Справа № 471/975/19
Провадження №1-кп/471/12/20
Номер рядка звіту 22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2020 року

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні в смт. Братське кримінальне провадження №0000361 від 01.12.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Братське Братського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, що має середню освіту, не одруженого, не судимого, не військовозобов`язаного, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року біля 11 години 00 хвилин в коридорі Іванівської сільської ради за адресою: вулиця Південна 13, в с. Іванівка Братського району Миколаївської області, у ОСОБА_4 під час сварки, що виникла на ґрунті з особистих неприязних відносин із ОСОБА_5 , виник умисел, на завдання декількох ударів з метою спричинення фізичного болю ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на завдання удару, з метою спричинення фізичного болю ОСОБА_5 , при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки, ОСОБА_4 умисно наніс два удар долонею лівої руки в область потиличної ділянки голови ОСОБА_5 , чим завдав останній фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком експерта № 419 від 20.11.2019 року.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину.

Потерпіла суду пояснила, що конфлікт виник з дружиною обвинуваченого, який втрутився у сварку, в ході якої наніс їй декілька ударів.

За таких обставин, враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи досудову доповідь органу з питань пробації, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу, в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень 00 копійок.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1