході розслідування є необхідність у встановленні осіб, що були безпосередніми свідками подій, встановлення місцязнаходження автомобіля «Jeep Grand Cherokee», обставин походження зброї, психотропних речовин, виявлених у підозрюваних, що мають значення доказів, а перебуваючи без запобіжного заходу ОСОБА_4 може вдатися до їх приховування чи знищення; з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного, з урахуванням процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , його майнового становища, наявності місця постійного проживання, зважаючи що встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, під час досудового розслідування не зникли та не зменшилися, а покладені на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2020 на даному етапі досудового розслідування достатні для його належної процесуальної поведінки, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але заперечив щодо застосування електронного засобу контролю. Вказав на те, що відносно ОСОБА_4 працівниками поліції не застовано електронного засобу контролю, хоча згідно ухвали слідчого судді відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.
Заслухавши доводи прокурора про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , пояснення підозрюваного та захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2019 за №0000445.
03 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_15 до підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000445обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 30 березня 2020 року із застосуванням засобів електронного контролю.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.03.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000445 продовжено до 31.05.2020 року.
Завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч.2 ст. 283 КПК України, не можливо, у зв`язку із об`єктивними причинами.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про продовження строку дії домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 , разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному вчасно, у відповідності до вимог КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього зобов`язань, не впливати на свідків та потерпілого. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встанов-леною законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Як зазначено у ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.289 , ч.2 ст. 28 - ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 309 КК України, згідно ст.12 КК України злочини за ч.2 ст.189, ч.2 ст.289 КК Українивідносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років .

Слідчий суддя, вважає що існує достатньо доказів можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, та про наявність обґрунтованої підозри, не вирішуючи при цьому питання про доведеність його вини та остаточність кваліфікації його дій, що є предметом наступних стадій кримінального процесу.

Прокурором наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якої 01 лютого 2020 року, йому вручена та в подальшому повідомлення про зміну підозри та повідомлення про нову підозру, копія якої 24 березня 2020 року, йому вручена .

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру,не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 був обраний з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при розгляді клопотання враховує, що продовжують існувати ризики, які слугували підставами для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.Так, існує ризик впливу на свідків та потерпілого , при цьому слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків та потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином, зважаючи на викладене, беручи до уваги що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України та які було вказано в ухвалі про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає що наявні підстави для продовження строку тримання особи під цілодобовим домашнім арештом без застосування засобів електронного контролю . Окрім того, слідчий суддя вважає, що відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, слід продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_4 , процесуальні обов`язки у зв`язку із застосуванням відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання слідчим суддею також враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання , не одружений, не судимий. Вказане було встановлено при розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу в ухвалі слідчого судді.

Ризики, встановленні слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати на даний час, вони не зменшилися і можуть перешкоджати завершенню досудового розслідування. Так, в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт .

Також, слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження,а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання домашнього арешту, які виникли внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування.

Крім того, в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 5 ст.194КПКУкраїни на підозрюваного слід покласти обов`язки, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що за допомогою продовження відносно ОСОБА_4 , заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясуваннявсіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про продовження строку домашнього арешту підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, cлідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000445 прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури області ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити .
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Сасівка Свалявського району, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.289 , ч.2 ст. 28 - ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 309 КК України, без застосування засобу електронного контролю, заборонивши ОСОБА_4 , покидати місце проживання ( АДРЕСА_1 ) на строк до 60 діб, а саме до 25 травня 2020 року та продовжити обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_15 від 03.02.2020 року, у справі № 308/1023/20, а саме:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає ( АДРЕСА_1 );
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Ухвалу про про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити прокурору ОСОБА_16 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань відносно нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Строк дії ухвали два місяці.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено і проголошено 31.03.2020 року о 13:50 год.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1