ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1402/20 Справа № 310/5694/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2020 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001519 відносно ОСОБА_7 , за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001519 відносно ОСОБА_7 , за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України було повернуто прокурору.
Повертаючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 прокурору суд першої інстанції виходив із того, що висунуте обвинувачення є неконкретним, зокрема, органами досудового розслідування конкретно було вказано особу директора ТОВ Газраєр Інвест ОСОБА_8 , якому сприяв обвинувачений ОСОБА_7 у вчиненні заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами НАК Нафтогаз України.
Разом із тим, суд дійшов висновку, що в обвинувальному акті взагалі не зазначено ніяких відомостей щодо особи, якій, на думку сторони обвинувачення, сприяв ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, а саме: чи повідомлено про підозру особі, якій сприяв обвинувачений ОСОБА_8 , про вчинення кримінального правопорушення, чи відносно цієї особи ухвалено обвинувальний вирок, чи кримінальне провадження відносно нього знаходиться на стадії досудового розслідування або судового розгляду.
Крім того, суд зазначив, що обвинувальний акт не містить відомостей про розмір витрат на залучення експерта, який залучався для проведення експертизи у даному кримінальному провадженні та на який наявне посилання у обвинувальному акті, а саме згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №143/12-17 від 07 грудня 2017 року майнова шкода НАК Нафтогаз України становить 3315589,20 грн.. Водночас, в обвинувальному акті вказано, що під час досудового розслідування витрати на експертно-криміналістичні дослідження не понесені.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2020 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підстави для його повернення в суду першої інстанції були відсутні, зокрема, обвинувальний акт містить всі фактичні дані, які в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги, які ставляться до обвинувального акту, отже із вимог ч. 2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, підставою для повернення обвинувального акту прокурору, в кримінальному провадженні №00001519 відносно ОСОБА_7 , за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, стало те, що прокурором в обвинувальному акті було неконкретно висунуте обвинувачення, зокрема, органами досудового розслідування конкретно було вказано особу директора ТОВ Газраєр Інвест ОСОБА_8 , якому сприяв обвинувачений ОСОБА_7 у вчиненні заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами НАК Нафтогаз України.
Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, в постанові ВСУ від 12 жовтня 2017 року у справі №5-253кс(15)17 надано роз`яснення, що вказівка в обвинувальному акті про достатність доказів для підозри, а не обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, по суті обвинувального акту не змінює, оскільки в ньому наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Тобто, важливим в обвинувальному акті, складеному за результатом досудового розслідування, є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права обвинуваченої особи на захист.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України було складено із дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема, в ньому міститься повний та вичерпний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що свідчить про відповідність даного процесуального документу вимогам ст. 291 КПК України, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для застосування положень ст. 314 КПК України та повернення обвинувального акту прокурору для належного оформлення.
Водночас, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта, неконкретність висунутого обвинувачення, на думку суду першої інстанції якого стало підставою для повернення обвинувального акту прокурору, підлягатиме доведенню та з`ясуванню під час судового розгляду і випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений.
Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору аналізуючи неконкретність висунутого обвинувачення, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання.
Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.
Щодо посилань суду першої інстанції в ухвалі на відсутність в обвинувальному акті розміру витрат на залучення експерта, який залучався для проведення експертизи у даному кримінальному провадженні та на який наявне посилання у обвинувальному акті, то вказане відповідно до ст. ст. 291, 314 КПК України не є виключною обставиною для повернення обвинувального акту прокурору, як невідповідного вимогам кримінального процесуального законодавства України.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 291, 314, 404, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області- задовольнити.
Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2020 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4