Житомирський апеляційний суд
Категорія зап. захід Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.12.2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Узбекистан, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючого, останнє фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000155

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.12.2019 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .

Вважає оскаржувану ухвалу такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Зазначає, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не продовжувався, а тому слідчий суддя при постановлені ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 після закінчення строків досудового розслідування, допустив порушення вимог КПК України.

Вказує, що слідчим суддею не вмотивовано, чому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 3 січня 2020 року (включно), без визначення розміру застави, що не відповідає вимогам ч.3 ст.197 КПК України.

Посилається на те, що під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 в судовому засіданні не здобуто доказів, які би безумовно свідчили про необхідність продовження строку тримання підозрюваного.

Звертає увагу, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, а саме: він є громадянином України, має постійне місце проживання на території м. Києва, одружений, на утриманні має малолітніх дітей.

Окрім того, на даний час дружина ОСОБА_7 тяжко хворіє і потребує негайного стаціонарного лікування, проте у зв`язку з тим, що остання утримує дитину віком 3 місяці, позбавлена можливості пройти це лікування, що підтверджується медичними довідками, які знаходяться в матеріалах справи.

Зазначає, що згідно матеріалів клопотання, строк досудового розслідування закінчується 16.11.2019 року. 31.10.2019 року стороною обвинувачення надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення відповідно до вимог ст.290 КПК України. Отже строк досудового розслідування у відповідності до вимог ч.3 ст.219 КПК України у кількості 17 днів ( з 31.10.2019 по 16.11.2019), не включається у строк досудового розслідування, продовжується з 17.11.2019року та закінчується 03.12.2019року, що не було враховано слідчим суддею.

Вказує, що слідчим суддею, при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.12.2019 року частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 .

Продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 03.01.2020 року (включно), без визначення розміру застави.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до КК України, передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі. ОСОБА_7 не має зареєстрованого місця проживання на території України, не має офіційного працевлаштування, не має постійного джерела доходів та під загрозою покарання існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством день, час та місці у ОСОБА_10 , у зв`язку із розподілом сфер впливу, виник злочинний умисел, направлений на організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, в невстановлений слідством день, час та місці запропонував раніше знайомим ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вчинити умисне вбивство ОСОБА_11 , на що вони погодилися.

Взявши на себе організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , ОСОБА_10 розробив план вчинення злочину, відповідно до якого вирішив залучити виконавцями умисного вбивства ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , розподіливши при цьому між ними обов`язки.

На пропозицію ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 погодилися і тим самим вступили у попередню злочинну змову, направлену на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, під час зустрічей, у заздалегідь визначених місцях, ОСОБА_10 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 розробили план, розподілили ролі.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на виконання умисного вбивства ОСОБА_11 , в невстановлений слідством день, час та місці ОСОБА_10 без передбаченого законом дозволу незаконно придбав вогнепальну зброю - автомат Калашнікова 5.45 мм, яку у подальшому незаконно зберігав та перевозив територією України.

Не припиняючи свої злочинні дії, спрямовані на виконання умисного вбивства ОСОБА_11 , ОСОБА_10 незаконно придбав вогнепальну зброю - автомат Калашнікова 5.45 мм, у невстановленому місці незаконно передав ОСОБА_7 та ОСОБА_12 для реалізації свого злочинного умислу, направленого на виконання умисного вбивства ОСОБА_11 .

Після чого, відповідно до раніше узгоджених дій, 15.05.2019 близько 22-00 години ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 зустрілися у невстановленому слідством місці, звідки ОСОБА_7 та ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, для виконання розробленого раніше ними плану, на раніше заготовленому мотоциклі «Suzuki» проїхали до території ФОП « ОСОБА_13 » по АДРЕСА_2 , де останні, з урахуванням обстановки вибрали зручне місце для вчинення злочину.

Після цього, ОСОБА_12 , дочекавшись зручного моменту для виконання своєї частини раніше узгодженого плану, здійснив декілька пострілів із невстановленої вогнепальної зброї у бік ОСОБА_11 і таким чином умисно вбив останнього за попередньою змовою групою осіб.

Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок ушкодження оболонок і речовини головного мозку, багатоуламкових переломів склепіння черепа, відкритої черепно-мозкової травми.

