Справа № 706/812/17
УХВАЛА

про скасування постанови про закриття кримінального провадження

05 лютого 2020 року м. Христинівка Черкаської області

Слідчий суддя Христинівського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
начальника Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , осіб, які подали скаргу: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 19.12.2019року про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду із скаргою на постанову слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 19.12.2019р. про закриття кримінального провадження.

Просили скасувати постанову слідчого СВ Христинівського відділення поліції ОСОБА_6 від 19.12.2019р. про закриття кримінального провадження № 0000007 по факту смерті ОСОБА_7 .

В обрунтування скарги посилались на такі обставини.
Слідчим СВ Христинівського відділення поліції ОСОБА_6 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 07.02.2013 р. за № 0000007, за фактом виявлення трупа їх рідного брата ОСОБА_7 , що мало місце 13.10.2008 р., за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Вони є потерпілими у вказаному кримінальному провадженні.

19.12.2019 р. слідчим була винесена постанова про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Копія вказаної постанови направлена ОСОБА_4 разом з повідомленням про закриття досудового розслідування 19.19.2019 р. та вручена йому 23.12.2019 р.

ОСОБА_5 копію зазначеної постанови та/чи повідомлення про закриття кримінального провадження № 0000007 до цього часу не отримала. Про її навність їй стало відомо від її брата ОСОБА_4 .

Вказану постанову про закриття кримінального провадження вважають незаконною і необгрунтованою з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені ст.91 КПК України.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено на слідчого.

Всупереч вказаним нормам кримінального процесуального закону слідчий обставини кримінального провадження № 0000007 належним чином не дослідив, відповідні докази не зібрав, належну оцінку їм не надав та прийняв передчасне, а тому незаконне рішення про закриття кримінального провадження, що підтверджується таким.

1) В оскаржуваній постанові слідчий послався на акт судово-медичного дослідження трупа № 583 від 21 листопада 2008 року та акт судово-медичного дослідження трупа № 583 дод. (тр.) від 22 листопада 2008 року, згідно з якими на трупі ОСОБА_7 виявлено свіжі садна та синець грудної клітки збоку зліва. В той же час у протоколі огляду місця події від 13 жовтня 2008 року зазначено, що в ході огляду слідчим виявлено тілесні ушкодження не тільки на тулубі трупа ОСОБА_7 , а й на правому колінному суглобі. Наявність тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 на правому колінному суглобі зафіксовано не тільки у протоколі огляду місця події від 13 жовтня 2008 року, а також і в протоколах допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на які посилається в оскаржуваній постанові слідчий. Однак слідчий в ході досудового розслідування ці суперечності не усунув, не з`ясував, чому судово-медичний експерт не вказав в зазначених актах всі тілесні ушкодження, зокрема ті, які були виявлені на трупі ОСОБА_7 в ході огляду місця події слідчим 13 жовтня 2008 року, та до цього часу не встановив, які ж саме тілесні ушкодження дійсно були на тілі ОСОБА_7 .

2) В оскаржуваній постанові слідчий послався на висновок судово-медичної експертизи № 583/102 (трупа) від 1 квітня 2013 року, згідно з яким на трупі ОСОБА_7 виявлено синець та садна нижньої третини грудної клітки зліва збоку, які на думку експерта, не характерні для нанесення ударів руками. Однак слідчий, одержавши вказану інформацію, порушуючи вимоги ст. 9 КПК України, не з`ясував в ході досудового розслідування дійсний механізм отримання ОСОБА_7 виявлених на його тілі тілесних ушкоджень, не встановив можливу форму знаряддя, яким вони могли бути заподіяні, та матеріал, з якого воно виготовлене. Між тим, в акті судово-медичного дослідження трупа № 583 від 14 жовтня 2008 року зазначено, що на боковій поверхні грудної клітки трупа ОСОБА_7 зліва в нижній третині виявлено блакитного кольору синець розміром 10 х 8 см, на верхньому краю синця косопоперечне лінійне садно розміром 21 х 1 см, в центрі синця садно складної форми біля 4 см в діаметрі, на фоні останнього садна лінійне косе садно розміром 5 х 0,9 см. З цього вбачається, що на трупі ОСОБА_7 виявлено досить великий синець, на якому містяться три садна, одне з яких вдвічі більше, ніж синець, а два інших накладено одне на одного, що однозначно свідчить про нанесення по грудній клітці ОСОБА_7 почергово кількох ударів твердими тупими предметами. Вказані обставини спростовують версію органу досудового розслідування про одномоментне падіння ОСОБА_7 у водойму при обвалі грунту на березі. В указаному акті судово-медичного дослідження трупа тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_7 детально не описані, зокрема, не зазначені напрямок ліній саден та їхнє точне розташування відносно певних частин тіла. Але судмедексперт ОСОБА_10 з цього приводу слідчим не допитувався, відповідні обставини не встановлювались, правова оцінка діям чи бездіяльності судмедексперта не надана.
3) В оскаржуваній постанові слідчий послався на висновок судово-медичної експертизи № 18 від 7 липня 2014 року, згідно з яким час настання смерті ОСОБА_7 може становити 24-48 годин. Згідно з показаннями свідка ОСОБА_11 , на які слідчий також посилається у постанові про закриття кримінального провадження, труп ОСОБА_7 був виявлений ним та працівником фермерського господарства „Ладіс на ім`я ОСОБА_12 близько 13 години 13 жовтня 2008 року. Отже, смерть ОСОБА_7 настала, в усякому разі, до 13 години 13 жовтня 2008 року. Згідно з актом судово-медичного дослідження трупа № 583 від 18 листопада 2008 року дослідження трупа ОСОБА_7 було проведено 14 жовтня 2008 року в період часу з 10 години 30 хвилин до 11 години 30 хвилин. Таким чином, приймаючи до уваги висновок судово-медичної експертизи № 18 від 7 липня 2014 року, смерть ОСОБА_7 могла наступити у проміжку часу між 10 годиною 30 хвилинами 12 жовтня 2008 року та 10 годиною 30 хвилинами 13 жовтня 2008 року. Більш точний час настання смерті ОСОБА_7 можна встановити шляхом допиту осіб, які бачили його живого та спілкувалися з ним 12-13 жовтня 2008 року. Як вбачається з оскаржуваної постанови, органом досудового розслідування допитані як свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 . Однак при цьому, як свідчить зміст постанови про закриття кримінального провадження, допити вказаних свідків проведені формально та поверхово, внаслідок чого залишились нез`ясованими важливі обставини провадження, в тому числі і питання часу, коли саме вони востаннє бачили ОСОБА_7 та спілкувалися з ним, що унеможливлює встановлення точного часу настання смерті ОСОБА_7 .

