НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7166/17
Провадження № 1-кп/0182/542/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2020 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене 01 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002289 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні доньок 2006 р.н., 2008 р.н. та сина 2017 р.н., працюючого за строковим договором, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

з участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09.10.2017р. приблизно о 07:30 годині за місцем проживання спільного з потерпілим знайомого - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , попросив останнього влаштувати йому зустріч з ОСОБА_6 з метою врегулювання конфлікту, який мав місце між ними раніше.

09.10. 2017р. приблизно о 19 годині ОСОБА_3 , маючи намір на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не були обізнані про наміри обвинуваченого, на автомобілі «Деу Ланос», який знаходився в його користуванні, приїхали до місця проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_4 . Де ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він чекає на нього біля під`їзду, тобто викликав останнього.

ОСОБА_3 , дочекавшись доки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , покинуть салон його автомобіля, умисно взяв із собою бейсбольну битку та невстановлений пістолет, які він перевозив із собою в автомобілі, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , попрямував до першого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , де став чекати останнього.

09.10.2017 приблизно о 19 годині 30 хвил., ОСОБА_3 , знаходячись біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , дочекавшись поки ОСОБА_13 , вийде зі свого під`їзду, діючи умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підбіг до ОСОБА_11 та почав наносити удари биткою по голові та тулубу. Від отриманих ударів ОСОБА_13 впав на землю, а ОСОБА_3 продовжив наносити удари ногами та биткою по голові та тулубу лежачому на землі ОСОБА_7 . Коли потерпілий піднявся та почав бігти до під`їзду, ОСОБА_3 , дістав невстановлений пістолет, який він мав при собі та здійснив два постріли у ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому, згідно висновку судово-медичного експерта № 692 від 20.11.2017 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого кульового вогнепального поранення грудної клітини зліва в проекції 8-го ребра по середньо-пахвинній лінії з ушкодженням лівої легені, 8-го ребра грудної клітини зліва, лівобічного гемопневмотораксу, яке відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; непроникаючого кульового вогнепального поранення грудної клітини зліва в проекції 7-го ребра грудної клітини зліва по середньо-пахвинній лінії, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою провину визнав і пояснив, що коли він працював в Москві, його знайомий ОСОБА_14 запросив ОСОБА_15 до них і останній залишився ночувати. Вранці вони виявили крадіжку належних кожному речей. Зокрема у нього пропало два мобільних телефони і 20 тис. російських карбованців. З цього приводу він мав претензії до ОСОБА_15 , який визнав факт крадіжки його речей і навіть обіцяв повернути їх. Тому, він, переслідуючи мету повернення викрадених у нього речей, бажав зустрітися з ОСОБА_16 і поговорити, але останній уникав його і навіть переховувався. Він попросив спільного знайомого ОСОБА_14 щоб той запросив ОСОБА_15 на зустріч. 09.10.2017р. він їхав по місту на власному автомобілі з ним було ще двоє приятелів, яких він зустрів випадково і йому зателефонував ОСОБА_14 і попросив, щоб він підвіз його зі співмешканкою до будинку де живе ОСОБА_17 і він покличе його для розмови. Він, не ставлячи до відома осіб, які були в автомобілі, зупинивши автомобіль на паркувальному майданчику, витяг бейсбольну битку і пневматичний пістолет, який був у нього в автомобілі з метою самозахисту і пішов з боку будинку чекати поки до ОСОБА_14 вийде ОСОБА_18 . Коли вийшов ОСОБА_17 з під`їзду, він вибіг і одразу вдарив його биткою по спині. Той почав бігти, але він наздогнав його і знову вдарив биткою від чого останній впав. Потім він продовжив наносити йому удари по голові в потилицю, тулубу та ногам, бо останній вивертався. Удари наносив биткою, руками і ногами. При цьому ОСОБА_17 просив його не бити і запевняв, що поверне йому вартість викрадених мобільних телефонів і гроші. І коли він перестав його бити, ОСОБА_17 підвівся і почав тікати. Тоді він достав пістолет і вистрелив йому в спину. Потерпілого розвернуло від пострілу і він повернувся до нього передом і тоді він стрельнув ще раз і потрапив в грудну клітину. ОСОБА_17 побіг в під`їзд, а його приятелі вискочили на постріли з машини і направилися до нього з криками що він накоїв. Стверджує. що від першого пострілу пістолет випав у нього на землю та заклинив, а після другого пострілу він його кинув на місці. Хто забрав пістолет йому невідомо. Під час досудового розслідування він зазначав обставини вчиненого ним злочину під час слідчого експерименту. Обвинувачений визнав позовні вимоги прокурора в інтересах лікарні щодо відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_11 . Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_17 відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 02.12.2019 року помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Раніше потерпілим надано заяву про судовий розгляд зазначеного кримінального провадження у його відсутність. Цивільний позов потерпілим не заявлений, оскільки останній не мав згідно заяви жодних претензій до обвинуваченого і раніше просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Крім того, відповідно до заяви ОСОБА_15 від 17.10.2017 р., він не бажав, щоб проводили розслідування по факту спричинення йому тілесних ушкоджень. Вважав, що виниклі обставини його особиста справа, в якій він самостійно розібрався. ( т.1 а.п.107).

Вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, які за клопотанням прокурора та за згодою сторін провадження досліджені під час судового розгляду, допустимість і законність яких сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Так, згідно картки первинного обліку інформації від 09.10.2017 р., до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від лікаря бригади №3 ШМД надійшло повідомлення про те, що була надана медична допомога ОСОБА_19 , якого доставили з адреси АДРЕСА_5 з діагнозом вогнепальна рана грудей зліва, відкритий пневмоторакс ( т.1 а.п.68).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.10.2017р.,який проведено в період часу з 22.30 год. до 23.10 год. за адресою м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 40 біля під`їзду №5 на тротуарі було виявлено плями бурого кольору різного розміру, які доріжкою ведуть до 1 під`їзду вказаного будинку, і які в подальшому були вилучені (т.1 а.п.69-77 з фото таблицею). Також в ході огляду під`їзду виявлено плями бурого кольору різного розміру, які доріжкою ведуть з першого поверху до п`ятого поверху вказаного будинку, які також вилучені (т.1 а.п.78-84 з фото таблицею). Згідно протоколу про отримання зразків для проведення експертизи від 16.10.2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_15 з його особистої згоди, здійснено забір крові за допомогою шприца об`ємом 5 мл., з правої руки в кількості 4 мл., крові (т.1 а.п.152). Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №1097/Н від 10.11.2017 р. ( т.1 а.п. 153, 154 ) кров потерпілого ОСОБА_15 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВ0.

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи №1098/Н від 20.11.2017 р. на представлених для дослідження марлевих тампонах (об`єкти №№1,2,3), вилучених під час огляду місця події злочину, встановлена наявність крові людини. В усіх слідах крові були виявлені антигени А і Н. Так як, для дослідження не були представлені змиви з контрольних ділянок предметів-носіїв (змиви з незаплямованих ділянок поблизу слідів, які нагадують кров), то отримані результати не можна вважати достовірними. Однак, якщо прийняти їх за достовірні, то не виключається можливість утворення цих слідів за рахунок крові групи А з ізогемаглютиніном анти-В з вмістом супутнього антигену Н або за рахунок змішування в цих слідах крові кількох осіб, груповій характеристиці крові яких властиві антигени А і (або) Н. В такому разі, не виключається можливість походження цих слідів крові від потерпілого ОСОБА_15 , крові якого властиві, виявлені в цих слідах, антигени А і Н або від іншої особи (осіб) з аналогічними груповими властивостями (т.1 а.п.158-159).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №692 від 20.11.17 р. ( т.1 а.п.145-147), на підставі даних медичних документів у гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого кульового вогнепального поранення грудної клітини зліва в проекції 8-го ребра по середньо-пахвинній лінії з ушкодженням лівої легені, 8-го ребра грудної клітини зліва, лівобічного гемопневмотораксу. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 підпункту й Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). По даним медичних документів у нього встановлене тілесне ушкодження у вигляді проникаючого кульового вогнепального поранення грудної клітини зліва в проекції 7-го ребра грудної клітини зліва по середньо-пахвинній лінії. Дане тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно пункту 2.3.3 підпункту й Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії кульових зарядів при пострілі з вогнепальної зброї. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку вказаному у постанові слідчого. Потерпілий в момент спричинення йому тілесних ушкоджень був повернутий лівою бічною поверхнею тіла (грудної клітини) до дульного зрізу вогнепальної зброї. Ушкодження, які б виключали можливість здійснення самостійних дій при проведенні судово-медичної експертизи не виявлені.

Відповідно до висновку судової експертизи зброї №23/3.1/681 від 25.10.2017 р. ( т.1 а.п.163-168), гільза, виявлена та вилучена 10.10.2017 в ході додаткового огляду місця події, а саме прилеглої території до будинку АДРЕСА_4 , не є частиною боєприпаса, а є складовою частиною патрона стріляною гільзою 9-мм пістолетного патрона SOBR-T, який споряджається снарядом несмертельної дії гумовою кулею. Дана гільза стріляна із самозарядної зброї калібру 9мм Р.А. Два гумові предмети, вилучені в лікарні в ході операції є: один предмет є фрагментом вистріляної кулі діаметром близько 9,5 10 мм., виготовленої з еластичного матеріалу, змішаного в дрібнодисперсними частками металу, та використовується як елемент спорядження 9-мм патрона, спорядженого метальним снарядом травматичної (несмертельної) дії,виробник якого невідомий; один предмет може бути фрагментом кулі, виготовленої з еластичного матеріалу, змішаного з дрібнодисперсними частками металу, що є елементом спорядження 9-мм патрона, спорядженого метальним снарядом травматичної (несмертельної) дії, виробник якого невідомий. Відповісти на запитання в категоричній формі не виявляється можливим у зв`язку із значною деформацією даного предмету та відсутністю на його поверхні достатнього комплексу ознак.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 09.11.2017, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 , останній вказав обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_19 . Зазначив місце події - біля буд. №40 по вул. Електрометалургів в м. Нікополі, час і мотив. При цьому, коли ОСОБА_17 вийшов на вулицю і побачив його, то одразу почав тікати від нього, але він наздогнав ОСОБА_15 , почав бити битою, кулаками рук та ногами по різним частинам тіла, точний механізм нанесення ударів не вказав, оскільки останній вивертався. Після того, як ОСОБА_17 підвівся з землі та повторно почав тікати, ОСОБА_3 дістав пістолет та здійснив у ОСОБА_15 два постріли, один у спину а другий, в той момент, коли останній повернувся до нього обличчям в грудну клітину (т.1 а.п.127-132).

Оцінюючи докази у їх сукупності, з точки зору допустимості і належності, суд вважає, що вони є достатніми для встановлення винуватості обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Про умисел обвинуваченого, спрямований на спричинення саме тяжкого тілесного ушкодження вказують ті обставини, що обвинувачений на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, з використанням дерев`яної битки та травматичного пістолету наніс потерпілому ОСОБА_19 , який не чинив активного опору, тілесні ушкодження. Крім того, обвинувачений мав реальну можливість припинити свої дії і не застосовувати зброю, оскільки ОСОБА_17 пообіцяв йому повернути викрадені речі і намагався втекти від нього, щоб припинити насильницькі дії обвинуваченого самостійно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги велику ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином. Однак, суд бере до уваги відомості про репутацію обвинуваченого ОСОБА_3 який вперше притягається до кримінальної відповідальності, перебуває у шлюбі, має на утримані 6 неповнолітніх дітей у кількох шлюбах, які фактично перебувають на його утриманні. Він працює за строковим договором, задовільно характеризується за місцем свого постійного проживання і має сталі родинні зв`язки. Він фактично вперше притягається до кримінальної відповідальності і жодного разу не притягався навіть до адміністративної відповідальності. Суд буре до уваги поведінку і репутацію потерпілого ОСОБА_15 , який вчинив протиправні дії стосовно обвинуваченого, що фактично і спонукало ОСОБА_3 до вчинення злочину. При цьому згідно раніше наданих суду заяв потерпілим ОСОБА_16 він не мав претензій майнового характеру до обвинуваченого і просив обрати покарання ОСОБА_3 не пов`язане з позбавленням волі. Суд враховує ту обставину, що під час досудового розслідування обвинувачений, давав правдиві послідовні покази, як і в судовому засіданні, тобто не намагався ухилитися від відповідальності за вчинений злочин. З урахуванням викладеного, враховуючи, положення вимог ст.65 КК України, беручи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним і іншими особами нових злочинів, буде покарання в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі. При цьому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за можливе, з урахуванням думки сторін кримінального провадження застосувати до обвинуваченого положення ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням.

Приходячи до такого висновку, суд також враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову, владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Цивільний позов щодо відшкодування збитків на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_15 , заявлений прокурором в інтересах КЗ «Нікопольська міська лікарня №1» ДОР підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлений причинний зв`язок між діями ОСОБА_3 та їх наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, провину його доведено, суму витрат на лікування потерпілого сторона захисту не оспорює. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана діями винної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 790,96 гривень.

Керуючись 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням строком на три роки. Відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стосовно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився і продовжений не був. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь КЗ «Нікопольська міська лікарня №1 ДОР» 2974 ( дві тисячі дев`ятсот сімдесят чотири) гривні 30 копійок в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_15 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 790 ( сімсот дев`яносто шість) гривень 96 копійок.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг» імей: НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_19 залишити в його користуванні.

Дерев`яну битку; зразок крові ОСОБА_15 , що знаходиться в паперовому конверті; залишки змивів з об. «1-3» на ниточках марлі, що знаходяться в паперовому конверті; фрагменти марлі зі змивами РБК, що знаходяться в 3 паперових конвертах; одну стріляну гільзу калібру 9-мм та сейф-пакет; два гумових предмети (один предмет - є фрагментом вистріляної кулі діаметром близько 9,5 10 мм, другий предмет може бути фрагментом кулі) та сейф пакет, які передані на зберігання до камери речових доказів Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Пуховий жакет з капюшоном; футболку, кофту зі слідами рідини бурого кольору, які передані на зберігання до камери речових доказів Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути власнику, а у разі відмови знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Негайно після проголошення вироку, його копію вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1