ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2146/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/137/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000370 від 01 серпня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 за п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вілія Шумського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 12.07.1995р. Військовим судом західного регіону України за п.«а» ст.93, ч.3 ст.142, ст.120, ст.42 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 11.11.2010р. Шумським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 01.06.2011р. Шумським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі;

4) 24.04.2014р. Шумським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

5) 15.08.2018р. Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, -

визнано винуватим у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

- за п.13 ч.2 ст.115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за попереднім вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 серпня 2018 року за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, більш суворим за даним вироком, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 01 серпня 2018 року.

Зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 01 серпня 2018 року по день набрання даним вироком законної сили включно день за день.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів та арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 серпня 2018 року.

Згідно вироку суду, 31 липня 2018 року приблизно о 21 годині між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перебували на подвір`ї житлового господарства, розташованого в АДРЕСА_1 , розпочалася сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, в ході якої ОСОБА_9 наніс один удар правою ногою та один удар лівою рукою в обличчя ОСОБА_7 .. Після цього, у ОСОБА_7 , який обурився зухвалою поведінкою ОСОБА_9 , виник злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , реалізовуючи який ОСОБА_7 , маючи незняту тане погашену судимість за вчинення умисного вбивства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи розлюченим на ОСОБА_9 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 ,з мотиву помсти, взяв у праву руку кухонний ніж, який лежав на поверхні етонних сходів і наніс ним один удар в ліву половину передньої поверхні грудей ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини передньої поверхні грудей з ушкодженням перикарда (серцевої сорочки), та міжшлуночкової перегородки серця, що супроводжувалось накопиченням крові в порожнині серцевої сорочки (гемоперикардом) та призвело до тампонади серця кров`ю, що стало причиною смерті потерпілого ОСОБА_9 , тобто вбив його, вчинив вбивство ОСОБА_9 ...

Потім, ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.185, 186 КК України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, умисно, з корисливих мотивів, підійшов до трупа ОСОБА_9 та із сумки, належної ОСОБА_9 , яка знаходилася неподалік, повторно викрав грошові кошти в сумі 574 грн, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не наводячи аргументованих доводів незаконності судового рішення, вважає вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року необґрунтованим та не підтвердженим обставинами кримінального провадження, з мотивів недотримання вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та уточнив, що він просить змінити вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року і пом`якшити призначене йому покарання у зв`язку з тим, що він повністю визнає свою вину, розкаюється і має поганий стан здоров`я; прокурора, який вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, а обране покарання таким, що повністю відповідає ступеню тяжкості і особі обвинуваченого і тому просить залишити його без зміни, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, досудове та судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таких порушень цього закону, які були б істотними та потягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів суд зробив на підставі ретельно досліджених в судовому засіданні і детально викладених у вироку доказів.

Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_10 в умисному вбивстві ОСОБА_9 , суд у вироку належним чином проаналізував показання допитаних в судовому засіданні обвинуваченого, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також протоколи слідчих процесуальних дій і висновки судово-медичних експертиз, які, у своїй сукупності, доводять винність обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України.

Так, допитаний у судді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в умисному вбивстві ОСОБА_9 , детально розповів обставини, за яких у них з потерпілим розпочався конфлікт; пояснив мотиви своїх дій; вказав місце де він взяв ніж, який використав як знаряддя злочину і як завдав цим ножем удар ОСОБА_9 .. При цьому, ОСОБА_7 ствердив, що він усвідомлював, що заподіяв смерть ОСОБА_9 і, взявши його сумку, витягнув з неї гроші в сумі 574 грн., які в подальшому віддав ОСОБА_11 , якій зізнався у вчиненому.

З показань свідка ОСОБА_11 суд встановив, що 31 липня 2018 року ввечері вона, повернувшись з магазину до дому ( АДРЕСА_1 ) на порозі будинку помітила чоловіка, який лежав лицем до землі, а ОСОБА_7 в будинку розпалював пічку і розповів їй, що це він вбив цього чоловіка ножем, який вона залишила на сходах будинку. Також підтвердила, що ОСОБА_7 віддав їй 574 грн., після чого вона побігла до сусідів викликати швидку медичну допомогу та поліцію.

Отримані від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 574 грн. ОСОБА_11 добровільно видала слідчому, про що свідчить протокол добровільно наданих предметів та речей від 01 серпня 2018 року.(т.2 а. п.49)

Про вбивство ОСОБА_7 ОСОБА_9 ОСОБА_11 розповіла своїм сусідам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , що останні, будучи допитані як свідки, підтвердили в суді першої інстанції.

Також, відомі їй обставини щодо вбивства ОСОБА_9 свідок ОСОБА_11 відтворила під час проведення слідчого експерименту 12 жовтня 2018 року. (т.2 а. п.56-59, т.3 а .п35)

Показання обвинуваченого та свідків, які ретельно були досліджені судом першої інстанції, об`єктивно стверджуються іншими доказами.

