Ухвала

Іменем України

01 травня 2020 року смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не маючого місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.06.2018 року Лозовським міським судом Харківської області, за ст. 186 ч. 1 КК України, вид покарання позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України

встановив:
До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000289 від 02 березня 2020 року за ч.3 ст. 185 КК України відповідає вимогам ст.ст.177, 184 КПК України.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є підпис підозрюваного про вручення йому зазначених документів.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 01.03.2020 року о 14.22 год. до Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення, про те що ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито, шляхом проникнення до будинку вчинив крадіжку майна, спричинивши матеріальний збиток ОСОБА_8 (ЖЕО 3235 від 01.03.2020).

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці вступив з раніше знайомими ОСОБА_7 у попередню змову спрямовану на викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло.

Згідно умов попередньої змови ОСОБА_7 мав проникнути до будинку АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 мав знаходитися поруч з вказаним будинком, спостерігати за обстановкою та, у разі необхідності, попередити першого про появу сторонніх осіб або власників будинку.

Реалізуючи умови злочинної змови, діючи умисно, з метою власного збагачення, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 01.03.2020, приблизно о 14:00 год., прибули до буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 переліз через паркан, яким огороджено подвір`я і зламавши замок на вхідних дверях, проник у будинок.

В свою чергу ОСОБА_4 залишилися поруч із вказаним будинком та спостерігав за оточуючою обстановкою, забезпечуючи безперешкодне вчинення злочину ОСОБА_7 .

Знаходячись у вказаному будинку ОСОБА_7 помітив у кухні ноутбук «Lenovo» моделі «Ideapad моделі S540-151WL» із зарядним пристроєм та сумкою до нього, а також у спальній кімнаті телевізор «Samsung», які визначив предметом свого злочинного посягання.

Продовжуючи вчиняти злочин, ОСОБА_7 поклавши до сумки ноутбук та зарядний пристрій, знявши зі стіни у спальній кімнаті телевізор, вийшов до подвір`я, переліз через паркан та почав перетягувати через паркан телевізор.

Однак, у зазначений час ОСОБА_7 був помічений власницею будинку ОСОБА_8 , яка повернулася до будинку за викликом сусідів, яка підбігла до ОСОБА_7 та схопила його за одяг.

Усвідомлюючи, що його дії перестали носити таємний характер, проте, доводячи злочин до кінця, ОСОБА_7 , діючи вже відкрито, вирвався від ОСОБА_8 та із викраденим майном, а саме, ноутбуком «Lenovo» моделі «Ideapad моделі S540-151WL» вартістю 19 599 грн., зарядним пристроєм та сумкою до нього, які не мають матеріальної цінності для потерпілої, втік з місця злочину.

В свою чергу ОСОБА_4 , знаходився з іншого боку подвір`я, не був присутній в момент виявлення потерпілою ОСОБА_8 протиправних дій ОСОБА_7 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 19599 грн.

01 травня 2020 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується доказами зібраними по кримінальному провадженню.

У зв`язку з чим, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи особою яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у період іспитового строку, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній офіційно не працевлаштований, а також він може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він є особою раніше судимою, тому обрання менш м`якого запобіжного заходу є недоцільним.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечував щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтовану підозру та відсутність ризиків зазначених прокурором і не можливість взяття під варту особи без документів.

Підозрюваний ОСОБА_4 , у судовому засіданні не визнав обставини зазначені у клопотанні та просив не застосовувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив щодо відсутності наміру переховуватись від суду. Він не має документів, які він втратив у січні 2020 року. Просив врахувати, що він є хворим на гепатит С, проходить реабілітаційне лікування від алкозалежності. Він дійсно 01 березня 2020 року здав в ломбард ноутбук «Lenovo», який отримав від ОСОБА_7 , але про те, що він був ним вкрадений він не знав. Він узяв алюмінієву драбину яка знаходилась за подвір`ям та 02 березня 2020 року він з ОСОБА_7 , і ОСОБА_9 та продали її дяді « ОСОБА_10 » за 200 грн.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 18.02.2020 року слідчим Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

30.04.2020 року кримінальне провадження №00000232 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України було перекваліфіковане на ч.3 ст.186 КК України.

Також у провадженні слідчого Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться матеріал кримінального провадження №0000574 про те, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000289 від 02.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України було встановлено, що 01.03.2020 року, близько о 14:00 години, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинив крадіжку з будинку АДРЕСА_2 . (ЖЕО 7111 від 30.04.2020 року) органом досудового розслідування ОСОБА_4 ,

01.05.2020 року вказані кримінальні провадження були об`єднані в одне кримінальне провадження та має основний номер № 0000289.

01 травня 2020 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та його провина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на думку органу досудового розслідування підтверджується доказами зібраними по кримінальному провадженню, зокрема: протоколом огляду місця події від 01.03.2020; протоколом огляду місця події від 25.03.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 12.03.2020; протокол огляду речей від 25.03.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.04.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.04.2020 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_8 від 01.05.2020 р.; протокол пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_13 від 01.05.2020 р.; висновком експерта № 1445-20 від 26.03.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Так, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину за який можливе призначення покарання у виді позбавлення волі до 6 (шести) років.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

У частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо заявлених клопотань, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Однак прокурором на даний час не доведено наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість його переховування від суду, впливу на свідків та потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є не доцільним, враховуючи стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_4 , у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд -

ухвалив:
У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 , про відмову у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосуванням електронного засобу контролю строком на 60 діб, тобто до 29 червня 2020 року.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків явки до слідчого, прокурора та Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці наступні обов`язки:

утриматись від спілкування з потерпілою і свідками по кримінальному провадженню;

прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Копію ухвали для організації виконання направити начальнику Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а також вручити прокурору і підозрюваному.

У відповідності до ч.4 ст.181 КПК України зобов`язати начальника Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області негайно проінформувати Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області про поставлення на облік підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_1