Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/94/20
№ провадження 1-кп/541/96/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 04.01.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 335 КК України,
в с т а н о в и в :

За обвинувальним актом, згідно ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році» №22/2019 від 30.01.2019 ОСОБА_5 у квітні-червні 2019 року підлягав призову на строкову військову службу.

ОСОБА_5 у встановленому порядку пройшов медичний огляд на призовній дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 та рішенням Миргородської міської і районної призовної комісії визнаний придатним до військової служби.

Начальником відділення комплектування Миргородського ОМВК 07.05.2019 ОСОБА_5 належним чином повідомлений про обов`язок прибуття 27.05.2019 до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: вул. Гоголя, 150, м. Миргород, Полтавська область, для подальшої відправки у військову частину для проходження строкової військової служби

Проте, діючи з прямим умислом, тобто у повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, маючи об`єктивну можливість прибути, за відсутності поважних причин, ОСОБА_5 , не прибув 27.05.2019, для подальшого відправлення на обласний збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 та не повідомив про причини своєї неявки, тим самим, ухилився від призову на строкову військову службу.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані по ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

24 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0000019 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 335 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести, а саме у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України угодою передбачено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк визначеним судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 березня 2020 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000019.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому за ст. 335 КК України узгоджене сторонами покарання у виді 1-го (одного) року обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного судом з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6