КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/302/20
Провадження № 1-кс/552/195/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 розглянув скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань , -
В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань посилаючись на те, що 28.12.2019 року ОСОБА_4 звернувся до начальника СВ відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, а саме щодо незаконного заволодіння невстановленими особами його автомобілем Peugeot Boxer 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Такими діями йому спричинена шкода в сумі 6500 доларів США. У послідуючому йому стало відомо, що його заява зареєстрована в Журналі ЄО № 590 та передана на розгляд до дільничних інспекторів відділення поліції, тобто відомості за його заявою не внесені до ЄРДР. Таким чином, заява до ЄРДР не внесена, а отже злочин укривається від обліку і розслідування в порушення ч.1,4 ст. 214 КПК України.
Судове засідання проведене у режимі відеоконференції.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав викладених в ній та просила задовольнити.
Представник ВП №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП у Полтавській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя заслухавши адвоката, дослідивши матеріали скарги , дійшов до таких висновків.
Статтею 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема, в бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Бездіяльність слідчого, прокурора полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (частина 1 ст. 214 КПК України ).
Згідно до ч. 4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Судом установлено, що 28 грудня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до СВ Відділенні поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області з заявою про кримінальне правопорушення ( злочин), а саме за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами належного йому автомобіля Пежо ,1994 року випуску, днз НОМЕР_1 .
Як вбачається з матеріалів скарги та не заперечувалось і підтверджено в судовому засіданні представником ОСОБА_4 , останній 03 серпня 2015 року довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , уповноважив ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчиняти наступні дії від його імені: експлуатувати, розпоряджатися, в тому числі продати, обміняти, передати в оренду (в позичку, в лізинг), заставити, в забезпечення його зобов`язань транспортний засіб марки PEUGEOT BOXER, 1994 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Довіреність зареєстровано в реєстрі № 977 та надана строком на один рік, 21.08.2015 року припинена дія довіреності.
Статтею 289 КК України визначена кримінальна відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб,
примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним. Заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб має місце у випадках, коли дві особи і більше заздалегідь, тобто до початку виконання дій, які становлять
об`єктивну сторону злочину, домовилися про спільне його вчинення, незалежно від того, хто з них керував цим засобом. Проте не підлягають кримінальній відповідальності за ст. 289 КК особи, які не брали участі у вилученні транспортного засобу, але
після заволодіння ним винною особою здійснили поїздку на ньому.
Враховуючи вищевикладене , підстави на які посилається заявник як у заяві до органів поліції так і в скарзі до суду , відсутні підстави вважати щодо вчинення кримінального правопорушення за ст..289 КК України.
Приймаючи до уваги зміст довіреності від 03 серпня 2015 року щодо надання відповідних повноважень відносно належного автомобіля ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які охоплюють також і розпорядження транспортним засобом, тому зазначені правовідносини мають вирішуватися в рамках цивільного провадження, шляхом звернення до суду щодо захисту свого порушеного права.
Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу та може бути про відмову у задоволенні скарги.
Слідчим суддею встановлено, що надані в розпорядження органів поліції та до слідчого судді матеріали свідчать про наявність між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 цивільних правовідносин, які підлягають вирішенню виключно в порядку цивільного, а не кримінального судочинства, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 303 307, 372 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1