У Х В А Л А

14 січня2020 року
м. Київ
Провадження № 13-105зво19

Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
перевіривши заяву захисника ОСОБА_17 в інтересах засудженого ОСОБА_18 з клопотанням про поновлення строку для перегляду вироку Апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2007 року та ухвали Верховного Суду України від 21 червня 2011 року з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом,
УСТАНОВИЛА:
Як убачається з матеріалів провадження за заявою, вироком Апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2007 року ОСОБА_18 визнано винним та засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 17, пунктами «а», «з», «и», «і» ст. 93, пунктами «а», «г», «е», «з», «ж», «и», «і» ст. 93 Кримінального кодексу України 1960 року (далі КК 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю. Відповідно до статті 71 КК України (далі КК) частково приєднано 1 рік позбавлення волі невідбутого покарання за вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2002 року та призначено ОСОБА_18 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Ухвалою Верховного Суду України від 21 червня 2011 року вирок суду щодо ОСОБА_18 змінено. Виключено з кваліфікації дій за ст. 93 КК 1960 року кваліфікуючу ознаку, передбачену пунктом «е», а саме вчинення вбивства з особливою жорстокістю або способом, небезпечним для життя багатьох осіб.
Ухвалено вважати його засудженим за пунктами «а», «г», «з», «ж», «и», «і» ст. 93 КК 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, передбачених ст. 257 КК, ч. 2 ст. 17, пунктами «а», «з», «и», «і» ст. 93, пунктами «а», «г», «з», «ж», «и», «і» ст. 93 КК 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Замість ст. 71 КК застосовано ч. 3 ст. 42 КК 1960 року і за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_18 засуджено цим вироком та вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 жовтня 2002 року, визначено йому остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного засудженому майна і зараховано в цей строк покарання, відбуте ОСОБА_18 за вироком від 25 жовтня 2002 року, з 29 березня 2002 року по 11 квітня 2003 року.
26 вересня 2019 року рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Скоморохов проти України» встановлено порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні кримінальної справи судом. Цим рішенням ЄСПЛ констатовано порушення Україною ст. 3 та параграфу 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) щодо ОСОБА_18 .
У зв`язку із встановленими ЄСПЛ порушеннями прав заявника, Судом було постановлено стягнути на його користь з держави 16 000 євро та 5 000 євро на користь представника заявника.
27 грудня 2019 року захисник ОСОБА_17 , не погоджуючись із постановленими щодо ОСОБА_18 судовими рішеннями, звернувся до Верховного Суду із заявою про їх перегляд за виключними обставинами.
У заяві захисник посилається на те, що встановлені порушення ст. 3 та параграфу 1 ст. 6 Конвенції, зокрема, використання доказів, отриманих від заявника під катуванням для забезпечення його засудження, зробило кримінальне провадження проти заявника в цілому несправедливим.
Крім того, ОСОБА_17 просить поновити пропущений строк для подачі заяви, посилаючись на те, що аналогічну заяву про перегляд в інтересах засудженого судових рішень вперше подала його дружина ОСОБА_19 , як колишній захисник, однак Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 23 жовтня 2019 року не визнала у заявниці повноважень захисника і повернула її заяву. Оскільки ОСОБА_18 відбуває покарання на тимчасово окупованій території (Слов`яносербська колонія № 60), з якою немає поштового зв`язку, укладення договору з новим захисником було об`єктивно надскладним завданням.

Згідно з довідкою, наданою відділом забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду й протоколів автоматизованого визначення складу колегії суддів, склад колегії для розгляду цього клопотання сформувати не вдалося, у зв`язку із відпусткою суддів, що входять до складу Великої Палати Верховного Суду, з 02 по 12 січня 2020 року.
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні про поновлення процесуальних строків, Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного.
Згідно зі ст. 460 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 461 КПК заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів із дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.
Як убачається з матеріалів провадження за заявою, дружина ОСОБА_18 , як колишній захисник, вперше подала заяву про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_18 у строк, передбачений вказаною статтею, проте ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року її заяву було повернуто з підстав відсутності у заявниці повноважень захисника. При цьому було зазначено, що згідно з приписами ч. 4 ст. 429 КПК повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, або захисником, який відповідає вимогам, визначеним у ст. 45 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Ураховуючи, що засуджений ОСОБА_18 відбуває покарання на тимчасово окупованій території (Слов`яносербська колонія № 60), з якою немає поштового зв`язку, укладення договору з новим захисником було об`єктивно складним завданням та призвело до порушення захисником строку звернення з незалежних від нього причин, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне визнати причини пропуску процесуального строку поважними та поновити його.
Зміст заяви захисника ОСОБА_17 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_18 відповідає вимогам статей 461, 462 КПК, підстав, які б перешкоджали відкриттю провадження щодо її розгляду, немає.
Ураховуючи викладене та керуючись п. 15 Розділу ХІ «Перехідні положення», статтями 117, 463, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Клопотання захисника ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_18 задовольнити.
Поновити заявнику строк на перегляд вироку Апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2007 року та ухвали Верховного Суду України від 21 червня 2011 року з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Відкрити провадження за заявою захисника ОСОБА_17 про перегляд вищенаведених судових рішень.
Витребувати матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_18 з Апеляційного суду Одеської області.
Витребувати з Міністерства юстиції України автентичний переклад рішення Європейського суду з прав людини у справі «Скоморохов проти України» від 26 вересня 2019 року.
Призначити заяву до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 11 березня 2020 року о10 год. 00 хв. у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.
Копію цієї ухвали та заяви про перегляд судових рішень надіслати заявнику, іншим учасникам судового провадження, Офісу Генерального прокурора України, Секретаріату Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 євОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16