Справа № 947/5393/20
Провадження № 1-кс/947/2725/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005691 від 19.10.2019 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, в рамках означеного кримінального провадження.
В рамках вказаного кримінального провадження, 17.03.2020 року о 10 годині 00 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було затримано ОСОБА_5 , під час особистого обшуку якого у лівій внутрішній кишені виявлено та вилучено паспорт громадянина ОСОБА_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW X6», р/е НОМЕР_1 .
З метою забезпечення збереження такого, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.
В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності.
Від захисника підозрюваного також надійшла заява, в якій останній не заперечував проти накладення арешту на вилучене майно.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В судовому засіданні, з огляду на долучені до клопотання матеріали, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення в рамках даного кримінального провадження кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України, в рамках якого за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про підозру повідомлено ОСОБА_7 .
Так, слідчий суддя враховує, що в ході проведення обшуку було вилучено паспорт громадянина ОСОБА_6 , який згідно витягу з ЄРДР є потерпілим в рамках даного кримінального провадження, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW X6», р/е НОМЕР_1 , яке могло бути набутим кримінально-протиправним шляхом, а відтак, на теперішній час наявна необхідність в перевірці правомірності перебування такого майна у володінні особи, за місцем проживання якої його було вилучено.
Викладені обставини свідчать про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна та в накладенні арешту на таке майно, в цілях забезпечення подальшого проведення необхідних процесуальних дій з означеним майном, в тому числі відповідних експертних досліджень, з метою забезпечення подальшого досягнення завдань кримінального провадження.
В свою чергу наявний суспільний інтересах виправдовує тимчасове обмеження, до підтвердження або спростування можливого використання вилученого майна в якості доказів в рамках даного кримінального провадження, права особи на володіння належним такій особі майном.
Між тим, слідчий суддя наголошує на необхідності проведення необхідних процесуальних дій з вилученим майном в розумні строки, без невиправданої затримки. В свою чергу для володільця вилученого майна слідчий суддя роз`яснює, що у випадку, якщо відомості щодо наявності на вилученому майні важливих для досудового розслідування відомостей не підтвердиться, така особа має право звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, враховуючи наявні на теперішній час правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилучених речей в рамках кримінального провадження, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання.
Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0005691 від 19.10.2019 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене з лівої внутрішньої кишені куртки під час особистого обшуку ОСОБА_5 , у порядку ст. 191 КПК України, а саме:
-паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_1 .
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1