ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/378/20 Справа № 192/1683/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції,
захисника: ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та застосувати до нього положення ст.82 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначає, що у вільний від роботи час цікавиться різною літературою та займається спортивно-культурним розвитком своєї особистості, приймає участь у благоустрої спального приміщення та побутових кімнат. Зазначає, що його поведінка характеризується, як посередня та самокерована, правослухняна, порядку виконання режиму утримання дотримується, закінчив навчання за професією токар, має 2 заохочення та не має стягнень.

Просить суд врахувати його щире каяття та визнання вини у вчиненні злочину, докори сумління за спричинені потерпілим збитки, а також, прагнення виправитися.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд обґрунтовуючи своє рішення, зазначив, що наявні матеріали справи не підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, оскільки він має лише два заохочення, посередньо характеризувався, не приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи засудженого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно з вимогами ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі та стали на шлях виправлення, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та лише після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом умисний тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

На переконання колегії суддів, при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції в повній мірі дотримався наведених вимог закону, повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження, та дійшов обґрунтованих висновків про те, що ОСОБА_6 на даний час не став на шлях виправлення, а тому, застосування до нього положень ст.82 КК України є передчасним.

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , судом враховано те, що засуджений за весь період відбування покарання характеризувався посередньо.

Згідно довідки про заохочення та стягнення вбачається, що ОСОБА_6 має два заохочення, стягнень немає, не приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Тому така поведінка засудженого не дає суду підстав для визначення, що засуджений став на шлях виправлення, з чим погоджується і колегія суддів.
Крім того, згідно характеристики, наданої на засудженого ОСОБА_6 , 06.09.2019 року комісією установи відмовлено у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст.82 КК України.
Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстав для застосування ст. 82 КК України щодо ОСОБА_6 немає.

При цьому, колегія суддів зауважує, що наявність 2 заохочень, з урахуванням інших встановлених судом обставин, а саме того, що він неодноразово судимий, раніше до засудженого було застосовано умовно- дострокове звільнення та він знову скоїв умисний корисний злочин, на виправлення засудженого не вказують.

На думку колегії суддів, заміна призначеного покарання на більш м"яке на цій стадії відбування покарання не буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що не суперечать фактичним обставинам провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованність оскаржуваного рішення, яке скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4