4) Допитаний органом досудового розслідування свідок ОСОБА_11 показав, що водій фермерського господарства „Ладіс автомобілем „Нива привозив зарибок до ставка в с. Халаїдове двічі - 12 жовтня самостійно та 13 жовтня 2008 року близько 13 години разом з ОСОБА_11 . В той же час допитаний як свідок ОСОБА_14 , на свідчення якого посилається в оскаржуваній постанові слідчий, показав, що працюючи водієм у фермерському господарстві „Ладіс, на ставок в с. Халаїдове він возив зарибок один раз - вранці 13 жовтня 2008 року разом з ОСОБА_11 . А допитаний свідок ОСОБА_13 , як зазначено в оскаржуваній постанові, показав, що лише 12 жовтня 2008 року він бачив, як автомобіль „Нива привозив зарибок до ставка декілька разів. Однак слідчий вказані протиріччя у показаннях ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не усунув, дійсні підстави та обставини перебування зазначених осіб на ставку в с. Халаїдове 12 та 13 жовтня 2008 року не встановив, причини приховування ОСОБА_14 факту його неодноразового приїзду до ставка в с. Халаїдове 12 жовтня 2008 року не з`ясував, чи дійсно він працював водієм у фермерському господарстві „Ладіс у жовтні 2008 року та на якому саме автомобілі (автомобілях) - не перевірив, конкретний автомобіль не встановив і не оглянув, правовстановлюючі документи на ставки - „Зимовник, „Лавронів та „Середній в ОСОБА_13 , ОСОБА_15 чи інших юридичних або фізичних осіб не вилучив і до матеріалів кримінального провадження не приєднав. Між тим, ці обставини мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. Адже органом досудового розслідування зовсім не перевірялися, зокрема, версії заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень з наступним падінням у водойму внаслідок наїзду на нього автомобіля під час перебування на греблі або ж умисного скидання у водойму тіла ОСОБА_7 , який ймовірно був без свідомості після наїзду на нього, з метою приховування іншого злочину.

5) В оскаржуваній постанові зазначено, що допитаний як свідок ОСОБА_11 показав, що про оренду зимовника з ОСОБА_13 він домовлявся 12 жовтня 2013 року та що тоді ж останній порекомендував йому ОСОБА_7 як охоронника ставка. Однак, ця обставина не відповідає дійсності, оскільки станом на 12 жовтня 2013 року ОСОБА_7 вже не було в живих, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, згідно з якими факт смерті ОСОБА_7 встановлено ще 13 жовтня 2008 року. Органом досудового розслідування ця суперечність не усунута, дійсну дату домовленості щодо оренди зимовника між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , а також дату і час їхнього спілкування з ОСОБА_7 не встановлено.

6) Допитаний як свідок ОСОБА_11 показав, що напередодні 13 жовтня 2008 року, тобто 12 жовтня 2008 року, він бачив, як до ставка в с. Халаїдове підїхав автомобіль „Нива під керуванням працівника фермерського господарства „Ладіс, якого він не знає та який привіз близько 100 кг зарибку, а 13 жовтня 2008 року він, ОСОБА_11 , приїздив до того ж ставка на тому ж автомобілі „Нива разом з водієм на ім`я ОСОБА_12 (том 2, арк. 137-138). Отже, не виключено, що в даному випадку ОСОБА_11 говорить про двох різних людей - водіїв фермерського господарства „Ладіс, перший з яких привозив зарибок в с. Халаїдове 12 жовтня 2008 року, а другий - 13 жовтня 2008 року. Однак, орган досудового розслідування, всупереч вимогам ст. 9 КПК України, цю важливу обставину до цього часу не з`ясував, свідка ОСОБА_11 допитав поверхово, особу водія, який автомобілем „Нива привозив зарибок до ставка в с. Халаїдове 12 жовтня 2008 року, не встановив і не допитав, хоч ця особа може бути причетна до смерті ОСОБА_7 .

