н/п 1-кс/953/2696/20
"01" квітня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
27.03.2020 йому стало відомо про те, що арешт на його автомобіль в рамках розслідування вказаного кримінального провадження не накладений. Тому виникла необхідність для захисту його прав та повернення належного йому майна. Тому звертається зі скаргою і просить поновити строк для подачі даної скарги.
Про дату, час та місце розгляду скарги ОСОБА_3 повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, однак 01.04.2020 подав до суду заяву, у якій просив скаргу розглянути без його участі, скаргу підтримує та просить задовольнити (а.с.17).
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурор відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про час та місце розгляду скарги повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явилися, однак 01.04.2020 подали до суду заяву, у якій скаргу просили скаргу розглядати без їх участі та скаргу не задовольняти, вказуючи, що 27.12.2019 автомобіль «Ford Fiesta» р.н. НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на територію спеціального майданчика тимчасового утримання транспортних засобів за адресою м. Харків вул. Пушкінська, 106, а ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2020 на вказаний автомобіль був накладений арешт (а.с.10).
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за відсутності слідчого.
В свою чергу, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те, що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності скаржника ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 .
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
При цьому слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення скаржника до суду зі скаргою, оскільки скаржник вказує про те, що 27.03.2020 йому стало відомо про те, що арешт на його автомобіль не накладався та звернувся до суду з вказаною скаргою 30.03.2020, тобто в межах строків,ж встановлених ст..304 КПК України.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1