ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:639/2702/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2493/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія : ст.72 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 05 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання: зараховано ОСОБА_7 у строк покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 15 11 2018 року строк попереднього ув`язнення за період з 06 09 2018 року по 18 12 2018 року включно з розрахунку: «одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі».

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено (а.с.11-13).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив дорахувати йому весь термін попереднього ув`язнення в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а саме з 12 07 2018 року, в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.19).

Позиції учасників судового апеляційного провадження.
Засуджений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із клопотанням, в якому просив перерахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі за весь період, що він утримувався під вартою.

Судом першої інстанції під час розгляду вказаного клопотання встановлено, що ОСОБА_7 засуджений 12 06 2017 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

В подальшому, ОСОБА_7 засуджений 15 02 2018 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 20 03 2018 року. Епізод злочину вчинено 27 09 2017 року.

12 07 2018 року на виконання ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 12 07 2018 року ОСОБА_7 заарештовано та обрано йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_7 засуджений 21 08 2018 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України. Вирок набрав законної сили 25 07 2019 року. Епізоди злочину вчинені у грудні 2017 року та 16 02 2018 року.

Надалі, ухвалами Дергачівського районного суду Харківської області від 06 09 2018 року та Ленінського районного суду м. Харкова від 11 09 2018 року ОСОБА_7 тимчасово залишено в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для розгляду кримінальних проваджень, які в подальшому були в об`єднані в одне.

За результатами розгляду вказаного об`єднаного кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджений 15 11 2018 року за ч.ч.2,3 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з моменту фактичного затримання. Вирок набрав законної сили 18 12 2018 року. Епізоди злочинної діяльності вчинені 28 04 2017 року та 02 01 2018 року.

В подальшому, ОСОБА_7 був засуджений: 1) вироком Зміївського районного суд Харківської області від 18 03 2019 року за ч.3 ст.185 , ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (вирок набрав законної сили 18 04 2019 року); 2) вироком Харківського районного суду Харківської області від 07 05 2019 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі (вирок набрав законної сили 01 07 2019 року); 3) вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 23 04 2020 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі (вирок не набрав законної сили).

Відповідно до вказаних вироків епізоди злочинної діяльності вчинені ОСОБА_7 після 20 07 2017 року.

Згідно правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 08 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Виходячи з наведеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що по кримінальному провадженню, за яким ОСОБА_7 був засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 15 11 2018 року, необхідно зарахувати до строку покарання строк попереднього ув`язнення лише за період з 06 09 2018 року по 18 12 2018 року, включно, з розрахунку «одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі», з огляду на те, що у вказаному кримінальному провадженні перший епізод злочинної діяльності був вчинений 28 04 2017 року (під час чинності ч.5 ст.72 КК України у попередній редакції), ОСОБА_7 було тимчасово залишено у слідчому ізоляторі ухвалою суду від 06 09 2018 року, а вирок набрав законної сили 18 12 2018 року.

Вимоги засудженого ОСОБА_7 про зарахування строків попереднього ув`язнення до строку покарання за іншими вироками суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, задоволенню не підлягають з огляду на те, що епізоди, за якими ОСОБА_7 був засуджений іншими вироками, були скоєні після 20 06 2017 року, а тому, враховуючи вищенаведений правовий висновок Верховного суду, відсутні підстави для застосування ч.5 ст.72 КК України від 26 11 2015 року №838-VIIІ.

За таких обставин, колегія суддів, за доводів наведених у апеляційній скарзі засудженого, не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, так як вона відповідає вимогам ст.370 КПК України, є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 05 2020 року по справі щодо засудженого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4