Справа № 463/8651/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/84/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

а участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 січня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 січня 2020 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 , та скасовано оголошене та вручене слідчим ОСОБА_9 . 16 вересня 2019 року ОСОБА_8 в ході досудового розслідування повідомлення про підозру від 19 липня 2016 року у кримінальному провадженні №0000090 від 13 січня 2015 року (згідно постанови про виправлення описки в повідомленні про підозру від 07 жовтня 2019 року) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Скасовано також рішення слідчого ТУ ДБР у м. Львові, викладене ним в постанові від 24 вересня 2019 року про часткову відмову у задоволенні клопотання в частині ненадання постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 від 09 липня 2018 року.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000131 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, складене 19 липня 2016 року слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_11 07 ж жовтня 2019 року була винесена постанова про виправлення описки в повідомленні про підозру від 19 липня 2019 року, а саме про те, що повідомлення про підозру винесено в рамках кримінального провадження № 0000090 від 13 січня 2015 року. І як вбачається з витягу з ЄРДР, що міститься в матеріалах кримінального провадження № 0000164 від 09 липня 2018 року, дата внесення до ЄРДР відомостей про факт вчинення даного злочину мала місце 09 липня 2018 року за ст. 407 ч. 4 КК України на підставі надходження заяви про вчинення злочину від 10 листопада 2015 року. Тобто дана заява буда написана суттєво пізніше ніж відкрито кримінальне провадження за № 0000090 від 13 січня 2015 року. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що відомості у кримінальному провадженні під № 0000131 були внесені до ЄРДР. При цьому з матеріалів кримінального провадження № 0000164 вбачається, що слідчі дії, які були проведені у даному кримінальному провадженні, проводилися в межах кримінального провадження № 000700, що як вбачається з постанови про відмову у задоволенні клопотання від 08 січня 2019 року перебуває у підслідності військової прокуратури Львівського гарнізону, та інших. Крім цього, ОСОБА_8 допитувався в іншому провадженні ніж в тому в якому йому було вручено підозру, а отже підозру йому потрібно оголосити в проваджені № 0000164.

За таких обставин, враховуючи викладене, беручи до уваги наявні порушення норм ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2018_04_24/pravo1/ НОМЕР_1 .html?pravo=1" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">КПК України, допущені при оголошення та вручення підозри, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що така підлягає скасуванню, оскільки прийнята із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд помилково прийшов до висновку про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 , оскільки п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України не має зворотньої дії в часі, а повідомлення про підозру ОСОБА_8 в порядку ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 111, ч. 1,2 ст. 135 КПК України надіслано 19 липня 2016 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства та інших законодавчих актів за №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності 16 березня 2018 року, тому скарга захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру не належить до задоволення.

Просить дану ухвалу скасувати.

При цьому, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 січня 2020 року, мотивуючи тим, що розгляд скарги адвоката ОСОБА_7 відбувся без участі прокурора, якого судом не повідомлялося, а копія згаданої ухвали скерована до військової прокуратури Львівського гарнізону 16 січня 2020 року та отримана 20 січня 2020 року.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вважає таку безпідставною, необгрунтованою, такою, що не підлягає до задоволення, оскільки аргументи, викладені в апеляційній скарзі не відповідають дійсним фактично встановленим судом першої інстанції обставинам справи, у зв`язку з чим, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про залишення оскаржуваної ухвали слідчого судді без зміни, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, крім іншого, також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000131 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, складене 19 липня 2016 року слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_11 07 ж жовтня 2019 року винесена постанова про виправлення описки в повідомленні про підозру від 19 липня 2019 року, а саме те, що повідомлення про підозру винесено в рамках кримінального провадження № 0000090 від 13 січня 2015 року.

І як видно з витягу з ЄРДР, що міститься в матеріалах кримінального провадження № 0000164 від 09 липня 2018 року, дата внесення до ЄРДР відомостей про факт вчинення даного злочину мала місце 09 липня 2018 року за ст. 407 ч. 4 КК України на підставі надходження заяви про вчинення злочину від 10 листопада 2015 року, тобто дана заява буда написана суттєво пізніше ніж відкрито кримінальне провадження за № 0000090 від 13 січня 2015 року.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що відомості у кримінальному провадженні під № 0000131 були внесені до ЄРДР.

А тому, на думку колегії суддів, слідчий суддя, приймаючи дане рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000164, вірно врахував, що слідчі дії, які були проведені у даному кримінальному провадженні проводилися в межах кримінального провадження № 000700, що як вбачається з постанови про відмову у задоволенні клопотання від 08 січня 2019 року перебуває у підслідності військової прокуратури Львівського гарнізону. При цьому, ОСОБА_8 допитувався в іншому провадженні, ніж в тому в якому йому було вручено підозру, та прийшов до обгрунтованого висновку про те, що підозру йому потрібно оголосити в проваджені №0000164.

При цьому, слідчий суддя вірно зазначив, що до ЄРДР слідчим ОСОБА_9 внесені відомості про повідомлення ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України у кримінальному провадженні № 0000164 без фактичного повідомлення йому такої підозри, оскільки така вручена в кримінальному провадженні № 0000131.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про скасування рішення слідчого ТУ ДБР у м. Львові, викладеного ним в постанові від 24 вересня 2019 року про часткову відмову у задоволенні клопотання в частині ненадання постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 від 09 липня 2018 року, оскільки у відповідності до ст. 282 КПК України зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва), а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, оскільки в матеріалах кримінального провадження не має відомостей про таке надсилання та вручення стороні захисту.

Що стосується доводів прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 щодо незаконності ухвали, то такі, на думку колегії суддів, є безпідставними,оскільки, на думку апеляційного суду, слідчим допущенні наявні порушення норм КПК України при оголошенні та врученні підозри ОСОБА_8 .

При цьому з матеріалів кримінального провадження взагалі незрозуміло, матеріали яких чи якого кримінального провадження стали підставою для оголошення підозри.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відмовляє прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 в задоволенні його апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів приходить до переконання, що прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 слід поновити строк на апеляційне оскарження згаданої вище ухвали слідчого судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Поновити прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 січня 2020 року за скаргою останнього.

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 січня 2020 року, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та скасовано повідомлення про підозру від 16 липня 2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та постанову слідчого від 24 вересня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: