Справа № 161/5233/20
Провадження № 1-кс/161/2546/20
У Х В А Л А

м. Луцьк 07 квітня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 01.04.2020р. за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2020 в період часу з 18 год. 30 хв. по 19 год. 15 хв., невстановлена особа, діючи умисно з корисливих мотивів та керуючись метою заволодіння чужим майном із сумки, яка знаходиться в гардеробі ЗОШ №18 по пр. Відродження, 20а в м. Луцьку, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки "Xiomi Redmi Note 7", імей №1: НОМЕР_1 , імей№2: НОМЕР_2 , чим завдала потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 4000 гривень.

04.03.2020 слідчим відділом Луцького ВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000839 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході огляду місця події від 01.04.2020 проведеного за адресою: АДРЕСА_2 в гр. ОСОБА_6 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 7», імей №1: НОМЕР_3 , імей №2: НОМЕР_4 , який поміщено у спец. пакет №INZ1063718.

Постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП ОСОБА_3 від 02.04.2020 року вищевказані речі визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В судове засідання не прибув слідчий, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі; клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Власник майна у судове засідання не з`явився, водночас, просив розглядати справу без його участі, клопотання не заперечував.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події від 01.04.2020, проведеного по вул. Грибоєдова, 2/407 в м. Луцьку, а саме: мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 7», імей №1: НОМЕР_3 , імей №2: НОМЕР_4 , який поміщено у спец. пакет №INZ1063718.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1