Справа № 126/1942/19
Провадження №11-кп/801/666/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 20.03.2020 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 24.07.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , 1980 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні непрацездатну матір, працюючого слюсарем СТОВ «Лан», раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

потерпілого: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В :

24.07.2019 року близько 17 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стомленому стані, керуючи технічно справним автомобілем САЗ 3507, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням с. Маньківка с. Крушинівка Бершадського району Вінницької області в напрямку с. Крушинівка, поблизу с. Маньківка Бершадського району Вінницької порушив вимоги п.2.9 б, 10.1 ПДР України не справився з керуванням та допустив з`їзд автомобіля за межі проїзної частини дороги, де стався наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир вищевказаного автомобіля ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 75 від 15.08.2019 року дорожньо-транспортної пригоди смерть ОСОБА_11 настала внаслідок важкої тупої, несумісної з життям закритої травми грудей: струсу серця з надривом аорти, послідуючим крововиливом у порожнину перикарду і тампонадою серця; струсу правої легені з послідуючим відривом її в області кореня легені, масивною кровотечею в праву плевральну порожнину. Згідно з висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 469 від 16.08.2019 року на момент пригоди автомобіль САЗ-3507 державний номерний знак НОМЕР_1 перебував у технічно справному стані. Відповідно до висновку авто технічної експертизи № 474 від 20.08.2019 року в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля САЗ-3507 державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 2.9 б, 10.1 ПДР України.
Невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п.п. 2.9 б, 10.1 ПДР України перебуває у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками у вигляді спричинення смерті ОСОБА_11 .

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 20.03.2020 року ОСОБА_7 у пред`явленому йому за ч.2 ст. 286 КК України обвинуваченні визнано невинуватим за недоведеністю в його діянні складу злочину і виправдано.
Судові витрати за проведення експертиз в загальній сумі 2 198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 14 копійок віднесено на рахунок держави.
Вирішено долю речових доказів.

Не погодившись з вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 20.03.2020 року, прокурор Бершадської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, просив вирок скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що вирок суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у вироку , фактичним обставинам справи у звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність .
У порушення вимог ст. 368 КПК України судом належно не перевірено , необгрунтовано та невмотивовано підстави з яких ОСОБА_7 виправдано.
Бершадським районним судом порушено вимоги п.1 ч.3 ст. 374 КПК України, оскільки вирок взагалі не містить мотивів з яких суд відкидає докази сторони обвинувачення, не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який визнав вину, потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та письмові докази досліджені під час судового засідання, при цьому суду всупереч ст. 94 КПК України не надав їм оцінки з точки зору належності та допустимості.
Усі зібрані по справі докази: показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, протокол огляду місця події від 24.07.2019 року, висновок судово-медичної експертизи № 75 від 15.08.2019 року, висновок експертизи технічного стану транспортного засобу № 469 від 16.08.2019 року дорожньо-транспортної пригоди, висновок автотехнічної експертизи № 474 від 20.08.2019 року та інші наявні у матеріалах кримінального провадження докази, повністю підтверджують винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині
За таких обставин, суд першої інстанції незаконно визнав ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, що є порушенням вимог п.1 ч.1 ст. 413 КПК України, допустив невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставами для скасування судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст. 409 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив апеляційну скаргу прокурора задоволити, вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, захисника ОСОБА_9 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_7 та права керувати транспортними засобоми, застосувати ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив не позбавляти волі, застосувати ст. 75 КК України, потерпілого ОСОБА_10 , який просив не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_7 , однак вважає за доцільне позбавити права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволеню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою, зокрема, підстави для виправдання обвинуваченого з наведенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
При перевірці матеріалів кримінального провадження колегією суддів встановлено, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції цим вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.
Ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Суд першої інстанції зазначив, що порушення обвинуваченим вимог ПДР стороною обвинувачення належними та достатніми доказами не підтверджено, а причинний звязок між діями ОСОБА_7 та наслідками, що настали не доведено.

На думку суду апеляційної інстанції висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та у порушення вимог п.1 ч.3 ст. 374 КПК України вирок суду не містить мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення.
Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки: діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, яке може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: вчиненні дій, які заборонені правилами; невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.
Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України.
Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.

Перевіривши та повторно дослідивши під час апеляційного розгляду обставини даного кримінального провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому смерть.

Під час судового розгляду у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю та пояснив, що після роботи мав їхати додому, зайшов в магазин за цигарками, де зустрів ОСОБА_11 , який попросив його підвезти додому, на що він погодився. Не доїхавши до села, йому стало погано, потемніло в очах, він зїхав з проїзної частини дороги, де стався наїзд на дерево. Коли він прийшов в себе побачив, що ОСОБА_11 затиснуло гілкою від дерева. Викликав допомогу, оскільки сам не міг надати допомогу ОСОБА_11 . Ніяких алкогольних напоїв і інших речовин він не вживав. Раніше у нього були такі випадки, коли він від втоми відключався. В той день було дуже жарко, автомобіль без кондиціонера. Просив його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_10 , який пояснював, що йому повідомили про те, що батько потрапив в аварію. Коли він приїхав на місце ДТП, його батько лежав на узбіччі, машина була в горіхові, просив не позбавляти волі ОСОБА_7 в суді першої та апеляційної інстанції.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 пояснювали, що вони приїздили на місце ДТП, допомагали витягнути ОСОБА_11 , бачили, що стався наїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_7 на дерево.
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , з урахуванням положень ст.ст. 94-96 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, колегія суддів враховує, що вони є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та іншими доказами, а саме протоколом огляду місця події від 24.07.2019 року, доданих до нього фото-таблицях та схемі де зафіксовано місце ДТП; висновком судово-медичної експертизи № 75 від 15.08.2019 р., згідно якого у ОСОБА_11 встановлено наявність наступних ушкоджень: зовнішніх: забою м`яких тканин правого передпліччя в нижній третині; синців на правій боковій поверхні груді, синця на правому стегні; внутрішніх: закритого перелому обох кісток правого передпліччя в нижній третині; непрямого перелому ІІІ-VІІ ребер справа з ознаками при життєвості; струсу серця з надривом аорти з крововиливом у порожнину серцевої сумки; струсу правої легені з її відривом в області кореня легені з послідуючим масивним крововиливом в праву плевральну порожнину. Окрім вищевказаних ушкоджень, при експертизі трупа встановлена наявність масивної внутрішньої кровотечі, малокрів`я внутрішніх органів та ознак смерті, що швидко настала. Системний аналіз даних, отриманих при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 дозволяє прийти до висновку, що найвірогіднішою причиною смерті стала важка тупа, несумісна з життям закрита травма грудей: струс серця з надривом аорти, послідуючим крововиливом у порожнину перикарду і тампонадою серця; струс правої легені з послідуючим відривом її в області кореня легені, масивною кровотечею в праву плевральну порожнину. Таким чином, отримана ОСОБА_11 , важка закрита несумісна з життям травма грудей стоїть в прямому причинно-наслідковому зв`язку з його смертю. Вищезазначена травма грудей могла виникнути (утворитися) внаслідок дії на тіло пасажира ОСОБА_11 різкого негативного прискорення, яке виникло внаслідок зіткнення автомашини з нерухомою перешкодою (деревом). Ушкодження у вигляді непрямих переломів ребер справа могло виникнути внаслідок деформації (здавлення) правої половини грудей між деталями кабіни. Переломи обох кісток правого передпліччя могли утворитися внаслідок дії на нижню третину передпліччя тупих твердих предметів. Всі вищевказані ушкодження мають ознаки при життєвості, висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 469 від 16.08.2019 року на момент огляду рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля САЗ-3507 державний номер НОМЕР_1 знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіля САЗ-3507 державний номер НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП, не виявлено, висновком судової-автотехнічної експертизи і транспортно-трасологічної № 474 від 20.08.2019 року, згідно якої в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля САЗ-3507 держномер НОМЕР_2 ВИР ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.2.9 (б), 10.1 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В даній дорожній обстановці, при умові розвитку механізму ДТП вказаного в ухвалі суду та вихідних даних вказаних в ухвалі про призначення експертизи, вирішення питання про технічну можливість попередження зіткнення у водія автомобіля САЗ-3507 ОСОБА_7 не потребує спеціальних технічних знань в галузі авто техніки і може бути вирішене органами слідства (суду) самостійно на основі юридичного аналізу всіх зібраних по справі матеріалів, зокрема і з врахуванням вимог п.п.2.9 (б), 10.1 Правил дорожнього руху.
Досліджені докази відповідають вимогам ст.ст. 85 та 86 КПК України щодо їх належності і допустимості, узгоджуються з показаннями обвинуваченого, потерпілого та свідків.
Порушення ОСОБА_7 п. 2.9 б, 10.1 вимог Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку із наслідками у виді спричинення смерті потерпілого.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Встановлені та перевірені в суді апеляційної інстанції обставини кримінального провадження, вказують на те, що висновки суду першої інстанції, викладені у оскаржуваному вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції є необгрунтованими та такими, що не відповідають сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів, а відтак виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 не може залишатися в силі та відповідно до п.2 ч.1ст. 409, п.п.1,2 ч.1 ст. 411 КПК України підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нового вироку на підставі ст. 420 КПК України.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Згідност.65 КК України суд призначає покарання у межах встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання
Призначаючи покарання, ОСОБА_7 суд апеляційної інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше несудимий, неодружений, на момент вчинення кримінального правопорушення працевлаштований СТОВ «Лан», згідно характеристики від 25.07.2019 року № 97 за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації, згідно довідки-характеристики виданої Маньківською сільською радою Бершадського району від 25.07.2019 року № 43 за місцем проживання характеризується позитивно, компрометуючими матеріалами сільська рада не володіє, думку потерпілого ОСОБА_10 , який просив позбавити ОСОБА_7 права керувати транспортними засобами, не позбавляти волі, обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання.
З урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_7 , думки потерпілого, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних правопорушень, вчинених з необережності, суд апеляційної інстанції вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413,420 КПК України, суд апеляційної інстанції , -

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бершадської місцевої прокуратури задоволити частково.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 20.03.2020 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України скасувати з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок.
Визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення експертиз в загальній сумі 2 198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 14 копійок.
Речові докази: транспортний засіб марки «САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщений на територію автопарку СТОВ «Лан», що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 2, с. Маньківка, Бершадського району Вінницької області; технічний паспорт серії НОМЕР_3 на автомобіль «САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_1 ; подорожній лист №487 від 24.07.2019 р.; посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 , на які накладено арешт ухвалою судді Вінницького міського суду від 30.07.2019 р., скасувавши арешт, повернути; транспортний засіб марки «САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщений на територію автопарку СТОВ «Лан», що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 2, с. Маньківка, Бершадського району Вінницької області; технічний паспорт серії НОМЕР_3 на автомобіль «САЗ 3507», державний номерний знак НОМЕР_1 ; подорожній лист №487 від 24.07.2019 р. повернути власнику СТОВ «ЛАН» с.Маньківка Бершадського району; посвідчення водія серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

На підставі ч.4 ст. 532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4