В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні, в залі суду в м. Львові, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003899 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 17.11.2019р., близько 11:00 год., перебуваючи у м. Львів - смт. Брюховичі, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, незаконно придбав, шляхом привласнення, знайдені ним бойові припаси.

Згідно висновку експерта № 5/459 від 26.11.2019р., привласнені ОСОБА_4 3 бойових 7,62-мм гвинтівкових патрони калібру 7,62х54R до гвинтівки Мосіна, є бойовими припасами вогнепальної стрілецької зброї; 44 бойових 5,45 мм. проміжних патронів 5,45х39, є бойовими припасами вогнепальної стрілецької зброї. Патрони призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та придатні для стрільби.

Цього ж дня, в період з 12: 00 по 13:00 год., обвинувачений ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на поводження із бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки придбання, носіння і зберігання таких, зберігав та незаконно володів без передбаченого законом дозволу, придбаними ним вищевказаними бойовими припасами, які переносив при собі до вул. Золотої, 7 у м. Львові. Вказані боєприпаси були вилученні в обвинуваченого в ході огляду місця події, проведеного працівниками Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у носінні зберіганні та придбанні, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

З обвинувальним актом в розпорядження суду поступила угода про визнання винуватості, укладена 28.11.2019р. між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 468. 469, 472 КПК України.

Так із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у носінні зберіганні та придбанні, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення цього злочину.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Також зазначив, що усвідомлює, що наслідком укладання та затвердження цієї угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він зможе допитувати свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, наслідком укладання та затвердження цієї угоди є обмеження права ОСОБА_4 на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу, які полягають у тому, що він зможе оскаржити вирок виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4-7 статті 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, наслідком якого буде новий судовий розгляд кримінального провадження в загальним порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку.

ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому засіданні прокурор та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також підтримали угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 та просили таку затвердити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.1 ст. 263 КК України, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

З обвинуваченого також слід стягнути в дохід держави 1570,10 грн. судових витрат на залучення експерта.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.11.2019р. між ОСОБА_4 з одного боку , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 з іншого боку, у кримінальному провадженні № 0003899 від 17.11.2019р.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1570,10 грн. судових витрат на залучення експерта.

Речові докази у справі : 44 набої жовтого кольору із маркуванням « 270Х88», 3 набої жовтого кольору , із маркуванням « 10Х72; 2 набої жовтого кольору із маркуванням « 17Х71», поліетиленовий пакет сірого кольору - знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Львова , з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1