КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/7068/17Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1839/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , який перебуває на відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022, по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.307; ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України,
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307; ч.3 ст.307; ч.2 ст.15, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 08 травня 2020 року.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати зазначену ухвалу суду, вважаючи її незаконною.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою та, всупереч вимог діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою за відсутності доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що судом не надано будь-якої оцінки доводам захисника щодо можливості призначення обвинуваченому альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.
За результатами апеляційного перегляду просить скасувати ухвалу суду в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та ухвалити нове рішення, яким обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти її задоволення та вважав рішення суду законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом належно дотримані.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів сформованого контрольного провадження, у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст.307; ч.3 ст.307; ч.2 ст.15, ч.3 ст.305; ч.3 ст.307 КК України, та ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.307; ч.2 ст.15, ч.3 ст.305 КК України, і здійснюється судовий розгляд.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 08 травня 2020 року.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, оскільки не забезпечить запобігання цим ризикам.
Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та інші обставини,передбачені ст. 178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків переховування від правосуддя та інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі.

В той же час суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на стадії судового розгляду, в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

За наведених обставин ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2020 року, якою продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до 08 травня 2020 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4