Справа № 175/1646/18
Провадження № 1-кп/175/110/18
Вирок

Іменем України

11 січня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000260 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, військовозобов`язаного, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.02.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 18.02.2019 року Дніпровським апеляційним судом за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.2 ст.389, ст.71 КК України до 3 років 4 днів обмеження волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за умисний злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, маючи не зняту і не погашену судимість, вчинив умисний злочин проти громадського порядку та моральності при наступних обставинах.

Так, 11 березня 2018 року близько 10.00 години він підійшов зі сторони поля до домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив раніше знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , знаходячись за вказаною адресою, що є громадським місцем, на відстані приблизно чотирнадцяти метрів від потерпілого, діючи умисно, з хуліганських мотивів почав голосно висловлюватися на адресу останнього грубою нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою з приводу того, що ОСОБА_8 раніше звернувся до органів поліції зі скаргою на нього.

Після цього обвинувачений, продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи умисно, з особливою зухвалістю, дістав з-під одягненого на ньому одягу заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме сигнальний (шумовий) пістолет «Ekol» моделі «Gediz-A» калібру 9 мм (Knall) НОМЕР_1 , котрий до вогнепальної зброї не належить та є сигнальним (шумовим) пістолетом, і тримаючи його у правій руці, направив у сторону ОСОБА_9 та зробив два постріли, які для потерпілого мали характер реальної вогнепальної зброї та могли нанести тілесні ушкодження, оскільки зумовили ОСОБА_9 здійснити рухи щодо відвернення можливого враження від куль.

Після вчиненого ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину у невідомому напрямку.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину спочатку не визнавав, а потім визнав і пояснив, що 11.03.2018 року після словесного конфлікту з ОСОБА_10 , який звинуватив його у крадіжці телевізора, він здійснив три постріли зі свого сигнального пістолету, який зовні схожий на вогнепальну зброю, однак не у напрямку потерпілого, як зазначено у обвинувальному акті, а у напрямку собаки, яка почала гавкати та кидатися на нього через паркан із сітки. Стверджував, що пістолет можливо направив у сторону ОСОБА_9 , але не стріляв у його напрямку. Після вказаного інциденту він пішов на зупинку громадського транспорту, звідки був доставлений до відділення поліції. У скоєному щиросердно кається.

Провина обвинуваченого у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який у суді повідомив, що 11.03.2018 року приблизно о 10.00 годині він знаходився у дворі біля воріт за місцем колишнього проживання по АДРЕСА_2 . В цей час він помітив ОСОБА_11 , який ішов по вулиці та одразу почав словесно його ображати та погрожувати застрелити. Потім обвинувачений зайшов на огород і через паркан із сітки на відстані приблизно 15-20 метрів направив у його сторону пістолет, з якого зробив не менше 2 пострілів. Після цього ОСОБА_6 розвернувся та пішов у невідомому напрямку, а він повідомив про подію органи поліції. За гучним звуком пострілів він зробив висновок, що пістолет був бойовим.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що у березні 2018 року приблизно о 10.00 годині він зі ОСОБА_13 знаходився на другому поверсі будинку за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 . В цей час він через вікно зі сторони огороду побачив ОСОБА_11 , який ішов по вулиці, на що одразу увімкнув запис відео на мобільному телефоні. Далі обвинувачений залишив свої речі на дорозі і через паркан із сітки на підвищених тонах почав спілкуватися з сусідом ОСОБА_14 . Згодом ОСОБА_6 повернувся до своїх залишених речей, взяв пістолет, перезарядив його і через паркан на відстані приблизно 15-20 метрів від ОСОБА_9 зробив постріл у напрямку потерпілого.

Аналогічними показаннями у суді свідка ОСОБА_13 , яка крім того, доповнила, що як їй здалося, пострілів було не один, а два.

Матеріалами кримінального провадження № 0000260, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.03.2018 року, з якого убачається, що ОСОБА_8 повідомив про те, що цього дня приблизно о 10.00 годині ОСОБА_6 , перебуваючи поруч з домоволодіння АДРЕСА_2 , вчинив відносно нього хуліганські дії (а.с.п.71);

- протоколом огляду місця події від 11.03.2018 року та фото-таблицею до нього, з яких убачається, що з письмового дозволу ОСОБА_9 у цей день у присутності понятих ОСОБА_15 і ОСОБА_16 проведено огляд території домоволодіння АДРЕСА_2 , де на відстані 100-150 см від хвіртки, розташованої зі сторони поля, на землі у товщі снігу виявлені та вилучені два металеві предмети, зовні схожі на патронні гільзи (а.с.п.80-83);
- протоколом перегляду відеозапису від 28.04.2018 року, із якого убачається, що на цифровому носії інформації знаходяться файли з відеозаписом від 11.03.2018 року, на яких зафіксовано, як ОСОБА_6 здійснив два постріли у напрямку ОСОБА_17 . Під час судового розгляду кримінального провадження вказаний відеозапис переглянуто за участю учасників провадження (а.с.п.90-92);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2018 року з фото-таблицею, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_8 у присутності понятих ОСОБА_18 і ОСОБА_19 розповів і на статисті показав про обставини, при яких 11.03.2018 року ОСОБА_6 учинив відносно нього хуліганські дії (а.с.п.94-98);
- протоколом огляду від 11.03.2018 року з фото-таблицею до нього, із яких убачається, що у службовому кабінеті Дніпровського РВП оглянутий добровільно виданий ОСОБА_20 сигнальний (шумовий) пістолет «Ekol» моделі «Gediz-A» калібру 9 мм (Knall) НОМЕР_1 (а.с.п.99,100-105);
- висновком експерта № 25/3.1/318 від 15.03.2018 року, з якого убачається, що вилучений під час проведення огляду 11.03.2018 року пістолет є сигнальним (шумовим) пістолетом «Ekol» моделі «Gediz-A» калібру 9 мм Р.А. (Knall) EG-16111235 турецького виробництва, до вогнепальної зброї не відноситься та призначений для подання звукових сигналів сигнальними (шумовими) пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А. (Knall). Пістолет не піддавався переробці та придатний для стрільби (а.с.п.110-114);

- речовими доказами, долученими до матеріалів судового провадження, а саме патронними гільзами, диском із відеозаписом подій 11.03.2018 року та сигнальним (шумовим) пістолетом «Ekol» моделі «Gediz-A» калібру 9 мм (Knall) НОМЕР_1 (а.с.п.84-85,86,87-88,89,116-117, 118).
Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Європейський суд з прав людини у п.65 рішення по справі «Коробов проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті в редакції від 28 лютого 2019 року та його умисні дії кваліфікує за ч.4 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Під час судового провадження ОСОБА_6 давав непослідовні показання щодо обставин вчинення інкримінованого злочину, заперечуючи факт здійснення пострілів у напрямку потерпілого.

У судовому засіданні, після залучення захисника, ОСОБА_6 повністю визнав вину і заявив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті вчинив хуліганство. Свою позицію обґрунтував тим, що під час відбування покарання усвідомив неправомірність своєї поведінки.

Незважаючи на викладене, суд вважає необхідним зупинитися на доводах ОСОБА_11 про свою невинуватість у вчиненні інкримінованого злочину, зокрема щодо того, що він не здійснював постріли у сторону ОСОБА_9 , а стріляв у напрямку собаки, та використовував сигнальний пістолет, яким не міг завдати шкоди потерпілому.

Такі його доводи суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю доказів, які дають підстави для висновку про повну доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні цього злочину, насамперед послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_21 і ОСОБА_13 .

Аналіз цих показань свідчить про те, що вони повністю узгоджуються з доказами, покладеними судом в основу вироку, а тому суд розцінює їх достовірними та об`єктивними, не маючими на меті обмовити ОСОБА_22 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», використання при вчиненні хуліганства … сигнальних … пістолетів…, є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч.4 ст.296 КК України не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
З урахуванням викладеного, твердження ОСОБА_23 про те, що він здійснив постріли з несправжньої зброї, якою не міг спричинити поранення ОСОБА_24 , суд вважає безпідставними, оскільки потерпілий у суді заявив, що вважав пістолет вогнепальною зброєю та реально побоювався за своє життя.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного злочину та необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_11 , - до вчинення інкримінованого злочину один раз притягався до кримінальної відповідальності, на даний час має дві незняті та непогашені судимості, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 112 на хронічне душевне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки в період часу вчинення інкримінованого йому діяння не страждав і на теперішній час не страждає, усвідомлював тоді та усвідомлює на теперішній час свої дії (бездіяльність), керував і може керувати ними. Не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.с.п.136-138).

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_11 , який вчинив тяжкий злочин до засудження за вироком Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, запропонований прокурором, за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

На досудовому слідстві ОСОБА_25 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який у підготовчому судовому засідання продовжений на час судового розгляду кримінального провадження. На даний час обвинувачений відбуває покарання у виді 3 років 4 днів обмеження волі, призначене за вироком Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 знаходиться під контролем держави, у суду відсутні підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту до набрання вироком законної сили.

Потерпілий ОСОБА_8 цивільний позов не заявляв.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України зі ОСОБА_11 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення експертизи, які складають 858 грн., що підтверджується довідкою експертної установи МВС України (а.с.п.115).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно з вимогами ст.100 КПК України, з урахуванням вимог Інструкції № 34/15.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 3 років 4 днів обмеження воді, призначеного за вироком Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання і у строк покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року із розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі, тобто з 18 жовтня 2019 року по день набрання вироком законної сили. У рахунок відшкодування витрат на залучення експерта стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 (ІПН невідомий) 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень на користь держави (одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпра Дніпропетровської області, номер рахунку 0004, МФО - 805012, , найменування установи банку - ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу за проведення експертизи № 25/3.1/318 від 15.03.2018 року).
Сигнальний (шумовий) пістолет «Ekol» моделі «Gediz-A» калібру 9 мм (Knall) НОМЕР_1 , поміщений до спеціального пакету № 4057463, який зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого Дніпровського РВП ОСОБА_26 від 20 березня 2018 року по квитанції № 121/00000037, - після набрання вироком законної сили передати у розпорядження дозвільної системи ГУНП в Дніпропетровській області, а у разі відмови від його отримання знищити як такий, що не має ніякої цінності.

Патронні гільзи у спеціальному пакеті № 4489318 та оптичний носій із відеозаписом подій 11 березня 2018 року у опечатаному конверті зберігати на 86 і 89 аркушах судового провадження.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1