Провадження № 1-кс/761/7122/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003342 від 13.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
17 квітня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003342 від 13.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 13.04.2020 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003342 від 13.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, з метою подальшого збуту. Так, ОСОБА_6 , 13.04.2020, реалізуючи злочинний умисел направлений на незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, з метою збуту, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в денний час доби, разом з ОСОБА_5 почали розкладати «закладки» з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, та фотографувати на мобільний телефон ОСОБА_5 . місцевість, де залишили особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

11.04.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КПК України.

13.04.2020, в ході затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України, було проведено особистий обшук останнього, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Мейзу» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphоnе 6» ІМЕІ: НОМЕР_3 ; сім-карту з абонентським номером мобільного оператора «ВФ України» НОМЕР_4 ; сім-карту з абонентським номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 .

Враховуючи те, що вилучені речі та предмети здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення (об`єкт злочину), підшукані, виготовлені, пристосовані як засоби вчинення кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, існують достатні підстави для арешту такого майна з метою забезпечення його збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження, а також з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного.

Одночасно слідчий звернувся з клопотанням про поновлення процесуальних строків подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи його тим, що встановлений законом процесуальний строк був пропущений з поважних причин.

Слідчий СВ №3 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, де зазначив про те, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Володілець вилученого майна підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд клопотання завчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, до суду не надходило.

Враховуючи наведені обставини, з урахуванням скорочених строків розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання у відсутність вказаних осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Враховуючи наявність поважних причин для пропуску передбаченого законом строку для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме: мобільний телефон «Мейзу» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphоnе 6» ІМЕІ: НОМЕР_3 ; сім-карту з абонентським номером мобільного оператора «ВФ України» НОМЕР_4 ; сім-карту з абонентським номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , яке було виявлено та вилучено 13.04.2020 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів кримінального провадження №0003342 від 13.04.2020, вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваному.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на мобільний телефон «Мейзу» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphоnе 6» ІМЕІ: НОМЕР_3 ; сім-карту з абонентським номером мобільного оператора «ВФ України» НОМЕР_4 ; сім-карту з абонентським номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , яке було виявлено та вилучено 13.04.2020 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України, з метою забезпечення збереження його як речового доказу та для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, що може бути призначений ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Поновити слідчому відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 процесуальний строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003342 від 13.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Клопотання слідчого відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003342 від 13.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-мобільний телефон «Мейзу» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;
-мобільний телефон «Iphоnе 6» ІМЕІ: НОМЕР_3 ;
-сім-карту з абонентським номером мобільного оператора «ВФ України» НОМЕР_4 ;
-сім-карту з абонентським номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 ;
яке було виявлено та вилучено 13.04.2020 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1