Згідно повідомлення про змінену підозру від 30.10.2019 року ОСОБА_7 підозрюється у тому, що своїми умисними діями, які виразились у виконанні умисного вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненими за попередньою змовою групою осіб - вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.199 КПК України у випадку виникнення необхідності продовження строку тримання особи під вартою, прокурором, або слідчим за погодженням з прокурором подається клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Згідно ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з матеріалів провадження, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий виклав обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і тому подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим, а також зазначив обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

Слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст.177,178,199 КПК України, встановив, що підозра, висунута ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики існують та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

Висновок слідчого судді щодо обґрунтованості висунутої стосовно ОСОБА_7 підозри підтверджуються наданими доказами та стороною захисту не спростовується.

Заявлені слідчим ризики, відповідно до положень ст.177 КПК України, не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_14 щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Наявність тих обставин, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання на території м. Києва, одружений, на утриманні має малолітніх дітей, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні (умисне вбивство, вчинене за попередньою змовою групою осіб), суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, в разі визнання його винним, на думку колегії суддів, свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про підвищену суспільну небезпечність його особи, існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості вчинення ним кримінальних правопорушень, пов`язаних з насильством та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, при прийнятті оскаржуваного рішення перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні. Дослідивши та оцінивши усі обставини вказаного кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що кожен із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисника не зазначено переконливих доказів про зменшення або відсутність ризиків, вказаних в клопотанні та встановлених слідчим суддею.

Таким чином, суд у відповідності до вимог ст.194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді в частині визначення строку, на який продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжено слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

Відповідно до ч.3 ст.219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

При цьому, у відповідності до ч.10 ст.290 КПК України сторонам кримінального провадження надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 16.05.2019 року ОСОБА_15 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня йому оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

17.05.2019 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_15 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

02.07.2019 року ОСОБА_15 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

11.07.2019 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

11.09.2019 року слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

30.10.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 02.07.2019 року та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

11.07.2019 слідчим суддею продовжено строки досудового розслідування кримінального провадження до 6 місяців, а саме до 16.11.2019 року.

31.10.2019 року стороною обвинувачення було надано стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення згідно вимог ст.290 КПК України.

25.11.2019 року ухвалою Житомирського апеляційного суду продовжено строки тримання під вартою ОСОБА_7 до 03.12.2019 року в межах строку досудового розслідування з урахуванням вимог ч.3 ст.219 КПК України.

Враховуючи, що відповідно до вимог ч.3 ст.219 КПК України у строк досудового розслідування не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, тобто 17 днів ( з 31.10.2019року по 16.11.2019року), і встановлено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до завершення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , строк якої визначено до 03.12.2019 року включно, закінчити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами кримінального провадження всіх підозрюваних та захисників, складання обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, строк тримання під вартою ОСОБА_7 міг бути продовжений тільки на 17 днів ( з 04.12.2019року по 20.12.2019року).

Під час апеляційного розгляду доказів, на спростування цих обставин сторони кримінального провадження не надали.

Як вбачається з матеріалів провадження, в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 03.01.2020 року.

Однак, зазначений строк не узгоджується зі строком досудового розслідування кримінального провадження, який 11.07.2019 слідчим суддею було продовжено до 16.11.2019 року і до якого не включається строк ознайомлення сторін з матеріалами досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що слідчим суддею при визначенні строку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , не були враховані вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та безпідставно продовжено строк тримання під вартою щодо останнього до 03.01.2020 року, оскільки цей строк виходить за межі строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, ухвала слідчого суддів частині визначення строку тримання під вартою підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 грудня 2019 року.

З урахуванням того, що ОСОБА_7 на даний час утримується під вартою на підставі ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.12.2019року, якою продовжено строк тримання під вартою до 15.02.2020 року. Вказана ухвала не скасована у встановленому законом порядку, а тому підстав для звільнення ОСОБА_7 з під варти в залі суду на теперішній час не має.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 02.12.2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , до 03.01.2020 року (включно), без визначення розміру застави в частині визначення строку тримання під вартою - скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20.12.2019 року (включно).

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: