В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинувальним актом №0002220 від 04.09.2018 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2018 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Яценко, 4 в м. Запоріжжя, помітив ОСОБА_6 , яка йшла перед ним зі своєю малолітньою дитиною, після чого вирішив за допомогою газового балончику, який знаходився при ньому, заволодіти майном останньої. Далі, ОСОБА_5 підійшовши з заду до ОСОБА_6 , скориставшись моментом несподіваності, повернув її обличчям до себе та застосував відносно неї, а саме в обличчя газовий балончик, який знаходився при ньому, тим самим дезорієнтував її. Після застосування ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 газового балончика, останній шляхом ривку заволодів кольє у вигляді грецького малюнку «Версаче», яке належить ОСОБА_6 , яке вона придбала в 2009 році за грошові кошти в сумі 25 000,00 гривень та в момент здійснення на неї нападу з метою заволодіння її майном, знаходилося у неї на шиї. Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 25 000,00 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, зазначивши що не скоював вказаного злочину. Пояснив, що 04.09.2018 ввечері він перебував в районі вул. Яценко у м. Запоріжжя, де і був затриманий працівниками поліції, які йому повідомили, що він підходе під опис особи, яка вчинила напад на жінку.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду, оцінивши їх, вислухавши пояснення потерпілої, свідків, обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Потерпіла ОСОБА_6 допитана в судовому засіданні пояснила, що 04.09.2018 приблизно о 18 годині, вона зі своєю малолітньою донькою 2016 року народження, вийшли з дому та направлялися до супермаркету «Варус», який розташовано по вул. Яценко у м. Запоріжжя. На розі будинку №6 по вул. Яценко, ззаду її схватив за шию чоловік і повернувши до себе бризнув в обличчя газовим балончиком, внаслідок чого вона почала чхати, почало пекти обличчя та очі, та зірвав з її шиї кольє. В момент повернення обличчям до цього чоловіка, вона мала можливість роздивитися його обличчя. Після того, як він зірвав кольє з її шиї почав тікати. Також, пояснила, що бачила у чому він був одягнутий. На ньому було вдягнуто: біле взуття, біла футболка, кофта, яка була розстебнута зверху, чорні штани, темного кольору кепка, обличчя у нього було худорляве, середнього росту, неголене обличчя, а також вона помітила, що у нього були рідкі зуби. Вона зверталася за медичною допомогою та їй було поставлено діагноз «хімічний опік очей». Також, пояснила, що у той же день пізніше, під час проведення впізнання у відділенні поліції, вона впізнала особу, яка на неї напала, і це був ОСОБА_5 . Також повідомила, що раніше бачила ОСОБА_5 , як працівника, який займався утепленням будинку, в якому вона мешкає. Також зазначила, що зірване з її шиї кольє « ОСОБА_7 », вага якого 49 гр. золота, на момент покупки у 2009 році коштувало 25 000,00 грн. Обвинувачений шкоди їй не відшкодував. Просить суд призначити ОСОБА_5 покарання на розсуд суду та зазначила, що вибачає його.
В подальшому, у судових засіданнях, потерпіла ОСОБА_6 , беззаперечно стверджувала, що ОСОБА_5 це саме той чоловік, що на неї напав, і сумнівів у цьому у неї не має.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, ґрунтується на наступних доказах, досліджених в судовому засіданні.

04.09.2018 до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області звернулися із повідомленням про те, що 04.08.2018 о 18.00 год по вул. Яценко у м. Запоріжжя, невідомий бризнув ОСОБА_6 в обличчя газовим балончиком, що спричинило хімічний опік очей, та відібрав золоту прикрасу, а саме: представник 3-ої лікарні СМП та громадянин ОСОБА_8 , про що викладено у рапортах, зареєстрованих за № 26414, № 26409 від 04.09.2018 (т.2 а.с.2,3).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.09.2020, ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 04.09.2018 приблизно о 18.10 год. по вул. Яценко відкрито зірвав з її шиї золоте кольє. (т.2 а.с.11).

Відповідно до Витягу з ЄРДР № 0002220 від 04.09.2018, за заявою ОСОБА_6 внесено відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.187 КК України (т. 2 а.с.1).

Протоколом огляду місця події від 04.09.2018, з доданими фототаблицями, проведеного на ділянці місцевості, на розі будинку АДРЕСА_2 , зафіксовано огляд вказаної ділянки місцевості з відповідним описом. Вказаний огляд проводився у присутність ОСОБА_5 , який в момент огляду там перебував. (т.2 а.с.4-7).

При відтворенні у судовому засідання файлів, які містяться на DVD-R диску, встановлено фіксування вищевказаної ділянки місцевості, на якій перебував ОСОБА_5 (т.2 а.с.10).

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 04.09.2018, вищевказаний DVD-R диск визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.8-9)

Відповідно до протоколу затримання особи від 04.09.2018 ОСОБА_5 04.09.2018 о 18.25 год. було затримано, як особу, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; та як особу, яку безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. (т.2 а.с.13-16).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2018 з доданими фототаблицями, за участю свідка ОСОБА_9 , останній впізнав особу під №4 ( ОСОБА_5 ), якого він бачив в момент нападу 04.09.2018 о 18.00 год. по вул. Яценко у м. Запоріжжя (т.2 а.с.17-22).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2018 з доданими фототаблицями, за участю потерпілої ОСОБА_6 , остання впізнала особу під №1 ( ОСОБА_5 ), який на неї напав 04.09.2018 по вул. Яценко у м. Запоріжжя (т.2 а.с.23-24).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2018 з доданими фототаблицями, за участю свідка ОСОБА_10 , остання впізнала особу під №3 ( ОСОБА_5 ), якого вона бачила в момент нападу 04.09.2018 о 18.00 год. по вул. Яценко у м. Запоріжжя (т.2 а.с.30-36).
При відтворенні у судовому засідання файлів, які містяться на мікро СD диску, встановлено фіксування проведення пред`явлення особи для впізнання 04.09.2018 за участі свідків та потерпілої ОСОБА_6 , які впізнали ОСОБА_5 , як особу, яка 04.09.2018 напав на ОСОБА_6 , бризнув з балончика їй в обличчя та зірвав з її шиї золоте кольє. При цьому, зазначили за якими ознаками впізнали вказану особу. (т.2 а.с.27).

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 04.09.2018, вищевказаний мікро СD диск визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с.25-26).

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 06.09.2018, кепка чорного кольору, яку було вилучено у ОСОБА_5 05.09.2018; кросівки білого кольору, футболку білого кольору та спортивні штани чорного кольору, які ОСОБА_5 06.09.2018 добровільно передав слідчому, як одяг в якому він був одягнений 04.09.2018, визнано речовим доказом (т.2 а.с.46-51).

Згідно висновку експерта №1191 від 18.09.2018, проведеної на підставі ухвали слідчого судді від 10.09.2018, зазначено, що у гр. ОСОБА_6 хімічний опік кон`юнктиви обох очей (за наданими даними щодо подій 04.09.2018), кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження та не виключається можливість розпилювання в ділянки обличчя вмісту газового балончику, як зазначено у обставинах справи. (т.2 а.с. 64-65).

