21.05.20№ 336/1216/16
Пр. № 1-кп/336/14/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року колегія суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

- обвинувачених за п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

7 травня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за визначеною ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27.04.2020 року підсудністю надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні злочину, що передбачений п. п. 2, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

На підставі обвинувального акту призначене підготовче засідання, в яке з`явилися прокурор, потерпілі, обвинувачені, їх законні представники, захисники обвинувачених.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що на підставі обвинувального акту належить призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, в яке необхідно викликати прокурора, потерпілих, обвинувачених, їх законних представників, захисників обвинувачених і поки не викликати свідків обвинувачення.

Відносно обвинувачених застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого ухвалою колегії суддів Вільнянського районного суду Запорізької області продовжений до 26 травня 2020 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, яке підтримали потерпілі і проти задоволення якого заперечує сторона захисту, про продовження строку тримання обвинувачених під вартою до шістдесяти днів, мотивуючи його наявністю ризиків ухилення обвинувачених від суду, продовження зайняття протиправною діяльністю, а також незаконного впливу на потерпілих і свідків обвинувачення.

У зв`язку з викладеним, на думку прокурора, застосування більш м`яких заходів не забезпечить ефективного здійснення судового розгляду та належної процесуальної дисципліни обвинувачених.

Обвинувачені і захисники в обгрунтування заперечень зазначають, що ризики, на які посилається прокурор, є ілюзорними, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, цілодобового домашнього арешту, сприятиме досягненню мети кримінального судочинства щодо його ефективного здійснення і застосування до його учасників належної процесуальної процедури.

Прокурор заперечує проти застосування іншого запобіжного заходу з тих мотивів, якими обґрунтоване клопотання про застосування тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В силу ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Як випливає із змісту рішення Конституційного Суду України у справі № 1-р/2017, від 23.11.2017 року, запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

Передумови для застосування будь-якого запобіжного заходу внормовані частиною 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в статті 194 КПК України обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

При вирішенні клопотання суд враховує те, що прокурор довів наявність ризику ухилення обвинувачених від суду, про що свідчить відсутність у них стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання в м. Запоріжжі, де здійснюється кримінальне провадження.

На користь ризику впливу на потерпілих і свідків свідчить проживання учасників кримінального провадження в одному населеному пункті, який характеризується невеликою площею та кількістю населення.

Констатуючи виправданість двох вище зазначених ризиків, колегія суддів вважає, що заявлений прокурором ризик продовження вчинення кримінально караних діянь всупереч вимог закону не має під собою жодного підґрунтя, тому носить декларативний характер.

Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією частини статті обвинувачення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

При вирішенні клопотання прокурора, суд враховує і тяжкість інкримінованого обвинуваченим кримінально караного діяння, яке законом про кримінальну відповідальність віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, а також об`єкт злочинного посягання, яким є охоронювана Основним Законом України та міжнародними нормативними джерелами найвища соціальна цінність життя людини, і наслідки протиправних дій у вигляді смерті фізичної особи.

Колегія суддів бере до уваги ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою і вважає, що у даному випадку застосування найбільш суворого заходу забезпечення кримінального провадження є таким, що зумовлено сукупністю наведених матеріальних і процесуальних передумов, необхідністю забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з викладеним колегія суддів доходить переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання передбаченим законом ризикам перешкоджання здійснення судового розгляду.

Наведені судом міркування не дають підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, як про те клопочеться сторона захисту.

Керуючись ст. ст. 177, 194, 314, 395 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Призначити на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених за п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, судовий розгляд, який відбудеться у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя о 15-00 годині 12 червня 2020 року.

Викликати в судове засідання прокурора, потерпілих, обвинувачених, їх законних представників, захисники обвинувачених.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою на строк судового розгляду кримінального провадження, але не більш ніж на шістдесят днів, а саме: до 19 липня 2020 року включно.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3