7) Допитані органом досудового розслідування свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_14 показали, що зарибок, який завозився на ставок в с. Халаїдове, належав ОСОБА_16 . Органом досудового розслідування ОСОБА_16 допитаний як свідок та показав, що восени 2008 року фермерське господарство „Ладіс орендувало ставок в с. Новосілці Монастирищенського району для вирощування риби. Він не вникав у те, де саме ОСОБА_11 брав зарибок. Однак, орган досудового розслідування відповідні документи про оренду ставка фермерським господарством „Ладіс в с. Новосілці Монастирищенського району до цього часу не вилучив і до матеріалів кримінального провадження не приєднав, кількість та походження зарибку, який водій (водії) вказаного господарства та ОСОБА_11 привозили в с. Халаїдове Монастирищенського району, не встановив, ОСОБА_11 з цих питань не допитав. Ці обставини мають важливе значення для кримінального провадження, оскільки саме зарибок міг бути причиною конфлікту між ОСОБА_7 та невідомими особами і заподіяння йому тілесних ушкоджень, що спричинили смерть.

8) Слідчим не взято до уваги пояснення та показання свідків з приводу здійснення пострілів у ніч на 13 жовтня 2008 року в районі ставка, де був виявлений труп ОСОБА_7 , та не надано оцінку цим показанням у взаємозв`язку з причиною смерті ОСОБА_7 . Крім того, слідчим не перевірено наявність зареєстрованої чи незареєстрованої вогнепальної гладкоствольної мисливської, нарізної або травматичної дії зброї у громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 та можливість використання її вказаними особами у ніч на 13 жовтня 2008 року в районі ставка, де був виявлений труп ОСОБА_7 .

9) 20 березня 2013 року вони звернулись до слідчого з письмовим клопотанням про вилучення в Халаїдівській сільській раді Монастирищенського району підкинутої записки і приєднання її до кримінального провадження № 000007. 23 липня 2013 року слідчим допитано як свідка сільського голову с. Халаїдового ОСОБА_18 , який показав, що вказану записку він ще у 2008 році передав начальнику міліції ОСОБА_19 у його службовому кабінеті (том 2, арк. 161-162). 7 березня 2014 року вони звернулись до слідчого з письмовим клопотанням про допит в кримінальному провадженні № 000007 як свідка колишнього начальника Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_19 для з`ясування місця знаходження записки, переданої йому у 2008 році сільським головою с. Халаїдового Монастирищенського району ОСОБА_18 26 серпня 2014 року слідчим допитано як свідка ОСОБА_19 . Однак, після допиту свідка ОСОБА_19 , орган досудового розслідування не здійснив всіх можливих слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення місця знаходження переданої ОСОБА_19 записки, тобто фактично відмовився від виконання вимог ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

