УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2020 року, якою задоволено подання начальника Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 , призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2019р.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5

становив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання начальника Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 .

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду задоволено подання начальника Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 . Направлено ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2019 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі засуджений зауважує, що неодноразово звертався до філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області, з заявами про те, що у нього дуже хворіє матір та йому необхідно виїхати за межі України, щоб заробити кошти для лікування матері, проте йому повідомляли, що він відноситься до території Інгульського районного відділу.

Погоджується з тим, що дійсно виїжджав за межі України на заробітки до Польщі, це підтверджується договором, який був укладений між ним та роботодавцем, оскільки у нього склалося скрутне матеріальне становище.

Вказує, що в суді першої інстанції були порушені його права на захист, оскільки судом розгляд справи проводився без призначення апелянту захисника.

Звертає увагу, що за весь час випробувального терміну не притягувався до адміністративної відповідальності, не мав на меті порушувати встановлені вироком суду обов`язки.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2019 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, та звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок суду набрав законної сили 23.05.2019 року та прийнятий до виконання 03.07.2019 року.

29.01.2020р. до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло подання начальника Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2020р. задоволено подання начальника Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 . Направлено ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2019 року.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_5 систематично порушував покладений на нього обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, тому вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора про залишення ухвали суду без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Керуючись ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно до матеріалів судової справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2019р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок суду набрав законної сили 23.05.2019 року та прийнятий до виконання 03.07.2019 року.

З 03.07.2019р. ОСОБА_5 перебуває на обліку в Миколаївському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області. 29.08.2019р. ОСОБА_5 було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, зі своїми правами та обов`язками, про що від нього була відібрана підписка. В день постановки на облік ОСОБА_5 був попереджений про правові наслідки ухилення від відбування покарання, невиконання обов`язків, покладених вироком суду та скоєння нового злочину. Також засудженому під підпис було винесено постанову про встановлення днів явок для реєстрації відповідно до якої ОСОБА_5 зобов`язаний один раз на місяць з`являтися до Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області.

Звертаючись з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, начальник Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області зазначив про невиконання засудженим покладеного на нього обов`язку, а саме не виїжджати за межі України.

Згідно з вимогами ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

За приписами ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань№270/1560від 19.12.2003року (з подальшими змінами) якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Так, відповідно до подання органу пробації, перебуваючи на обліку ОСОБА_5 порушив обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та 24.06.2019 року виїхав за межі України, 26.08.2019 року повернувся. У зв`язку з чим 29.08.2019 року йому було винесено письмове попередження відповідно до ч.3,4 ст.166 КВК України попереджено про можливі наслідки при подальшому невиконанні покладених на нього судом обов`язків.

5 вересня та 13 жовтня 2019 року ОСОБА_5 знову виїхав за межі України. У зв`язку з чим 22.11.2019 року йому було винесено друге за час відбування покарання письмове попередження відповідно до ч.3,4 ст.166 КВК України попереджено про можливі наслідки при подальшому невиконанні покладених на нього судом обов`язків.

Заперечуючи щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання, засуджений в апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що на даний час працевлаштований в ФОП ОСОБА_7 комірником, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, хвору матір.

Разом з тим, підтвердив, що протягом іспитового строку звільнення від кримінального покарання з випробуванням, дійсно виїжджав за межі України, однак неодноразово попереджав про це орган пробації. Проте ні орган пробації ні суд не вернули увагу на заяви засудженого та не надали їм належної оцінки.

Окрім того, матеріали особової справи не містять жодних даних про вчинення ОСОБА_5 правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а також про ухилення засудженого від виконання покладених на нього судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження від 22 листопада 2019 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що судом необґрунтовано задоволено подання начальника Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 , призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2019р, оскільки доводи викладені засудженим в апеляційній скарзі не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення, що є умовою застосування ч.2 ст.78 КК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 78, 376, 404, 532, 537, 539 апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2020 року відносно ОСОБА_5 скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання начальника Миколаївського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_5 , призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2019р. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді