У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянув клопотання сторони кримінального провадження начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,
В С Т А Н О В И В:
Начальник СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, зокрема на: автомобіль марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1 власником якого являється гр.. ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , який знаходиться на території арешт майданчику Підволочиського ВП ГУНП в області, що за адресою: смт.Підволочиськ, вул.Д.Галицького 112 Тернопільської області та який визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні №0000103.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 11 травня 2020 року близько 17:40 год. на стаціонарному пості №2 в с.Мислова Підволочиського району Тернопільської області мав місце факт вчинення опору представникові правоохоронного органу, а саме поліцейському СРПП №3 Підволочиського ВП ОСОБА_5 , під час виконання ним своїх службових обов`язків, з боку гр.. ОСОБА_4 , жителя смт.Олександрівка Миколаївської області.

Відомості про даний факт 11.05.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.342 КК України.

Кваліфікація вчиненого діяння ч.1 ст.342 КК України опір представникові правоохоронного органу.

За результатами проведеного ОМП 11.05.2020 вказаний автомобіль марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1 вилучено та поміщено на територію арешт майданчику Підволочиського ВП ГУНП в області.

На даний час в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, а саме транспортний засіб автомобіль марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1 .

В даному випадку, є усі підстави вважати, що автомобіль марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1 є важливим речовим доказом у даному кримінальному провадженні, зокрема зберіг на собі сліди вчинення злочину та є знаряддям його вчинення.

Вилучений під час огляду місця події автомобіль визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, постановою старшого слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1 являється сам водій ОСОБА_4 , житель смт.Олександрівка Миколаївської області.

На підставі вищевикладеного, для забезпечення законного та належного збереження вилученого майна, виникла необхідність накласти на дане майно арешт.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Заступник начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 подав заяву, згідно якої клопотання підтримує, просить розглянути у його відсутності.

Володілець майна ОСОБА_4 , подав заяву, в якій просить повернути автомобіль, оскільки даний транспортний засіб являється єдиним джерелом доходу для його сім`ї, а також зобов`язується утримувати вказаний автомобіль на своєму збереженні та надавати для проведення слідчих дій.

Згідно ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали провадження, встановлено наступне:

Підволочиським ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000103 від 11 травня 2020 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.342 КК України. Згідно витягу з ЄРДР 11 травня 2020 року близько 17:40 год. на стаціонарному пості №2 в с.Мислова Підволочиського району Тернопільської області мав місце факт вчинення опору представникові правоохоронного органу, а саме поліцейському СРПП №3 Підволочиського ВП ОСОБА_5 , під час виконання ним своїх службових обов`язків.

За результатами проведеного ОМП 11.05.2020 вказаний автомобіль марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1 вилучено та поміщено на територію арешт майданчику Підволочиського ВП ГУНП в області.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено достатньо доказів, що вказують на наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність використання цього майна в ході досудового розслідування в якості речового доказу.

Вилучений під час огляду місця події автомобіль визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, постановою старшого слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 12 травня 2020 р.

Згідно з п.п. 5-6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що слідчим наведено достатньо доказів, що вказують на можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Але слідчий суддя враховує, що арешт тимчасово вилученого майна має особливі наслідки для його власника. Так, накладення арешту на автомобіль: «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , буде створювати останньому труднощі у забезпеченні та утриманні сім`ї, оскільки даний автомобіль є єдиним джерелом доходу, заробітку. Саме тому слідчий суддя вважає, що обмеження права власності, про яке просить слідчий, не є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, нестиме негативні наслідки для власника майна.

За вказаних обставин клопотання в цій частині слід задовольнити частково, наклавши арешт на транспортний засіб шляхом заборони його відчуження із передачею на зберігання законному володільцю до вирішення справи по суті.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя робить висновок, що клопотання слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ч. 4 ст. 107, ст. ст. 167-169, 170, 171, 172, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 11 травня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.342 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_1 власником якого являється гр.. ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 , який знаходиться на території арешт майданчику Підволочиського ВП ГУНП в області, що за адресою: смт.Підволочиськ, вул.Д.Галицького 112

Тернопільської області та який визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні №0000103 шляхом передачі на зберігання його законному власнику та забороною до вирішення справи по суті його приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, відчужувати.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській область ОСОБА_3 .

Копію ухвали для виконання вручити ОСОБА_8 та начальнику СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , а також прокурору.

Ухвала може бути оскаржена у відповідності до вимог п.9 ч.1 ст. 309 КПК України безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1