ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9874/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/150/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
іменем України

30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2019 рокуякою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калінінське, Великоолександрівського району, Херсонської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20.04.2004 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 13.04.2009 року умовно достроково, невідбута частина покарання складає 2 роки 07 місяців 03 дня;
-22.09.2010 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст.309, ст. 71 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 21.06.2013 року;
-10.08.2017 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст.263, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі
про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_7 є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення злочинів різного ступеня тяжкості, раніше до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте, після звільнення з місць позбавлення волі засуджений на шлях виправлення не став. За час відбування покарання адміністрацією установи характеризується посередньо, має два стягнення, два заохочення, працевлаштований на підприємстві установи. На момент розгляду судом питання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 своє виправлення не довів.
В апеляційній скарзі засуджений просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. В обґрунтування своїх доводів, посилається на те, що в станом на 06.11.2019 року ним фактично відбуто 2/3 строку покарання, призначеного судом. Суд першої інстанції при розгляді його клопотання не в повній мірі врахував, що він офіційно працевлаштований на підприємстві установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має ряд заохочень. Просить врахувати його стан здоров`я, наявність на утримані хворої матері, яка потребує догляду, майбутньої дружини та його дитини. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за час відбування покарання отримав три професії за спеціальностями електрозварювальника, токаря та стропальника, працював на виробництві по виготовленню та зборці автомобільних причепів, має шість заохочень за сумлінне ставлення до праці.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області 10.08.2017 року, яким його засуджено за ч. 1 ст.263, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано період попереднього ув`язнення з 20.03.2017 року по 20.06.2017 року та з 20.06.2017 року по 10.09.2017 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Кінець строку відбування покарання 30.03.2020 року.
З досліджених судом першої інстанції характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.03.2017 року, характеризується посередньо, у Державній установі «Північна виправна колонія № 90» відбуває покарання з 27.09.2017 року, працевлаштований на підприємстві установи, має 2 заохочення та 2 стягнення, а саме: за вилучення мобільного телефону та перешкоджання проведення обшуку. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Оцінюючи вказані відомості про особу засудженого та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки за весь строк відбування покарання має лише два заохочення у 2019 році, тобто безпосередньо перед зверненням до суду з відповідним клопотанням, працює тільки з липня 2018 року. При цьому, поряд з заохоченням мав стягнення, характеризується посередньо, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, звільнявся від покарання умовно-достроково, однак через незначний проміжок часу знову продовжив злочинну діяльність. Тобто застосування державою поблажливої норми у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються апеляційним судом не достатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405 , 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06.11.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи