Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/2064/19
УХВАЛА
Іменем України

24 грудня 2019 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
з участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
засудженого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та до засудження жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше не судимого:
про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення. По даній справі ОСОБА_4 засуджений 09.10.2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, 70 КК України до 15 років позбавлення волі.
Своє клопотання мотивує тим, що відбув необхідний термін покарання для умовно дострокового звільнення, під час якого довів своє виправлення. Просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є передчасним.
Суд, заслухавши засудженого, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.
Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 09.10.2007 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, 70 КК України до 15 років позбавлення волі.
Згідно ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 01.03.2016 року зараховано строк перебування під вартою в строк відбування покарання, а саме 10 місяців 7 днів.
Згідно ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 11.02.2019 року невідбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 10.03.2007 року.
Станом на 24грудня 2019 року ОСОБА_4 відбув 13 років 8 місяців 15 днів призначеного судом покарання, що становить 3/4 частини призначеного строку покарання.
З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 10.03.2007 року. Під час перебування в УВП № 1 м. Вінниці з14.03.2007 року по 29.01.2008 року порушень режиму утримання не допускав, заохочень та стягнень не мав. З 29.01.2008 року відбував покарання в ДУ «Літинська ВК (№123)»за час відбування покарання мав 3 заохочення та 6 стягнень. З 24.12.2013 року по 11.07.2014 року знаходився на лікуванні в ДУ « Кременчуцька ВК (№ 69)», де мав 1 заохочення, стягнення не застосувавалися.11.07.2014 року повернутий до ДУ «Літинська ВК (№123)», де мав 3 заохочення та 2 стягнення. За увесь час відбування покарання 8 разів допускав грубі порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, суворої догани, а також поміщення в ДІЗО.
З 05.03.2019 року відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». По прибуттю в установі після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених був працевлаштований на контрагентському об`єкті ТОВ «Вінницька птахофабрика» в м. Ладижин. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, але під постійним контролем зі сторони адміністрації установи.
Проявляє соціально корисну ініціативу, але участі в суспільному житті відділення не приймає. Уникає виконання робіт із самообслуговування, санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, намагається підтримувати належний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, використовує їх за призначенням, але не завжди здійснює за ними належний догляд. Законні вимоги персоналу виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. Готовності до самоскерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє.
Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».
Вину в скоєному визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.
З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_4 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Саме лише твердження ОСОБА_4 про те що, він довів своє виправлення, не узгоджується з висновком адміністрації установи, оскільки засуджений під час перебування у виправній колонії, не довів свого виправлення і тому застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, оскільки, допускав грубі порушення умов відбування покарання, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд находить, що вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою не довів виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя