Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 371/377/19
номер провадження 1-кп/368/42/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2020 рокум.Кагарлик Київської області

м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, внесеного 21.01.2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000037 відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, дітей неповнолітніх на утриманні не має, раніше судимого:
- 27.10.2014 року засуджений Рокитнянським районним сдом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі положень ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки;

- 23.09.2015 року Миронівським районним судом Київської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України до чотирьох років 2 місяців позбавлення волі;
- 23.07.2018 року звільненого умовно достроково на підставі ухвали Полтавського районного суду з застосуванням положень ст. 107 КК України на 1 рік 5 місяців 5 днів;
- 21.03.2019 року Кагарлицьким районним судом за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 23.09.2015 року і остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі, строк відбування покарання ОСОБА_3 вираховувати з 11.12.2018 року, - якому в рамках даного кримінального провадження 13.03.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, -
- відносно якого запобіжний захід під час досудового слідства не обирався, та який на час слухання кримінального провадження утримується в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор», -

- з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:

Прокурор, - ОСОБА_4
ОСОБА_5

- сторона захисту:

Обвинувачений, - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні судом встановлено наступні фактичні обставини справи:
16 листопада 2018 року близько 20 години обвинувачений ОСОБА_3 перебував на відкритій ділянці місцевості, розміром 5x5 метрів, що розташована поблизу вокзалу станції «Миронівка» регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», що розташована за адресою: вул. Перемоги, 14, м. Миронівка Київської області, де побачив поблизу сміттєвого баку прозорий поліетиленовий пакет, обмотаний клейкою стрічкою, з вмістом зеленої сухої подрібненої речовини рослинного походження.

Для з`ясування того, чи є найдена речовина канабісом, обвинувачений ОСОБА_6 розгорнув вказаний поліетиленовий пакет та за зовнішніми ознаками, зокрема, структурою, кольором та запахом зрозумів, що вказана речовина є наркотичним засобом, - канабісом.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник раптовий, прямий, визначений умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, для подальшого вживання, - без мети збуту.

Далі, реалізуючи свій прямий, визначений умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, для подальшого вживання, - без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_6 з метою незаконного зберігання та особистого вживання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс, незаконно придбав та переніс вказаний наркотичний засіб, до житлового будинку, що на праві власності належить ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , таким чином здійснивши незаконне придбання та розпочавши незаконне зберігання вказаного наркотичного засобу.

12.02.2019 в період часу з 17 години 50 хвилин по 18 годину 50 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Миронівського районного суду проведено огляд житлового будинку, що на праві власності належить ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у фактичному користуванні обвинуваченого ОСОБА_3 , працівниками поліції в присутності понятих виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з вмістом сухої подрібненої речовини зеленого кольору, ззовні схожої на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.

Згідно з висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/1191 від 26.02.2019, - надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс.

Канабіс згідно зі Списком №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 № 1890; від 04.06.2008 № 518; від 02.12.2009 № 1298; від 31.05.2010 № 373; від 05.01.2011 № 4 та від 02.03.2011 № 327; від 27.07.2011 № 796; від 05.10.2011 № 100), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину, становить 19,21 г.

Згідно таблиці № 2 наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», канабіс масою до 500 г. відноситься до невеликих розмірів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, - як умисні, протиправні дії, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.
Крім цього, 24 листопада 2018 року у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел щодо надання приміщення будинку, що на праві власності належить ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , для незаконного вживання наркотичних засобів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання приміщення будинку для незаконного вживання наркотичних засобів, 24.11.2018 орієнтовно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 запросив своїх друзів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до місця свого проживання з метою надання останнім приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Перебуваючи в приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 ,реалізуючи свій злочинний умисел та переслідуючи мету надання приміщення для незаконного вживання наркотичного засобу, діючи умисно, надав можливість ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вжити наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

01 грудня 2018 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, точного часу в ході судового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу та переслідуючи мету надання приміщення для незаконного вживання психотропної речовини - «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону)», діючи умисно, знову запросив своїх друзів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою надання їм приміщення для вживання психотропної речовини «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1- ону)», - через попередньо виготовлені ним з трьох електроламп накалювання пристроїв, таким чином надавши приміщення для незаконного вживання психотропної речовини.