Разом з тим, у ході судового розгляду було допитано свідків.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні (03.04.2019) пояснила, що вона у вересні місяці 2018 року, ввечері (на вулиці було світло) йшла в районі вул. Яценко у м. Запоріжжя, на зустріч їй йшла потерпіла ОСОБА_6 з дитиною на руках, позаду потерпілої ішов молодий чоловік, який був у кепці, білій футболці, кофті (схожа на вітровку), чорних штанах, який схопив її за шию (на шиї була прикраса), повернув голову потерпілої і бризнув їй в обличчя балончиком, після чого зірвав із шиї прикрасу та побіг. В цей момент вона перебувала від ОСОБА_6 десь метрах в 20-ти. Також неподалік був чоловік, який також мав можливість бачити обвинуваченого. Зазначила, що у той же день, після вказаних подій, у відділенні поліції проводилося впізнання особи за її участі, в ході якого вона впізнала особу, який напав на ОСОБА_6 , це був ОСОБА_5 . Також пояснила, що вона давала свої показання в той самий день на місці вказаних подій та чітко описувала обвинуваченого (одяг, зріст, риси обличчя). При впізнанні ОСОБА_5 у відділенні поліції він був без кофти (вітровки), але в тій же самій одежі (біла футболка, чорні штани). У судовому засіданні стверджує, що нападником на ОСОБА_6 був ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні (19.04.2019) пояснив, що він є працівником Управління патрульної поліції в Запорізькій області. 04.09.2018 він перебував на службі, у ході патрулювання було повідомлено про розбійний напад із застосуванням газового балончику. Через деякий час було затримано ОСОБА_5 , оскільки він підходив під опис, який було повідомлено. При затриманні ОСОБА_5 дуже нервував та від його одежі був запах якоїсь хімічної речовини. Також зазначив, що жодних речей при ньому не було. ОСОБА_5 був одягнений у футболку білого кольору, чорні штани та кепку темного кольору, верхнього одягу на ньому не було.
У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_12 , яка є головою ОСББ будинку, в якому проживає потерпіла ОСОБА_6 та яка пояснила, що два роки тому проводилося утеплення будинку різними особами, яких наймали для виконання робіт. Жодних з цих осіб, вона не пам`ятає. Отже, покази зазначеного свідка взагалі не мають значення для встановлення або спростування будь-яких фактів чи обставин.

Посилання обвинуваченого на те, що він кримінального правопорушення не скоював суд оцінює критично, оскільки вказані покази обвинуваченого спростовані показами потерпілої та свідків, які в судовому засіданні прямо вказали на обвинуваченого, як на особу, яка під час розбійного нападу із застосування газового балончика, заволоділа майном потерпілої.
Підстав для критичної оцінки показань потерпілої та свідка ОСОБА_10 судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація цих осіб не дискредитована, довіра до їх показання не підірвана
Посилання сторони захисту на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки вказані події внесено до ЄРДР о 20 год. 13 хв., а до цього часу проводились слідчі дії, внаслідок чого підлягає застосуванню доктрина «плодів отруєного дерева» та визнання недопустимими доказами, є безпідставними, виходячи з наступного.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree) недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.
У кримінальному процесуальному законі дана доктрина має своє правове втілення у положеннях ч.1 ст. 87 КПК України, згідно з якою недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини ОСОБА_5 , які отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підставі які б призвели до визнання їх недопустимими.
Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні розбійного нападу поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, суд розцінює як позицію обвинуваченого, вказані покази обвинуваченого не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, логічно пояснюються обраною обвинуваченим позицією захисту від обвинувачення, що є його правом.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його непричетності до вчинення вказаного злочину, через відсутність на його руках спеціальних хімічних речовин (яких відповідно до експертизи не виявлено) та відсутність газового балончика і речі, яка була зірвана з шиї потерпілої, при його затримані, суд знаходить непереконливими, оскільки як встановлено в судовому засіданні з пояснень потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 , яка була очевидцем вказаних подій, вбачається, що нападник, в момент нападу (десь о 18.10 год.) був одягнений у верхній одяг (кофта, вітровка), а затримано ОСОБА_5 було пізніше (о 18.25 год.) в іншому місці (пров. Ковильський, б.15А), та на ньому вже не було верхнього одягу, що вбачається з показань свідка ОСОБА_11 (працівник поліції), та може свідчити про те, що за цей період часу ОСОБА_5 мав достатньо часу позбутися вказаних речей, у тому числі верхнього одягу, на якому могли залишитися сліди хімічних речовин.

