У Х В А Л А
іменем України
Справа № 134/1730/19

Провадження № 1-кп/126/156/2020

17 березня 2020 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за № 0000267 від 29.07.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ :
На розгляді Бершадського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 289 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 через канцелярію суду подала письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді від 31.07.2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в сумі 38420 грн.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу, раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою. Щодо вирішення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Крім того, прокурор заявив клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції експерта Крижопільського МРВ СМЕ ОСОБА_9 з метою усунення суперечностей у наданому ним висновку.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав подане захисником клопотання та просив замінити обраний йому запобіжний захід на більш м`який у вигляді застави. Не заперечував проти допиту експерта в режимі відеоконференції.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подане нею клопотання просила задовольнити. У вирішенні клопотання прокурора про допит експерта в режимі відеоконференції поклалась на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив замінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який у вигляді застави та не заперечував проти допиту експерта в режимі відеоконференції.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просив задовольнити клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який у вигляді застави та у вирішенні клопотання прокурора про допит експерта в режимі відеоконференції поклався на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_8 не заперечував про обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу та допиту експерта в режимі відеоконференції.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з огляду на тяжкість вчинених злочинів та заявлених при обранні запобіжного заходу ризиків, зокрема, запобігання можливості переховуватися від органів досудового слідства, перешкоджаючи проведенню судового розгляду у розумні строки, а також запобігання спробам вчинення ним іншого кримінального правопорушення за ознак стійкої схильності до вчинення умисних протиправних дій, які не зменшилися і не зникли, що підтверджується тим, що 22.11.2019 року він був засуджений Піщанським районним судом Вінницької області за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України , а також враховуючи, що він незаконно може впливати на потерпілого, який боїться за своє життя і здоров`я, оскільки ОСОБА_4 неодноразово погрожував йому та беручи до уваги, що він обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким злочином, за який законом передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому дані обставини виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Під час судового розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на більш м`який, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Що стосується визначення розміру застави то суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На думку суду, з урахуванням того, що при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вирішувалось питання щодо визначення застави, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення. Зокрема суд не вважаю за необхідне змінювати запобіжний захід, однак з урахуванням вищевикладених норм, вважає за можливе повторно визначити обвинуваченому розмір застави.

Суд вважає, що розмір застави слід визначити у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як доцільно обґрунтовано слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Однак щодо суми у розмірі 38420 грн., суд вважає клопотання задоволенню не підлягає, оскільки згідно ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2102 грн., а тому 20 прожиткових мінімумів, відповідно складає 42040 грн., а не 38420 грн., як вказує захисник обвинуваченого.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою, або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. Отже, законом передбачено можливість за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження вирішити питання про участь учасників кримінального процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Враховуючи навантаженість в роботі експерта Крижопільського МРВ СМЕ, технічну можливість судів провести судове засідання у режимі відеоконференції, суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Крижопільським районним судом Вінницької області.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 49, 177, 327, 331, 336 КПК України, суд-

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Куниче Крижопільського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, неодруженому, непрацюючому, згідно ст. 89 КК України раніше не судимому, у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 15.05.2020 року, включно.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 42040 грн. (сорок дві тисячі сорок грн. 00 коп.) (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0000401 призначення платежу: застава, Бершадський районний суд Вінницької області).

При внесенні застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або роботи; здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні оголосити перерву до 06.04.2020 року 13-30 год.

Здійснити дистанційно в режимі відеоконференції з Крижопільським районним судом Вінницької області участь експерта Крижопільського МРВ СМЕ ОСОБА_9 .

Виконання ухвали в частині відеоконференції покласти на відповідальних осіб за відеоконференцзв`язок Бершадського районного суду Вінницької області та Крижопільського районного суду Вінницької області.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року.

Суддя ОСОБА_1