Справа № 161/1672/20
Провадження № 1-кп/161/469/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 квітня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003101 від 19.08.2019, який надійшов до суду 31.01.2020 від Луцької місцевої прокуратури, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. м.Луцьк, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 18.08.2019, близько 21 год. 00 хв., перебуваючи на коридорі дев`ятого поверху першого під`їзду багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар невстановленим гострим предметом з колюче ріжучими властивостями у ліве стегно ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді рани на зовнішній поверхні лівого стегна, яке згідно висновку судово-медичного експерта за №566 від 30.08.2019 виникло в результаті травмуючої дії гострого предмета з колюче ріжучими властивостями, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для його загоєння необхідний час більше шести діб.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Суду дав показання про те, що дійсно він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті, в ході конфлікту, умисно наніс ОСОБА_4 один удар гострим предметом у ліве стегно, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся. При вирішенні цивільного позову поклався на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт нанесення йому легких тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 при обставинах місця, часу та у спосіб, вказаних в обвинувальному акті. Наполягає на суворому покарані обвинуваченого. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілим, має постійне місце проживання, є особою молодого віку, на утриманні одна малолітня дитина, на даний час не працює, потерпілий наполягає на суворому покарані, а тому, врахувавши наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_8 8 000 грн. завданої моральної шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан обвинуваченого, який не працює, а також виходив із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого ОСОБА_4 та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках. У задоволенні решти позовних вимог, в тому числі про стягнення витрат на правову допомогу, які не підтверджені документально, слід відмовити.

На підставі ст.ст.100 ч.9, 124 ч.2 КПК України суд вирішує долю речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, на думку суду, підлягає стягненню із обвинуваченню сума процесуальних витрат за проведення судової комплексної імунологічної та трасологічної експертизи (висновок експерта №96/338 від 30.09.2019), оскільки її проведення було безпосередньо пов`язане із пред`явленим обвинуваченням за ч.2 ст.125 КК України.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 371, 374 КПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_4 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 коп. завданої моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази:

-фрагмент марлевої серветки зі зразком крові гр. ОСОБА_4 та контрольний фрагмент марлевої серветки; фрагмент марлевих серветок зі змивами та контрольний фрагмент марлевої серветки, які знаходяться у спеціалізованих пакетах Експертної служби МВС України №3815535; №3815536; №3815537; №3815538 - знищити;

-предмет схожий на ніж конфіскувати;

-дверне око, яке знаходиться у спеціалізованому пакеті Експертної служби МВС України №2271825 повернути за належністю законному володільцеві потерпілому ОСОБА_4 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової комплексної імунологічної та трасологічної експертизи (висновок експерта №96/338 від 30.09.2019) у сумі 3 528 (три тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн. 21 коп.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий