Справа № 703/1184/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0000644 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про накладення арешту на майно,

встановив:

Слідчий ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 вніс погоджене з прокурором клопотання про накладення арешту на автомобільний причіп, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 з порізаними стовбурами дерев діаметром близько 7-10 см. та 15-20 см., породи клен та граб, які перевозив ОСОБА_4 .

За вказаним фактом 17 квітня 2020 року СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до ЄРДР за №0000644 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Працівникам поліції ОСОБА_4 і ОСОБА_6 пояснили, що дрова вони назбирали на узбіччі дороги між с. Текліне і с. Балаклея Смілянського району, які залишилися там після обрізки дерев працівниками Черкаського автодору, ніякої порубки лісу вони не вчиняли.

В подальшому причіп і деревина були вилучені протоколом огляду місця події та постановою від 17 квітня 2020 року визнані речовим доказом і приєднані до кримінального провадження.

Посилаючись на те, що вилучений причіп являється знаряддям вчинененого кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди і надалі може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просив накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив задовольнити його з наведених у ньому підстав, володілець майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання і пояснив, що дрова він разом із батьком назбирали на узбіччі дроги, які були залишені після благоустрію проїзної частини. Ніякої незаконної порубки лісу він не здійснював.

Заслухавши думку слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що в клопотанні належить відмовити з наступних підстав.

У відповідності з витягом з ЄРДР, кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим у клопотанні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Підставою звернення до суду з наведеним клопотанням слідчим визначено те, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучений причіп і деревина є доказом злочину і цей доказ відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

У відповідності з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підтвердження викладеного в клопотанні слідчим надано протокол огляду місця події, у відповідності з яким 17 квітня 2020 року було виявлено та вилучено автомобільний причіп д.н.з. НОМЕР_1 , невстановлену кількість деревини, постанову про визнання предметів речовим доказом від 17 квітня 2020 року, пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_6 .

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту, вважаю, що вони не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на вилучене майно.

Слідчим не надано доказів того, що це майно є чи може бути об`єктом вчинення кримінального правопорушення. Перевезення зазначеної кількості і характеристики деревини без відповідних документів саме по собі не є кримінальним правопорушенням в розумінні ч. 1 ст. 246 КК України.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 причетний до незаконної порубки дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, до клопотання не приєднано.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що слідчим не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що існують ризики можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, в клопотанні належить відмовити в повному обсязі.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності з ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 173 КПК України,

ухвалив:

Відмовити слідчому СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в клопотанні про накладення арешту на майно: автомобільний причіп д.н.з. НОМЕР_1 , з порізаними стовбурами дерев, діаметром 7-10 см. та 15-20 см. в кримінальному провадженні №0000644 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1