Невизнання своєї провини ОСОБА_5 у повному обсязі, суд розцінює як спосіб ухилитися від кримінальної відповідальності і уникнути справедливого покарання.

Оцінюючи та перевіривши зібрані стороною обвинувачення та надані суду у судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приймає до уваги досліджені докази, вважаючи їх належними, допустимими, такими, що містять відомості, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що вони є логічними, послідовними, відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, зібрані в порядку встановленому кримінально-процесуальним кодексом України. Стороною захисту обвинуваченого не доведено неналежність чи недопустимість досліджених вище доказів.

За таких обставин, судом встановлені всі обставини скоєння злочину, ретельно досліджені всі докази, що є у справі і суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника про недоведеність його вини у вчиненні злочину і вважає, що факт вчинення даного злочину знайшов підтвердження у судовому засіданні.

Відтак, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Так, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину, який є умисним та корисливим. Об`єктом вказаного злочину є посягання на право власності особи, життя та здоров`я особи, із застосуванням газового балончику щодо жінки, яка не могла чинити опір, оскільки перебувала в той момент з малолітньою дитиною на руках.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має місце реєстрації та мешкання, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні матір, яка має ряд тяжких захворювань та потребує сторонньої та матеріальної допомоги, знаходився у КУ «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» ЗОР на стаціонарному лікуванні у відділені легеневого туберкульозу №3 з 22.02.2016 по 19.07.2016, перебуває на диспансерному обліку в ДЗ «СМСЧ №1» МОЗ України у лікаря-фтизіатра, перебував у КУ «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» ЗОР на стаціонарному лікуванні з 22.02.2016 по 19.07.2016 з діагнозом ОРГ ОГП, ТГ в/доли зліва 7.0: В С1+2 лівої легені, масивна зливна інфільтрація легеневої тканини з деструкцією до 4,5*2,5 см; інфільтративний туберкульоз В1+2 зліва без стенозу, з обмеженим гнійним ендобронхітом ВДБ зліва П ст., раніше не судимий, на обліку у КУ «ОПЛ» ЗОР (лікаря психіатра) та КУ «ЗОКНД» ЗОР (лікаря нарколога) не перебуває.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, думки сторони обвинувачення щодо виду та строку покарання, думки потерпілої, яка покладається на розсуд суду, відсутність заявленої шкоди, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів, є покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті, та вважає, що забезпечити виправлення ОСОБА_5 можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд вважає, що призначення такого покарання ОСОБА_5 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), що випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду».
Цивільний позов потерпілою стороною не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 124 КПК України, вбачається, що у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому з обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в дохід Держави витрати за проведення судової експертизи.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 124, 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає 3 (три) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 строк знаходження під вартою в період з 04.09.2018 по 13.02.2019.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід Держави витрати на проведення експертизи № 6-489 від 05.10.2018 в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві ) грн. 00 коп.

Скасувати арешт на кепку чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 , накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018.

Речові докази:
- один DVD-диск «Ridata», на якому знаходиться відеозапис з проведенням огляду місця події по вул. Яценка, 6 в м. Запоріжжя від 04.09.2018, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження №335/12658/18;
- один носій «Micro SD 16Gb», на якому знаходиться відеозапис з проведенням слідчої дії пред`явлення особи для впізнання від 04.09.2018, долучений до матеріалів кримінального провадження №335/12658/18 залишити в матеріалах кримінального провадження №335/12658/18;
- кепка чорного кольору, яка має над козирком напис у вигляді половин 2 латинських букв білого кольору «RF», кросівки білого кольору, футболку білого кольору та спортивні штани чорного кольору, які належать ОСОБА_13 та передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_5 за належністю;
- змиви з обох рук ОСОБА_5 , які знаходяться в експертному пакеті № 40 44 153 та передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1