Зокрема, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04 вересня 2018 року ОСОБА_7 , в присутності адвоката, деталізував свої показання та наочно відтворив усі обставини вчиненого ним злочину, показавши як саме наносив удар кухонним ножем ОСОБА_9 та викрав із його сумки грошові кошти. При цьому, ОСОБА_16 зазначив, що він свідомо наносив удар ножем у ліву частину грудної клітки, усвідомлюючи, що там знаходиться серце і він може в нього влучити. (т.2 а. п.109-116, т. 3 а. п.35)

З дослідженого судом першої інстанції протоколу огляду місця події від 01 серпня 2018 року встановлено, що на території господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_1 виявлено тіло ОСОБА_9 (т.2 а. п.13-30 т.3 а. п.34)

Висновком судово-медичної експертизи від 06 вересня 2018 року № 586, яка була предметом дослідження суду першої інстанції, підтверджено, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючого поранення лівої половини передньої поверхні грудей з ушкодженням перикарда (серцевої сорочки) та міжшлуночкової перегородки серця, що супроводжувалось накопиченням крові в порожнині серцевої сорочки та привезло до тампонади серця кров`ю. Морфологіні особливості вказаної рани в сукупності вказують на те, що зазначене вище поранення грудей спричинене колючо-ріжучою дією гострого предмета, з властивостями леза і спинки, що притаманна типовому клинку ножа. (т.2 а. п.125-129)

Під час огляду речових доказів у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вказав на ніж, яким він вбив ОСОБА_9 .

По справі проведено ряд судово-медичних експертиз, предметом яких було дослідження приналежності взірців крові та епітальних тканин, виявлених на місці вчинення злочину та відібраних у обвинуваченого ОСОБА_7 , результати яких також, в поєднанні з іншими доказами по справі підтверджують причетність ОСОБА_7 до вбивства ОСОБА_9 ..

Усі експертні висновки виконані на високому професійному рівні, спеціалістами, що мають значний стаж роботи в галузі експертної діяльності і сумнівів у їх достовірності не викликають, а тому місцевий суд правильно зіслався на них, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_17 у вчиненні злочину.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд належним чином дослідив мотив вчиненого ОСОБА_7 злочину і, врахувавши обставини, за яких виник конфлікт між обвинуваченим та потерпілим; спосіб та знаряддя вчиненого злочину, а саме використання кухонного ножа і свідоме завдання удару в серце; поведінку ОСОБА_7 після вчинення злочину, який усвідомлюючи, що заподіяв смерть ОСОБА_9 не прийняв заходів для надання йому допомоги, а викрав його гроші, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про умисний характер дій обвинуваченого.

Аналіз доказів, які досліджувались судом першої інстанції, дає колегії суддів підстави для висновку, що всі вони об`єктивно узгоджені між собою, зібрані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому є належними та допустимим.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про неналежне виконання своїх обов`язків адвокатом ОСОБА_8 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, остання приймала участь у всіх процесуальних діях під час досудового розслідування, а також брала безпосередню участь в суді першої інстанції, надаючи кваліфіковано правову допомогу підзахисному, про що свідчить матеріали кримінального провадження та звукозапис судового засідання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо поганої якості правової допомоги зі сторони адвоката ОСОБА_8 носять надуманий характер і не підтверджуються жодними доказами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що досліджені судом першої інстанції докази, у своїй сукупності, свідчать про те, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_17 в умисному вбивстві ОСОБА_9 , вчиненому особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, та повторно вчиненій крадіжці.

Підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних досудовим слідством та досліджених судом першої інстанції доказів щодо доведеності вини ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених п.13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.185 КК України, в колегії суддів немає. Обґрунтованих доводів з цього приводу не наведено як в апеляційній скарзі, так і безпосередньо під час перегляду вироку в апеляційному порядку.

Покарання ОСОБА_7 обрано у відповідності до вимог ст.65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про особу винного та всіх обставин справи, з якої слідує, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення умисного вбивства, і маючи непогашену та не зняту судимість, знову вчинив умисний злочин, який є особливо тяжким.

При цьому, суд врахував як пом`якшуючи обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, так і обтяжуючі покарання обставини рецедив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведених обставин суд першої інстанції обґрунтовано мотивував своє рішення щодо необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Жодних доказів про незадовільний стан здоров`я, що могло бути підставою для пом`якшення призначеного покарання, як про це вказує обвинувачений в суді апеляційної інстанції, останнім не наведено.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі повністю відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, узгоджується із санкціями статей обвинувачення і є достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Вирок суду є обґрунтованим і законним. Будь-яких передбачених ст.409 КПК України підстав до його скасування, про що ставить питання апелянти, не виявлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Збаразького районного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.