10) В оскаржуваній постанові слідчий послався на акт судово-медичного дослідження трупа № 583, складений судмедекспертом ОСОБА_10 18 листопада 2008 року. Із змісту акта № 583 вбачається, що судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_20 було проведено з грубими порушеннями Правил проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 липня 1995 року за № 257/793, зокрема:
Всупереч вимогам п. 2.1.3. Правил експерт вказав в акті № 583 частково лише назви предметів одягу на трупі ОСОБА_7 та частково їх колір, але не зазначив про наявність шапки, яка разом з трупом була направлена на дослідження, не описав її, а також не вказав вид матеріалу кожного предмету одягу, ступінь зношеності тканини, наявність і стан петель, гудзиків і защібок, не перелічив і не описав вміст кишень. Всупереч вимогам п. 2.1.4. Правил експерт не описав в акті № 583 наявні на одязі пошкодження і забруднення, їх характер, точну локалізацію на частинах одягу відповідно до стандартних найменувань останніх, форму, розміри, напрямок, стан країв і кінців, віддаль від швів та інших конкретних деталей одягу, а також не співставив локалізацію пошкоджень (забруднень) на одязі зі слідами (тілесними ушкодженнями) на трупі. Крім того, експерт не забезпечив збереження одягу та взуття, що були на трупі ОСОБА_7 , для подальшого їх дослідження в інших підрозділах бюро або для передання під розписку особі, яка направила труп на дослідження. Всупереч вимогам п. 2.1.10. Правил експерт не оглянув і не зафіксував стан шиї трупа ОСОБА_7 . В порушення вимог п. 2.1.12. Правил експерт не описав всі зовнішні ушкодження, які були на трупі ОСОБА_7 , їх точну анатомічну локалізацію відносно щонайменше двох анатомічних точок-орієнтирів тіла, відстань від підошвової поверхні стоп, форму, розміри, напрямок по осі тіла, характер країв і кінців, особливості рельєфу саден, наявність забруднень, що практично унеможливлює реконструкцію розташування ушкоджень на трупі ОСОБА_7 , механізму їх нанесення та встановлення предмета (предметів), якими вони були нанесені. В порушення вимог п. 2.1.19. Правил експерт не зважив в обов`язковому порядку головний мозок, серце, кожну легеню, печінку, селезінку та кожну нирку трупа ОСОБА_7 . Всупереч вимогам п. 2.1.38. Правил експерт не дослідив шию трупа ОСОБА_7 та не з`ясував стан мяких тканин і судинно-нервового пучка. Експерт не врахував передбачені розділом 2.2. Правил особливості дослідження трупів і забір матеріалу на лабораторні дослідження при деяких видах смерті, зокрема, всупереч вимогам п. 2.2.14.в. Правил при смерті у виді утоплення не провів обовязковий розтин пазухи основної кістки трупа ОСОБА_7 та, незважаючи на нез`ясовані обставини справи з явною підозрою на кримінальний характер смерті, не відібрав і не надіслав ні в архів, ні для судово-гістологічного дослідження комплект кусочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_7 , в тому числі зазначений в п. 2.2.2.а. Правил. В порушення вимог п. 2.1.75. Правил, незважаючи на те, що випадок смерті ОСОБА_7 передбачений розділом 2.2. Правил (утоплення), експерт визначив цілість грудини, ключиць, ребер, хребетного стовпа і кісток таза трупа ОСОБА_7 лише на дотик, без детального внутрішнього дослідження, без відсепарування м`яких тканин та без виділення і дослідження безпосередньо кісток скелета. Всупереч вимогам п. 2.2.20. Правил, незважаючи на наявність на трупі ОСОБА_7 ушкоджень, заподіяних тупими предметами, експерт не провів:
- відбір зразків (нігтів, волосся тощо) в обсязі і з дотриманням умов, зазначених в п. 2.2.14.г. Правил;
- фотографування трупа і ушкоджень на ньому з дотриманням судово-медичних правил;
- розтин трупа в обсязі, поданому в п.2.2.17. Правил (падіння з висоти);
- пробу на пневмоторакс із дотриманням умов, зазначених в п. 2.2.17. Правил.
Крім того, в порушення вимог п.2.2.20. Правил експерт не відібрав і не надіслав для лабораторних досліджень маркіровані тканини з крововиливами з ділянки ушкоджень на трупі ОСОБА_7 .
Порушення судмедекспертом ОСОБА_10 зазначених вимог Правил є очевидними, що підтверджується змістом акта № 583.
В зв`язку з цим 27 серпня 2013 року вони звернулись до слідчого з письмовим клопотанням про допит судово-медичного експерта Уманського міжрайонного відділення комунальної установи „Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_10 в кримінальному провадженні № 000007 по питаннях, що стосуються невиконання ним вимог Правил.
В оскаржуваній постанові слідчий вказує, що допитаний як свідок ОСОБА_10 пояснив, що розтин трупа ОСОБА_7 був проведений ним відповідно до Правил.
Таким чином, вбачається, що допит судмедексперта ОСОБА_10 проведений органом досудового розслідування формально та поверхово, без детального з`ясування обставин та результатів дослідження ним трупа ОСОБА_7 , а також причин невиконання конкретних вимог Правил.
Між тим, зазначені обставини мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки на даний час лише шляхом детального допиту ОСОБА_10 можливо встановити, наприклад, приблизну локалізацію зовнішніх тілесних ушкоджень, які були виявлені на трупі ОСОБА_7 , їх форму, розмір і т.п.
Крім того, слідчий не надав жодної правової оцінки показанням судмедексперта ОСОБА_10 , які явно свідчать про його намагання уникнути відповідальності за неналежне виконання своїх службових обов`язків та проведення дослідження трупа ОСОБА_7 з грубими порушеннями вимог Правил.
11) 31 липня 2013 року вони звернулись до органу досудового розслідування з клопотанням про встановлення місцезнаходження одягу та взуття, які знаходились на трупі ОСОБА_7 під час огляду місця події 13 жовтня 2008 року, вилучення та огляд їх в установленому законом порядку, приєднання їх до кримінального провадження № 000007 та зберігання їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Вказане клопотання слідчим було задоволене. В оскаржуваній постанові слідчий посилається на показання експерта ОСОБА_10 , який показав, що під час дослідження трупа ОСОБА_7 він описав одяг, який був на ньому, але пошкоджень на одязі не описував, оскільки їх не було. ОСОБА_10 також стверджує, що увесь одяг разом з лікарським свідоцтвом про смерть від 14 жовтня 2008 року було передано ОСОБА_4 , коли він забирав труп ОСОБА_7 . Такі показання ОСОБА_10 суперечать протоколу огляду місця події від 13 жовтня 2008 року, де зафіксовано наявність пошкоджень на одязі ОСОБА_7 , а також показанням свідків - працівників Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які підтвердили наявність пошкоджень на одязі ОСОБА_7 . Однак, слідчий не з`ясував причину невиконання судмедеспертом ОСОБА_10 вимог закону щодо детального опису одягу під час дослідження трупа ОСОБА_7 і правову оцінку показанням та діям і бездіяльності експерта ОСОБА_10 не надав.

12) В ході досудового розслідування 15 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого з клопотанням, в якому просив:

- вилучити в Уманському міжрайонному відділенні комунальної установи „Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи копію лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 № 583 від 14 жовтня 2008 року із записом про отримання ним одягу, який знаходився на тілі ОСОБА_7 на момент доставки його до моргу, оглянути її та приєднати до матеріалів кримінального провадження №0000007;

- у встановленому законом порядку вилучити в Уманському міжрайонному відділенні комунальної установи „Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи оригінал наказу чи іншого документа, яким на відповідного медичного реєстратора станом на 13-14 жовтня 2008 року було покладено відповідальність за ведення журналів реєстрації трупів та одягу, коштовностей, документів та інших предметів, що були доставлені з трупом, оглянути його та приєднати до матеріалів кримінального провадження № 0000007;

- у встановленому законом порядку вилучити в Уманському міжрайонному відділенні комунальної установи „Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи оригінал журналу реєстрації одягу, коштовностей, документів та інших предметів, що були доставлені з трупом, оглянути його та приєднати до матеріалів кримінального провадження № 0000007;

- встановити посадову особу Уманського міжрайонного відділення комунальної установи „Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи, відповідальну станом на 13-14 жовтня 2008 року за ведення журналу реєстрації одягу, коштовностей, документів та інших предметів, що були доставлені з трупом, і детально допитати її в кримінальному провадженні № 0000007 як свідка щодо відомих їй обставин прийняття та видачі одягу, взуття та інших предметів, що були доставлені з трупом ОСОБА_7 , а також щодо змісту записів про зазначені предмети у журналі реєстрації одягу, коштовностей, документів та інших предметів, що були доставлені з трупом;

- встановити особу, яка здала, та посадову особу Уманського міжрайонного відділення комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», яка прийняла одяг та інші предмети, що були доставлені з трупом ОСОБА_7 , і детально допитати їх кримінальному провадженні № 0000007 як свідків щодо відомих їм обставин здачі, прийняття та видачі одягу, взуття та інших предметів, що були доставлені з трупом ОСОБА_7 .

Зазначене клопотання було обгрунтоване тим, що ні 14 жовтня 2008 року, ні в будь-який інший час ОСОБА_4 не отримував в Уманському міжрайонному відділенні комунальної установи „Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи одяг, взуття чи будь-які інші речі, які знаходились на трупі ОСОБА_7 на момент його смерті та на момент огляду місця події працівниками міліції 13 жовтня 2008 року, а також не розписувався на будь-яких документах, у будь-яких журналах, книгах про отримання вказаних речей.

Відповідно до п. 1.13. Правил проведення судово-медичної експертизи (дослідження) трупів в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, трупи, що надійшли до моргу, документи, одяг та інші предмети, які були з трупом, реєструються у встановленому порядку медичним реєстратором (медичною сестрою, фельдшером, лаборантом або черговим санітаром моргу) в журналі реєстрації трупів і в журналі реєстрації одягу, документів та коштовностей. Відповідальність за ведення реєстраційних журналів покладається завідуючим відділом експертизи трупів або завідуючим міським (міст обласного підпорядкування), районним чи міжрайонним відділенням бюро судово-медичної експертизи на одну з осіб, зазначених вище. Абзацом 4 п. 2.4. додатку № 2 до правил встановлено, що у всіх випадках у журналі реєстрації одягу, коштовностей, документів та інших предметів, що були доставлені з трупом, робляться відповідні записи.

Єдиним передбаченим законом документом, де повинні міститися відповідні відмітки про прийняття та видачу одягу, документів, коштовностей та інших предметів, які були доставлені з трупом, є журнал реєстрації одягу, документів та коштовностей, записи в якому ведуться уповноваженою посадовою особою відділення бюро судово-медичної експертизи. Відповідно, будь-які можливі записи щодо отримання одягу ОСОБА_7 , зроблені на копії лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 № 583 від 14 жовтня 2008 року, вони вважають фальсифікацією. Вказане клопотання було задоволене постановою слідчого від 18 серпня 2014 року. Однак, у подальшому органом досудового розслідування не здійснено жодної слідчої (розшукової) дії для виконання власної постанови про задоволення клопотання, відповідні документи в експертній установі не вилучено, посадових осіб не допитано, внаслідок чого так і не з`ясовано місцезнаходження одягу та взуття з трупа ОСОБА_7 та не встановлено особу, винну у втраті або знищенні цих речових доказів. Крім того, орган досудового розслідування не надав правову оцінку діям працівників Уманського міжрайонного відділення комунальної установи „Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи, які неналежним чином зберігали одяг і взуття з трупа ОСОБА_7 та безпідставно стверджують про нібито наявність у копії лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_7 запису про повернення зазначених речей ОСОБА_4 .

13) Згідно з актом судово-медичного дослідження трупа № 583 (том 1, арк. 51) вказане дослідження проводилось на підставі направлення слідчого Монастирищенського РВ УМВС ОСОБА_8 від 13 жовтня 2008 року без номера. Допитаний у кримінальному провадженні експерт ОСОБА_10 (том 3, арк. 92-93) показав, що одяг з трупа ОСОБА_7 був повернений родичам померлого відповідно до вказівки, яка містилася в направленні на розтин. Це ж саме експерт ОСОБА_10 підтвердив і в письмовому повідомленні без номера і дати на ім`я слідчого (том 3, арк. 91). Однак, орган досудового розслідування копію направлення на розтин трупа ОСОБА_7 за підписом слідчого Монастирищенського РВ УМВС ОСОБА_8 від 13 жовтня 2008 року до матеріалів кримінального провадження до цього часу не приєднав, внаслідок чого неможливо перевірити показання експерта ОСОБА_10 про наявність в указаному направленні вказівки про повернення одягу з трупа ОСОБА_7 родичам останнього.

14) В матеріалах кримінального провадження міститься інформація (витяг з інформаційної системи ДАІ) щодо автомобіля ВАЗ-21063, номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, сірого кольору, власником якого є ОСОБА_21 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 (том 3, арк. 127). Однак, орган досудового розслідування жодних слідчих (розшукових) дій щодо вказаного автомобіля не здійснив, ОСОБА_21 не допитав, яке відношення вказані автомобіль та його власник мають до даного кримінального провадження - незрозуміло. Якщо це той автомобіль „Нива, яким до ставка в с. Халаїдове ОСОБА_11 та інші особи 12-13 жовтня 2008 року привозили зарибок, то необхідно встановити його місцезнаходження на даний час, але орган досудового розслідування цього не зробив.

15) У постанові про закриття кримінального провадження слідчий також посилається на показання свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 нібито хворів на епілепсію та припускає, що саме через це він міг впасти у воду і втопитися. Однак, в матеріалах досудового розслідування немає жодного належного доказу наявності у ОСОБА_7 такого захворювання як епілепсія. Вони стверджують, що ОСОБА_7 ніколи на епілепсію не хворів і на обліку у відповідного лікаря в зв`язку з цим не перебував. Отже, викладені в оскаржуваній постанові висновки про те, що ОСОБА_7 міг втопитися внаслідок приступу епілепсії, є лише припущенням або вигадкою свідка ОСОБА_11 , не підтвердженими жодним належним доказом, а тому це припущення не може бути підставою для закриття кримінального провадження.

16) Обґрунтовуючи оскаржувану постанову, слідчий вказав у ній, з посиланням на протокол огляду місця події, що біля водостоку на березі виявлено обвал грунту шириною 15 см, що може відповідати розмірам взуття трупа. На підставі цього в кінці постанови слідчий висловив припущення, що виявлений обвал грунту міг утворитись внаслідок перебування ОСОБА_7 на березі з подальшим його падінням у водойму та зробив висновок про відсутність події кримінального правопорушення, оскільки факт насильницької смерті ОСОБА_7 нібито не підтвердився. Однак такі припущення та висновки слідчого не ґрунтуються на матеріалах досудового розслідування. Так, слідчим не мотивовано, за якими ознаками він визначив, що обвал ґрунту шириною 15 см може відповідати розмірам взуття, яке було саме на ОСОБА_7 , якщо відповідне взуття органом досудового розслідування ніколи не оглядалося і його конкретні розміри не встановлювались. Крім того, слідчим не враховано, що обвал грунту на березі водойми, в якій був виявлений труп ОСОБА_7 , міг виникнути вже після його смерті, зокрема, до або під час витягування трупа з води на берег. Про те, що ОСОБА_4 спускався у водойму та витягував на берег труп ОСОБА_7 , вони вказували при допиті їх як потерпілих. На цю обставину вказували також і допитані під час досудового розслідування свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , причому останній також повідомив, що він заходив у воду безпосередньо перед виявленням трупа ОСОБА_7 . Але органом досудового розслідування не з`ясовано, в якому саме місці (місцях) вказані особи підходили до водойми та спускалися у воду, яке взуття було на них і чи не залишений слід обвалу грунту на березі кимось з цих осіб.

17) В оскаржуваній постанові зазначено, що 5 грудня 2014 року за участю ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент, під час якого він показав обставини, при яких було виявлено труп ОСОБА_7 та звідки і як його було витягнуто на берег. Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Згідно з ч. 6 ст.240 КПК України про проведення слідчого експерименту слідчий складає протокол, у якому докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. Всупереч вказаній нормі закону ні в протоколі слідчого експерименту, ні в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не зазначено, з якою метою проводилась ця слідча дія, які саме відомості перевірялися чи уточнювались. При цьому слідчим не вказано у протоколі слідчого експерименту результати цієї слідчої дії, зокрема, не проведено відповідні вимірювання та не зазначено відстані, які ОСОБА_4 вказував, в тому числі відстань від берегів водойми, на якій у воді знаходилось тіло ОСОБА_7 . В зв`язку з цим залишається незрозумілою мета проведення слідчого експеримента за участю потерпілого. Вважають, що в даному випадку орган досудового розслідування діяв формально, не маючи на меті встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, а лише з метою створення враження проведення досудового розслідування. Такий висновок підтверджується тим, що в оскаржуваній постанові не зазначено, які ж саме обставини, встановлені під час проведення слідчого експеримента за участю потерпілого, стали підставою для висновку про те, що до смерті ОСОБА_7 ніхто не причетний та про відсутність події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

18) В оскаржуваній постанові вказано, що факт насильницької смерті ОСОБА_7 не підтвердився, виявлені на його тілі тілесні ушкодження за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями і до настання смерті ніякого відношення не мають, тому в даному кримінальному провадженні встановлена відсутність події кримінального правопорушення. Однак, такий висновок слідчого є лише нічим не обгрунтованим припущенням. При цьому слідчий не враховує, що тілесні ушкодження можуть не бути прямою причиною смерті, але можуть свідчити про застосування до ОСОБА_7 насильства, наприклад нанесення ударів тупими твердими предметами, внаслідок чого він міг втратити рівновагу та впасти у водойму, де й втопився. Або ті ж тілесні ушкодження можуть свідчити про застосування до ОСОБА_7 насильства, примусове занурення його у воду та вбивство таким способом. Отже, слідчий обгрунтував постанову про закриття кримінального провадження лише своїми припущеннями, що суперечить кримінальному процесуальному законодавству України.

19) В матеріалах кримінального провадження міститься протокол огляду місця події від 13 жовтня 2008 року та таблиця знімків до нього (всього 16 чорно-білих неякісних знімків), підписані слідчим ОСОБА_8 (том 1, а.с. 3-12). Із змісту вказаного протоколу вбачається, що огляд місця події проводився без участі будь-яких інших осіб, лише в присутності понятих, а слідчий ОСОБА_8 проводив фотографування фотокамерою „Саnon А530. В той же час в іншій частині матеріалів кримінального провадження міститься документ під назвою „Таблиця зображень до протоколу огляду місця події по факту смерті ОСОБА_7 (том 3, а.с. 67-78), яка складається з 23-х кольорових відносно якісних фотознімків. Вказана таблиця зображень складена та підписана слідчим ОСОБА_22 , яка 13 жовтня 2008 року не приймала участь в огляді місця події. Походження цієї таблиці зображень та самих зображень невідоме, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи з цього приводу. При цьому в зазначеній таблиці зображень наявні фотознімки (зображення №№ 2, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , 7, 8. 9, 12, НОМЕР_4 , 20), які відсутні в таблиці знімків - додатку до протоколу огляду місця події від 13 жовтня 2008 року, та водночас відсутні фотознімки, які є в таблиці знімків - додатку до протоколу огляду місця події від 13 жовтня 2008 року (знімки №№ 1, 14, 16). Особливо важливе значення для кримінального провадження мають зображення №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_4 та 15 в „Таблиці зображень до протоколу огляду місця події по факту смерті ОСОБА_7 , на яких зафіксовані пошкодження на одязі ОСОБА_7 та тілесні ушкодження на його тілі. Зокрема, на зображенні № НОМЕР_5 видно пошкодження трикутної форми на светрі ОСОБА_7 в грудній частині справа, розмір якого відповідно до масштабної лінійки (довжина лінійки 5,5 см - див. зображення № 16-17) складає не менше як 5x5x5 см. А на зображенні № 13 видно пошкодження у вигляді повного поперечного розриву манжети правого рукава светра ОСОБА_7 приблизно по лінії середнього пальця руки. Довжина цього розриву також складає не менше як 5 см. Однак у протоколі огляду місця події від 13 жовтня 2008 року ці пошкодження названі незначними та жодним чином не описані. Крім того, на зображенні № НОМЕР_6 на передній стінці грудної клітки справа, по середньоключичній лінії, приблизно в проекції трикутного розриву тканини на светрі, видно пляму темного кольору, схожу на синець, а в районі груднини, лівіше від передньої серединної лінії - іншу велику пляму темного кольору, також схожу на синець. В зв`язку з цим у кримінальному провадженні необхідно додатково допитати як свідка ОСОБА_8 , який раніше вже допитувався 08 травня 2014 року (том 3, а.с. 121-122) та показав, що на місце події 13 жовтня 2008 року, крім нього, виїжджали також оперуповноважений ОСОБА_23 , начальник СКР ОСОБА_9 та експерт ОСОБА_24 . При цьому у ОСОБА_8 необхідно з`ясувати, хто саме проводив фотозйомку на місці події 13 жовтня 2008 року, яким обладнанням, чому він не описав детально у протоколі пошкодження, виявлені на одязі та на тілі ОСОБА_7 , чи може описати їх на даний час, чому він не приєднав до протоколу огляду місця події всі фотознімки, де та в кого зберігалися носії інформації, на які здійснювалась фотозйомка, дату його звільнення з органів міліції, коли та кому були передані ним носії інформації з матеріалами фотозйомки місця події від 13 жовтня 2008 року, чи копіював він зазначені матеріали фотозйомки з відповідних носіїв інформації, за допомогою якого обладнання, на яке обладнання і т.п. З цією ж метою необхідно допитати також ОСОБА_23 , ОСОБА_9 та ОСОБА_24 . Крім того, необхідно встановити місцезнаходження на даний час та в установленому законом порядку вилучити і приєднати до матеріалів кримінального провадження носій (носії) інформації, на якому (яких) і записані матеріали фотозйомки місця події від 13 жовтня 2008 року. Відповідні оригінальні зображення можуть бути використані для проведення судово-медичних експертиз.

20) На зображеннях №№ 2, 3, 4, 19, 20 «Таблиці зображень до протоколу огляду місця події по факту смерті ОСОБА_7 » неподалік від трупа ОСОБА_7 у воді біля самого берега видно предмет білого кольору, схожий на мішок. Крім того, на зображеннях №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_7 , 13 «Таблиці зображень до протоколу огляду місця події по факту смерті ОСОБА_7 » на землі безпосередньо біля трупа ОСОБА_7 видно рибу. Наявність мішка та риби може свідчити про незаконний вилов риби з водойми сторонніми особами та виникнення конфлікту з цієї підстави між ними та ОСОБА_7 . Про наявність на місці події слідів витягування сітки (волока) з води на берег ОСОБА_4 показував під час допиту його як потерпілого 28 лютого 2013 року (том 2, а.с. 66). Однак орган досудового розслідування цю версію не перевірив, відповідні слідчі дії не здійснив. В зв`язку з цим з відповідних питань необхідно додатково допитати колишнього слідчого ОСОБА_8 , а також інших членів СОТ - ОСОБА_23 , ОСОБА_9 та ОСОБА_24 , в яких, крім іншого, треба з`ясувати, що за предмет знаходився недалеко від трупа ОСОБА_7 (мішок, пакет і т.п.), що в ньому було, чому він не вилучався з місця події і т.п.

21) На зображеннях №№ 4. 5, 7, 19 „Таблиці зображень до протоколу огляду місця події по факту смерті ОСОБА_7 " на землі неподалік від трупа ОСОБА_7 видно предмет, схожий на дерев`яну палицю. Із зображення № 16 „Таблиці зображень до протоколу огляду місця події по факту смерті ОСОБА_7 вбачається, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 нанесені тупим предметом продовгуватої форми. Тобто, не виключено, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 були нанесені палицею, наявність якої зафіксовано на місці події. Однак орган досудового розслідування цю версію не перевірив, відповідні слідчі дії не здійснив. Для усунення неповноти досудового розслідування необхідно додатково допитати всіх членів СОТ, які 13 жовтня 2008 року були присутні на місці події, встановити, що саме за предмет був на березі водойми на момент проведення огляду місця події та чому він не був вилучений.

22) На фотознімку № 4 таблиці знімків - додатку до протоколу огляду місця події від 13 жовтня 2008 року та на зображенні № 19 „Таблиці зображень до протоколу огляду місця події по факту смерті ОСОБА_7 на греблі видно автомобіль (схоже марки „Нива) з причіпною цистерною, очевидно для перевезення живої риби. Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12 травня 2016 року, вранці 13 жовтня 2008 року саме він, ОСОБА_14 , автомобілем „Нива зеленого кольору разом з ОСОБА_11 привіз зарибок в с. Халаїдове до водойми, в якій вони виявили труп ОСОБА_7 . Як показав ОСОБА_14 , він до трупа не підходив, а ОСОБА_11 викликав міліцію. До приїзду працівників міліції вони вивантажили зарибок у водойму, а після приїзду міліції поїхали назад. З урахуванням виявленої біля трупа ОСОБА_7 риби необхідно з`ясувати обставини, за яких ОСОБА_11 та ОСОБА_14 вивантажували зарибок в ставок після виявлення ними трупа ОСОБА_7 , зокрема, яким шляхом відносно трупа вони це здійснювали, які знаряддя використовували, чи залишалась на березі риба після їхніх дій і т.п. Вказівки з`ясувати ці обставини були надані органу досудового слідства і прокуратурою Черкаської області ще в постанові від 08 вересня 2011 року про скасування незаконної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (том 1, а.с. 157-160), однак ці вказівки до цього часу так і не виконані, відповідні слідчі дії не проведені, конкретні обставини не встановлені. Окрім того, органом досудового розслідування до цього часу не встановлено та не допитано власника автомобіля, яким ОСОБА_14 та ОСОБА_11 привозили зарибок на ставок 12 та 13 жовтня 2008 року, а також власника цистерни, в якій вірогідно перевозилась риба. Не з`ясовано, в якому технічному стані знаходились автомобіль та цистерна до використання їх для перевезення зарибка ОСОБА_14 і ОСОБА_11 та в якому технічному стані вони були на момент їх повернення власнику (власникам), чи мали якісь механічні пошкодження і т.п. Вказані автомобіль та цистерна органом досудового розслідування не оглядалися.

23) Органом досудового розслідування не виконано вимоги прокуратури Черкаської області щодо додержання вимог ст. 9 КПК України, викладені у протоколі оперативної наради у начальника управління прокуратури області від 17 липня 2013 року.

24) Ухвалою слідчого судді Христинівського районного суду від 25.02.2019 р. скасовано попередню постанову органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження № 0000007, оскільки вона була винесена з порушенням вимог закону, у ній слідчим не надано оцінку тим чи іншим доказам, не аргументовано висновки, чому слідчий приймає одні докази та відкидає інші.

Слідчий ОСОБА_6 вказані недоліки не усунув, жодної слідчої дії після скасування попередньої постанови про закриття кримінального провадження не здійснив та виніс повторну (чергову) формальну постанову

Таким чином, орган досудового розслідування порушив вимоги ст.ст. 9 та 91 КПК України і виніс явно незаконну постанову про закриття кримінального провадження без всебічного, повного і неупередженого дослідження важливих обставини кримінального провадження.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

У судовому засіданні особи, які подали скаргу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали скаргу.

Слідчий СВ Христинівського відділення поліції ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду скарги.
За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого.
Начальник Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні покладався на думку слідчого судді при вирішенні скарги.

Заслухавши пояснення вказаних вище осіб, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000007 від 07.02.2013 р., вважаю, що постанова слідчого СВ Христинівського відділення поліції ОСОБА_6 від 19.12.2019 р. про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вважаю, що скарга ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була подана в строк, передбачений законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1)скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2)зобов`язання припинити дію;

3)зобов`язання вчинити певну дію;

4)відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Постанова слідчого СВ Христинівського відділення поліції ОСОБА_6 від 19.12.2019 р. про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки вона винесена передчасно, без всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 9 КПК України. Слідчим не надана належна правова оцінка обставинам кримінального провадження, внаслідок чого прийняте процесуальне рішення не можна вважати законним і неупередженим. Висновок постанови про необхідність закриття кримінального провадження не є належним чином вмотивованим.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
В оскаржуваній постанові слідчий не дав оцінку тим чи іншим доказам, не аргументував свої висновки про те, чому він приймає одні докази та відкидає інші.
Враховуючи вказані обставини, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 2, 9 ч.ч. 1, 2, 303 ч.1 п.3, 304 ч.ч. 1, 2, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Христинівського відділення поліції Уманського відділу ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 19 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000007 по факту смерті ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1