В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 936/292/20

Провадження № 1-кп/936/56/2020

10.06.2020 р. смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
інші учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 24.02.2020 р., щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2020 року, близько 13.00 год., по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_4 , у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів руками та металевою кришкою каструлі по різних частинах тіла своєї сестри потерпілої ОСОБА_6 . У результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій було заподіяне умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що 28 лютого 2020 року спричинило смерть потерпілої.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 30 від 30.03.2020 р. смерть потерпілої ОСОБА_6 настала від тупої травми черева, голови, яка супроводжувалася забоєм головного мозку, субарахноїдальним крововиливом, розривом селезінки, що ускладнилося набряком та вклиненням речовини головного мозку, шоком, що і стало безпосередньою причиною смерті потерпілої.
Характер умисних дій обвинуваченого ОСОБА_4 та локалізація завданих ним тілесних ушкоджень потерпілій свідчать, що умислом обвинуваченого охоплювалося спричинення потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному звязку з настанням смерті потерпілої.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у злочині передбаченому ч.2 ст. 121 КК України, покаявся.
З`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, котрі просили визнати недоцільним дослідження всіх обставин справи, які визнаються обвинуваченим, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши положення статті 349 КПК України, що у випадку ухвалення вироку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд визнав, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.
Відповідно до ч.2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до ч.3 статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості злочину, особу винуватого та обставини які обтяжують і пом`якшують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, у відповідності з п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнав щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно п.13 ч.1 ст. 67 КК України, суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Суд бере до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на час судового розгляду на підставі ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості. Проте, його особу характеризує, те, що раніше він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі: вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 10.07.2007 р. його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, тобто за вбивство, вчинене з необережності, до покарання у вигляді трьох років обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків йому було призначене покарання у виді чотирьох років обмеження волі. Цим вироком суду обвинувачений був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки на підставі ст. 75 КК України.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, яка міститься в досудовій доповіді Воловецького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області № 39/4/887-20 від 28.05.2020 р., згідно з якою обвинувачений не одружений, із середньою освітою, не має постійного місця роботи або стабільних джерел доходів, проживає з матір`ю, стосунки в сім`ї мають негативний характер, оскільки постійно виникають сварки та конфлікти, обвинувачений схильний до вживання алкогольних напоїв. Протягом 2019 року систематично притягався до адміністративної відповідальності, зокрема: 20.06.2019 р. за ч.1 ст. 178 КУпАП; 26.06.2019 р. за ч.1 ст. 175-1 КУпАП; 09.07.2019 р. за ч.1 ст. 178, ч.1 ст. 173-2 КУпАП; 14.07.2019 р. за ч.2 ст. 178 КУпАП; 07.08.2019 р. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП; 26.09.2019 р. за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
Орган пробації вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого, його способу життя, історії правопорушень, а також високої ймовірності вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який неодноразово вчиняв насильство в сім`ї, за що притягався до адміністративної відповідальності на підставі ст. 173-2 КУпАП, та сукупність встановлених обставини справи, суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання в місцях позбавлення волі, а тому він не може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, яке до нього вже застосовувалося.
На підставі встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати покарання в межах, визначених санкцією ч.2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальних витрат немає.
Речові докази: металева каструля з кришкою, які поміщені в спеціальний пакет № 7257352, штани обвинуваченого ОСОБА_4 , які поміщені в спеціальний пакет № 7257097 підлягають знищенню.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочині, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.
Речові докази: металеву каструлю з кришкою, які поміщені в спеціальний пакет № 7257352, штани обвинуваченого ОСОБА_4 , які поміщені в спеціальний пакет № 7257097 знищити.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Воловецький районний суд.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1