Справа № 630/543/16-к
Провадження 1-кп/635/243/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Кас? ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005382 від 09.10.2014 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
в судовому засіданні стороною захисту повторно подано клопотання про призначення в справі повторної комісійної судово-медичної експертизи, на вирішення експертів сторона захисту просить поставити наступні запитання:
1. Яка причина смерті гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?
2. Який час настання смерті гр. ОСОБА_8 .?
3. Чи маються об`єктивні медичні (в тому числі і судово-медичні) дані щодо реального проведення реанімаційних дій стосовно хворого ОСОБА_8 .?
4. Чи були (в разі встановлення факту їх проведення) своєчасними, адекватними, повними та правильними реанімаційні заходи вжиті медичними працівниками при виявлені відсутності дихальної та серцевої діяльності хворого ОСОБА_8 , якщо ні, то який порядок та об`єм реанімаційних заходів повинен був здійснений медичним персоналом?
5. Який проміжок часу може пройти з моменту розриву посттравматично деформованої стінки задньої носової артерії до моменту початку розвитку механічної асфіксії та настання смерті.
6. Чи міг ОСОБА_8 , зважаючи на його післяопераційний стан та розвиток гірофузної кровотечі, чинити цілеспрямовані дії (кричати, кликати на поміч, рухатись), якщо так, то який проміжок часу?
7. Чи можливо було-б, в разі своєчасного виявлення розриву посттравматично деформованої стінки задньої носової артерії, розвитку відстроченої профузної кровотечі та вжиття адекватних лікувальних заходів запобігти наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 .?
8. Які тілесні ушкодження виявлені на трупі гр. ОСОБА_8 , яка їх локалізація, ступінь тяжкості та яке з виявлених тілесних ушкоджень перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .?
9. В разі наявності посттравматичного пошкодження гратчастої кістки (з попередньо анатомічно-зміненою будовою як в наслідок її сформованої посттравматичної деформації), чи можливо було, сторонньому спостерігачу, який не має знань в сфері медицини, встановити таке пошкодження?
10. Чи у всіх випадках отримання описаної вище і в судово-медичних експертизах травми наслідком є настання смерті постраждалого?
В якості основних доводів на обґрунтування поданого клопотання захисник зазначає, що в справі проведено ряд експертиз, в тому числі комісійну і додаткову комісійну, при цьому на думку захисника постанови про призначення таких експертиз слідчим не були вмотивовані і не було зазначено, що саме викликало сумніви слідчого у висновках попередніх експертиз. Між тим, як зазначає сторона захисту, детально не проведено дослідження щодо точного часу смерті ОСОБА_8 не проведено, не встановлені причини відсутності у нього блювотного рефлексу, зазначається про упередженість експерта отоларинголога з тих мотивів, що робоче місце експерта розміщено в одній будівлі лікарні, в якій помер ОСОБА_8 . Крім того, стороною захисту звернуто увагу на деталі, викладені у різних висновках експертів щодо причин смерті. Також сторона захисту вважає, що експерти Харківської області не можуть бути об?єктивними з причин тісних професійних зв?язків з діючими лікарями, що надавали медичну допомогу потерпілому, а тому експертизу слід проводити в Державній установі «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров?я України».
Обвинувачений підтримав подане захисником клопотання.
Прокурор, потерпілий та представник потерпілого просили суд відмовити в задоволенні поданого клопотання за відсутності підстав.
Вислухавши в судовому засіданні доводи учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.
При проведенні досудового розслідування отримано декілька судово-медичних експертиз.
Частиною 1 ст. 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
При призначенні експертиз положення ст. ст. 242 та 244 КПК України виконані, в тому числі виконані приписи закону щодо обов?язковості з?ясування причин смерті, а висновки експертів не суперечать положенням ст. ст. 101, 102 КПК України.
Підстави проведення судової експертизи в суді визначені частинами 1 та 2 ст. 332 КПК України, згідно якої під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.
Слід також враховувати, що відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від26.12.2012 № 1950/5) визначено пунктом 1.2.13. наступне: згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи. Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.
Доводи сторони захисту щодо упередженості експертів суд вважає такими, що ґрунтуються на загальних даних і не містять конкретної інформації щодо упередженості, тому по своїй суті є припущеннями.
Посилання на неповноту висновків не ґрунтуються на об`єктивних даних, оскільки експертиз містять обґрунтування та відповіді на поставлені запитання, які є зрозумілими.
Стосовно змісту висновків експерта суд повинен дати свою оцінку виключно у нарадчій кімнаті після закінчення дослідження обставин справи та перевірки їх доказами. Під час же судового слідства і до його закінчення, висновки суду про те, що існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності повинні ґрунтуватися на вочевидь явних фактах, які не викликають жодного розумного сумніву і приводять до однозначного і безспірного висновку. Проте стороною захисту в своїх доводах таких фактів не наведено, а деталям висновків експерта суд має можливість дати свою оцінку без проведення повторної експертизи іншою експертною установою і для цього відсутня потреба допиту експертів у судовому засіданні. Крім того, посилання на те, що призначення декількох експертиз стали невмотивовані сумніви слідчого у висновках попередніх експертиз є надуманими твердженнями сторони захисту, які не ґрунтуються на об?єктивних даних. Аналіз іншим доводам сторони захисту суд не має права давати без оцінки доказів, але на цій стадії такі дії суду є недопустимими, однак такі доводи не є очевидної підставою для призначення повторної експертизи.
Суд також враховує положення ст. 350 КПК України, яка визначає, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
Матеріали справи містять відомості про те, що стороною захисту таке клопотання подавалось і судом було відмовлено в його задоволенні без виходу до нарадчої кімнати. Нове клопотання не ґрунтується на інших підставах, а є точною копією попереднього клопотання, що свідчить про відсутності у сторони захисту права на подачу такого клопотання відповідно до закону.
Підсумовуючи викладені судом осбтавини та мотиви, суд вважає необхідним відмовити захиснику в задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.
Керуючись ст. ст. 332, 350 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
в задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 , поданого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи відмовити.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: