Справа № 314/2699/18
Провадження № 1-кп/314/96/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2020 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000294 від 05.04.2018 року стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Вільнянськ, Запорізька область, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
встановив:

формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
в кінці грудня 2017 року (більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена) в вечірній час доби, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, прийшов за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 , у якого попрохав у користування велосипед «ВМХ», чорного кольору, вартістю 2150 грн. (згідно висновку експерта № 2287 від 18.06.2018 року), при цьому запевнивши останнього, що поверне велосипед через деякий час, хоча насправді у подальшому не збирався цього робити. На його прохання ОСОБА_5 погодився, оскільки був знайомий з ОСОБА_3 , та сприйняв обіцянку за істину та дав йому у користування велосипед «ВМХ», чорного кольору.
Після цього, в середині січня 2018 року, з метою власного збагачення, ОСОБА_3 , збув велосипед «ВМХ», у корпусі чорного кольору, за грошові кошти у розмірі 500 гривень.
В результаті чого, ОСОБА_3 , умисно, шляхом обману заволодів майном неповнолітнього ОСОБА_5 , завдавши останньому матеріальної шкоди, на суму 2000 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за фактом заволодіння чужиммайном, шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, яке мало місце в кінці грудня 2017 року в вечірній час доби, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд виходить з наступних обставин.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочину невелиої тяжкості та відповідно до розділу Особливої частини КК України є злочином проти власності.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на військовому обліку у Вільнянському РВК з 16.01.2015 року, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше не судимий.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його наслідки та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено покарання у вигляді штрафу в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із змісту ст.ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до вимог, викладених в п. 1 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про призначення покарання у вигляді мінімального штрафу.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати по справі відсутні.
Речові докази вирішуються в порядку ст. 100 КПК України.
Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369 - 380 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Захід забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази:
-велосипед «МВХ» чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання законному представнику неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишити останній.

Матеріали кримінального провадження, долучені прокурором, які є письмовими доказами по справі, слід залишити в матеріалах судової справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1
30.06.2020