Справа № 182/8448/19
Провадження № 1-кс/0182/40/2020
У Х В А Л А
15.01.2020 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_2 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12.2019 за № 0003184 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

9 грудня 2019 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_2 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12.2019 за № 0003184 про арешт майна, а саме: технічного паспорта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 ; відмички, яка служить для заведення автомобіля; бензопили «Grumhelm»; автомобіля ГАЗ 2402 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на підставі технічного паспорту № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , користувався яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1,5 куба (приблизно) пиляної деревини - акація, виявлені в кузові автомобіль ГАЗ 2402 реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Клопотання слідчого, не погоджене з прокурором.
Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач (ч. 1 ст. 171 КПК України).
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Як вбачається з клопотання слідчого, останній звернувся до слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна, яке не погоджено з прокурором.
З поданого слідчим клопотання вбачається, що 05.12.2019 розпочато досудове розслідування, у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003184 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
05.12.2019 в період часу з 19.00 год. до 19.35 год. було проведено на території автозупинки, яка розташована по вул. Станіславського, 1 у м. Нікополі, Дніпропетровської області, огляд автомобіля ГАЗ 2402 білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1978 року випуску, який має кузов універсал. В салоні автомобіля наявні лише водійське та пасажирське сидіння. Задні сидіння відсутні. На місці розташування задніх сидінь по всьому багажному відсіку вздовж салону лежать стовбури деревини різного розміру та діаметру, від 7 см. до 21 см. довжиною від 1 м. до 1,5 м. При візуальному огляді салону з передньої та задньої частини нараховані приблизно 30 стовбурів деревини. Салон автомобіля заповнений деревиною на висоту 70 см. В багажному відділенні на деревині наявна бензопила «Grumhelm», корпус якої з пластику чорно-зеленого кольору, руків`я чорного кольору.
Старший слідчий СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 без погодженням з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: технічний паспорт № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 ; відмички, яка служить для заведення автомобіля; бензопили «Grumhelm»; автомобіля ГАЗ 2402 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на підставі технічного паспорту № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , користувався яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 1,5 куба (приблизно) пиляної деревини - акація, виявлені в кузові автомобіль ГАЗ 2402 реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Слідчий у клопотанні вказує, що 05.10.2019 було проведено огляд місця події на автодорозі по вул. Пугачова біля будинку № 34 в с. Червоногригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, де було виявлено автомобіль ГАЗ 2402 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був під керуванням ОСОБА_4 , в кузові якого було виявлено приблизно 1,5 куба пиляної деревини акація, однак вказаного протоколу огляду місця події від 05.10.2019 до клопотання слідчим не додано.
Також, з тексту клопотання вбачається, що автомобілем ГАЗ 2402 реєстраційний номер НОМЕР_2 керував ОСОБА_4 , тоді як у письмових пояснень (а.с. 10-11) вказано прізвище водія ОСОБА_4 .
З тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та посилання на положення 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
При цьому, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчим не доведено в клопотанні, у зв`язку з чим, це майно слід вважати таким, що є знаряддям вчинення злочину, яке зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є об`єктом кримінально-протиправних дій, набуте кримінально-протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення злочину, тобто, не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, не містить відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні.
Зазначення слідчим у клопотанні про необхідність накладення арешту на майно з метою швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, взагалі не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства.
Санкція статті Кримінального Кодексу, якою передбачено відповідальність за вчинення кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України не передбачає будь-якої, в тому числі і спеціальної, конфіскації майна.
Крім того, із змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів, не вбачається, що в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов.
До клопотання про арешт майна слідчим додано ксерокопії документів (заява про надання згоди на огляд, протокол огляду місця події, пояснення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), однак вказані ксерокопії документів незасвідчені слідчим належним чином.
Долучені до клопотання ксерокопії документів, які не засвідчені слідчим, позбавляють слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Таким чином, у зв`язку із вищезазначеним, дослідивши клопотання слідчого та надані до нього копії матеріалів слідчий суддя вважає, що клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про арешт майна, не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту та не погоджене з прокурором.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Слідчий суддя вважає необхідним повернути клопотання прокурору Нікопольської місцевої прокуратури з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права прокурора, після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
Керуючись ст. 132, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.12.2019 за № 0003184 про арешт майна, повернути прокурору Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області для усунення недоліків, надавши для цього строк в сімдесят дві години з часу отримання ухвали.
Копію ухвали надіслати прокурору Нікопольської місцевої прокуратури.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1