Справа № 459/3127/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/141/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000998 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_9

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17 грудня 2019 року, -

встановила:

вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 17 грудня 2019 року визнано ОСОБА_6 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком у 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати після набрання вироком законної сили з дня його фактичного затримання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 05.09.2019 року на належні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 , одяг та взуття, а саме: одну пару чорних кросівок «Supo Sport», сині джинсові штани з ременем, синю футболку, одну пару сірих шкарпеток «Sport», які були вилучені в ході огляду місця події 04.09.2019 року в приміщенні КП «ЦМЛ ЧМР», після набрання вироком законної сили скасовано.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку, ОСОБА_6 03.09.2019 року близько 21:00 год., знаходячись на території земельної ділянки дачного кооперативу ім. Комарова, що по вул. Б.Хмельницького у м. Червонограді Львівської області, належної ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив конфлікт із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого умисно, свідомо передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для життя та здоров`я ОСОБА_9 , наніс один удар ножем, який утримував у правій руці, в грудну клітку останнього, чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки на момент спричинення, у вигляді проникаючого поранення правої плевральної порожнини з пошкодженням медіастенальної плеври, правої внутрішньої грудної артерії, гематоми в передньому середостінні, яке ускладнилося правобічним гемотораксом і підшкірною емфіземою справа.

На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17.12.2019 року стосовно ОСОБА_6 , призначивши йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням норм ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання, з іспитовим строком - 2 роки.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, на його думку є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, обставинам його вчинення, особі обвинуваченого, його посткримінальній поведінці, індивідуальності покарання, його меті, а тому за своїм видом та розміром є явно несправедливим через свою суворість.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_6 визнав свою вину та у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданого збитку (згідно розписки, наданої потерпілим, вся шкода йому відшкодована в повному обсязі, і претензій до обвинуваченого в нього не має, просить суворо не карати та не позбавляти остатнього волі). Дана обставина не знайшла свого відображення у вироку.
Звертає увагу, що суд не взяв до уваги того, що зразу ж після вчиненого кримінального
правопорушення, до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід -
цілодобовий домашній арешт, і перший раз з потерпілим він зміг побачитись тільки під час
підготовчого судового засідання, де відразу і став домовлятись з потерпілим про
відшкодування завданого йому збитку.
Жодної уваги суд не приділив тому, що ОСОБА_6 , будучи особою, яка не має
постійного місця роботи, яка перебуває під домашнім арештом, все ж таки усвідомив всю
сутність вчиненого ним кримінального правопорушення, наслідки такого, шляхом позик
коштів, повністю відшкодував потерпілому не лише матеріальну, а і моральну шкоду, що
підтверджується розпискою.
Наголошує, що судом не взято до уваги того, що ОСОБА_6 не зважаючи на свій вік жодного разу за все своє життя не притягувався до відповідальності, не судимий, тощо.
Звертає увагу, що судом не взято до уваги того, що навіть сторона обвинувачення в судових дебатах просили призначити покарання обвинуваченому із застосуванням до нього норм ст. 75 КК України, про застосування ст. 75 КК України, просив і сам потерпілий, який в судових дебатах повідомив, що простив обвинуваченому, що жодних претензій до нього не має, а тому просить його не позбавляти волі.
Заслухавши доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги, потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, зазначив, що претензій до останнього він немає, шкоду йому відшкодовано, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

У вироку зазначено, що при обранні ОСОБА_6 покарання суд враховує відомості про особу ОСОБА_6 , досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику, наявність пом`якшуючої обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, і суд визнав за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання за ст.121 ч.1 КК України у виді позбавленні волі, яке належить відбувати реально.

Проте, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно вказано про відсутність підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, при прийнятті рішення про необхідність відбуття обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства суд першої інстанції недостатньо врахував особу винного; обставини, що пом`якшують покарання, та інші обставини справи.

Так, ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні злочину визнав повністю, а також активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання; відшкодував шкоду потерпілому в повному обсязі, потерпілий до нього претензій немає, просить суворо не карати.

З урахуванням викладених обставин справи, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, колегія суддів дійшла висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки та з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України.

Призначене обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, відповідатиме принципам законності та справедливості покарання.

В решті вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково, а вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 17 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_6 змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст. 121 КК України до 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4