Справа № 567/306/20
У Х В А Л А

08.04.2020 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю скаржника ОСОБА_3

представника скаржника ОСОБА_4

слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0006717 від 04 листопада 2019 року за ч.1 ст.125 КК України

встановив:

13.03.2020 до Острозького районного суду Рівненської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0006717 від 04 листопада 2019 року за ч.1 ст.125 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що 04.03.2020 її представником було отримано постанову слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, яку вона вважає незаконною та необґрунтованою оскільки в мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчий зазначає її як дружину потерпілого ОСОБА_7 , яку було допитано в якості потерпілої. Зазначає, що вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки вона перебуває у статусі заявника, однак її чоловіка було визнано недієздатним і вона є його опікуном, проте її не було наділено процесуальним становищем потерпілого по даному кримінального провадження, що б надало їй можливість підтримання приватного обвинувачення, подання клопотань, отримання належної правничої допомоги. Окрім того, постанова містить ряд недоліків.

В судовому засіданні скаржник та її представник скаргу підтримали з підстав викладених в ній, просили скасувати постанову слідчого від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження розпочатого за заявою ОСОБА_3 .

Просить поновити строк оскарження зазначеної постанови, оскільки представник її отримала лише 04.03.2020.

В судовому засіданні слідчий СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 просить в задоволенні скарги відмовити у зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження були відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 визнана опікуном ОСОБА_7 , тому їй відмовляли у задоволенні клопотань, оскільки по даному кримінальному провадженні вона перебувала у статусі заявника.

Прокурор в судовому засідданні вказує на те, представник скаржника попередньо не зверталася з клопотанням щоб поновити строк оскарження зазначеної постанови, оскільки представник її отримала лише 04.03.2020. Вважає, що скаргу слід повернути як таку, яка подана після закінчення строку на її оскарження.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, думку слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що скаргу слід задоволити з таких підстав.

-----

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2019 слідчим СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0006717 від 04.11.2019 за ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення

З повідомлення Острозького ВП ГУ НП в Рівненської області від 21.01.2020 встановлено, що ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні перебуває у статусі заявника, тому їй відмовлено у задоволенні клопотання.

У відповідності до норм КК України складом злочину визначається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Частиною 1, 2 ст. 223 КПК України передбачено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Досудове розслідування визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною, тобто коли виконані вимоги ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ст.ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44цього Кодексу. (ст. 59 КПК України)

Згідно з положенням ст.44 КПК України якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник. Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.

У відповідності до ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених зокрема ст. 125 КК України.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а в разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Дослідивши постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2019 на предмет обґрунтованості, слідчий суддя вважає, що дана постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства виходячи з наступного.

Постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2019 представником заявника ОСОБА_4 було отримано 04.03.2020. Жодних відомостей про те, що заявником отримана зазначена постанова раніше ні слідчим, ні прокурором не надано, тому слідчий суддя рахує, що відповідно до ч.1 ст. 304 КПК заявниця не пропустила строк оскарження зазначеної постанови.

В ході досудового слідства у зв`язку з встановленням певних обставин та з метою захисту прав недієздатної потерпілої особи та встановлення й притягнення винних осіб до передбаченої кримінальним законодавством відповідальності, проводилися необхідні слідчі дії та призначено експертизу.

Однак, з матеріалів провадження встановлено, що в постанові слідчого від 28.12.2019 вказано, що під час досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_3 , проте з повідомлень Острозького ВП, постанови про відмову в задоволенні клопотання від 27.12.2019 встановлено, що остання по вказаному кримінальному провадженні перебуває у статусі заявника, а не потерпілої чи законного представника потерпілого, як це передбаченого нормами чинного КПК України у разі призначення її опікуном недієздатного потерпілого.

З рішення Рівненського міського суду Рівненської області №569/3735/19 від 16.12.2019 встановлено, що ОСОБА_7 , було визнано недієздатним, а ОСОБА_3 було призначено його опікуном, і такий факт може призвести до прийняття рішення слідчим, прокурором про визнання ОСОБА_3 потерпілою особою по кримінальному провадженню № 0006717, внесеного в ЄРДР 04.11.2019, за ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_7 є недієздатною особою.

Згідно статті 44 КПК України, якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник. Як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний. Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику. У разі якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим з числа осіб, зазначених у частині другій цієї статті. Законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 зверталася до слідчого з питанням про визнання її потерпілою чи законним представником потерпілого по кримінальному провадженню, а також у зв`язку з тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що суперечать діючому законодавству та матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя, вважає можливим скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2019.

Аналізуючи доводи ОСОБА_3 , у тому числі в інтересах недієздатного ОСОБА_7 в поданій скарзі, слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові слідчого від 28.12.2019 не надано обґрунтування підстав закриття кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України через встановлену відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не було визнано стороною кримінального провадження, їй не було роз`яснено її прав та обов`язків, не було надано можливості звертатися до слідчого, прокурора чи суду з клопотаннями по даному кримінальному провадженні, а відтак постанова прийнята без врахування фактичних обставин кримінального провадження, тому наявні підстави стверджувати про її передчасність, неповноту та необґрунтованість.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищенаведеного, врахувавши те, що слідчим в порядку, встановленому законом, в повному об`ємі не з`ясовано обставини кримінального провадження, висновок, наведений в постанові від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження є необґрунтованими та передчасними, тому слідчий суддя приходить до висновку що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

постановив

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 04 листопада 2019 року за ч.1 ст.125 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 від 28 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0006717 від 04 листопада 2019 року за заявою ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений 10 квітня 2020 року о 11 год. 20 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1