Справа № 577/2197/19
Провадження № 1-кп/577/73/20

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта вища, раніше судимого 27.04.2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 17.10.2016 року звільнений від покарання на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію в 2016 році»
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
01 квітня 2019 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні роздягальні спортивного стадіону «Юність» ДЮСШ ім. М.Г. Маміашвілі, що знаходиться за адресою: м. Конотоп вул. Успенсько-Троїцька, 33, побачив куртку, належну охороннику даного стадіону ОСОБА_4 . Переслідуючи злочинний корисливий намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перевіривши кишені куртки ОСОБА_4 , виявив у них грошові кошти, належні останньому. Усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, впевнившись в тому, що поряд нікого не має і його дії є таємними, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу дістав із кишені куртки ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 500 грн. і забрав їх собі. Одразу після цього, ОСОБА_5 із викраденими грошовими коштами покинув місце скоєння злочину, вийшовши із території стадіону «Юність» ДЮСШ ім. М.Г. Маміашвілі, та в подальшому викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 500 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 01 квітня 2019 року близько 17 год. 00 хв. знаходився на стадіоні «Юність», в роздягальню не заходив, куртку та гроші не брав. Перебував на стадіоні близько 5 хвилин. Періодично навідувався на стадіон, в той день, зайшовши на стадіон, подивився навкруги, знайомих не побачив і пішов. Потерпілого ОСОБА_4 знає близько 2 років, раніше теж працював на стадіоні «Юність». Під час досудового розслідування надавав зізнавальні покази, оскільки працівники поліції застосовували до нього фізичну силу. Звертався зі скаргою на дії працівників поліції, постанову про закриття кримінального провадження оскаржувати не буде.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, його вина доводиться показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що він 01 квітня 2019 року прийшов на роботу о 17 год 00 хв. і побачив ОСОБА_5 , який вештався по стадіону. На його запитання, що він робить, відповів, що йому нічого робити, тому і прийшов на стадіон. Через деякий час він пішов до роздягальні, зняв куртку, повісив її і почав робити вологе прибирання в своєму кабінеті. Через 5-10 хвилин задзвонив телефон, розмовляючи по телефону, побачив ОСОБА_5 , який пройшов повз нього і пішов до входу в роздягальню. Через декілька хвилин почув скрежет дверей в роздягальну (вони металеві і видають певний звук). Закінчивши розмову по телефону, пішов до роздягальні, ОСОБА_5 там вже не було, виявив пропажу грошей з гаманця. Коли вішав куртку до роздягальні, забрав з кишені телефон, а гаманець залишив в куртці, було 545 грн., а залишилося 45 грн. Почав шукати ОСОБА_5 по стадіону, але його вже не було. Зателефонував директору, дізнався телефон ОСОБА_5 , але не зміг йому додзвонитися, оскільки зв`язок був відсутній. Потім зв`язався з ним через Фейсбук, домовився про зустріч, але ОСОБА_5 на неї не прийшов. ОСОБА_5 знав 2 - 2,5 роки, оскільки він раніше працював на стадіоні, заливав каток. ОСОБА_5 дійсно періодично з`являвся на стадіоні, він спортом не займався, приходив, то води попити, то телефон зарядити, то в туалет сходити. Крім ОСОБА_5 до роздягальні в цей день ніхто не заходив. При винесенні міри покарання покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що 15.05.2019 року перебував на чергуванні, прийшли працівникі поліції, запропонували йому бути понятим. Був також присутній ОСОБА_5 . Він розповідав, як зайшов в роздягальню, вказав на вішалку, де знаходилася куртка ОСОБА_4 , впливу з боку працівників поліції на обвинуваченого не було. Був спокійний, детально в подробицях розповідав про крадіжку коштів. Обвинувачений сам сказав, що вкрав кошти в розмірі 500 грн.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснив, що в квітні 2019 року стояв біля стадіону та розмовляв з ОСОБА_4 . В цей час з стадіону вийшов ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повідомив, що він не працює, разом з тим допомагає заливати каток.
Свідок ОСОБА_9 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що 15.05.2019 року ввечері повертався з роботи, зайшов на стадіон «Юність», де в цей час відпочивали дружина з онуком. Його запросили працівники поліції бути понятим під час проведення слідчого експерименту. Був обвинувачений ОСОБА_5 , який розповідав, як він вчинив крадіжку.
Крім того, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується наступними доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні, а саме:
протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 03.04.2019 року (а. 42 наданих матеріалів);
витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.04.2019 року з попередньою кваліфікацією злочину (а. 40 наданих матеріалів);
протоколом огляду місця події від 03.04.2019 року з фототаблицею до нього (а. 43, 44 наданих матеріалів);
протоколом проведення слідчого експерименту від 15.05.2019 року з фототаблицею до нього (а. 45-48 наданих матеріалів).
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись законом, суд дійшов висновку, що вони є достовірними, належними та допустимими, логічно узгодженими між собою та такими, які переконливо вказують на вчинення саме ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Судом забезпечено дотримання положень ст.22 КПК України щодо створення умов для реалізації сторонами їх процесуальних прав та обов`язків, змагальність як основу кримінального провадження.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, надано не було.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, обставин справи, особи обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді арешту в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, спрямованих на формування про соціальної поведінки та налагодження соціальних зв`язків, що необхідно для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком 4 (чотири) місяці.
ОСОБА_5 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити раніше встановлений - тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з 09 грудня 2019 року; час перебування під вартою до набрання вироком законної сили обраховувати у відповідності з вимогами ст. 72 КК України з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню арешту.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1