12.02.2019 в період часу з 17 години 50 хвилин по 18 годину 50 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Миронівського районного суду проведено огляд житлового будинку, що на праві власності належить ОСОБА_7 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 , працівниками поліції в присутності понятих виявлено та вилучено три скляні колби від електроламп накалювання з нашаруваннями речовини у вигляді небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону)» та поліетиленовий пакет з вмістом сухої подрібненої речовини, зеленого кольору, рослинного походження.

Згідно з висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/1191 від 26.02.2019 у нашаруваннях речовини на наданому на дослідження скляному предметі у вигляді пошкодженої електролампи накалювання без цоколя, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону).

Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону) становить 0,0003 г.

Згідно з висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 11-2/1191 від 26.02.2019 надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс.

Канабіс згідно зі Списком № 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в Таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2002 № 1890; від 04.06.2008 № 518; від 02.12.2009 № 1298; від 31.05.2010 № 373; від 05.01.2011 № 4 та від 02.03.2011 № 327; від 27.07.2011 № 796; від 05.10.2011 № 1050), є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину, становить 19,21 г.

Згідно таблиці № 2 наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», канабіс масою до 500 г. відноситься до невеликих розмірів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує як умисні, протиправні дії, які виразилися у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин.
Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, які передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, та, відповідно, призначення покарання за вказані злочини, з огляду на наступні норми права.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України.
Склад злочину.
Об`єктом злочину в даному випадку є порушення обвинуваченим ОСОБА_3 встановленого порядку поводження із засобами та речовинами, що можуть викликати наркоманію, в даному випадку, - з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс.
Предметом злочину є наркотичний засіб, - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс.
Невеликі, великі, особливо великі розміри наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу, затверджені наказом МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188, - відповідно до вказаного нормативного акту, розмір наркотичних засобів, які були виявлені у обвинуваченого ОСОБА_3 відноситься до категорії невеликого.
Відповідно, кваліфікуючих ознак злочину, передбаченого ст. 309 КК України, (повторність, вчинення за попередньою змовою групою осіб, вчинення нового злочину особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 КК України, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, дії, вчинені із залученням неповнолітнього, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах), в діях обвинуваченого ОСОБА_3 немає, а тому кваліфікувати дії обвинуваченого за ч.ч. 2, 3 ст. 309 КК України немає правових підстав.
Об`єктивна сторона, - вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисних дій, спрямованих на порушення встановленого законодавством порядку обігу наркотичних засобів, які виразилися в умисному, протиправному придбанні, зберіганні наркотичних засобів, проте, з обов`язковою метою суб`єктивної сторони складу злочину, - без мети збуту.
Суб`єкт злочину, - загальний, тобто особа, яка досягла 16 ти річного віку, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Суб`єктивна сторона, - прямий умисел ОСОБА_3 на придбання, зберігання наркотичної речовини, з обов`язковою ознакою, - без мети збуту.
Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 317 КК України.
Об`єктом злочину є встановлений порядок, спрямований на перекриття шляхів поширення наркоманії.
Об`єктивна сторона складу злочину:
- надання приміщення для вживання наркотичних засобів.
Закінченим злочин важається з моменту здійснення вищевказаних дій.
Суб`єктом злочину є осудна особа, яка досягла 16 ти річного віку, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом даного злочину.
Суб`єктивна сторона, - прямий умислел обвинуваченого ОСОБА_3 на вчинення дій, які утворюють об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.
Кваліфікуючих ознак складу злочину, (вчинення повторно, з корисливого мотиву, групою осіб, з залученням неповнолітнього), в даному випадку судом не встановлено, а тому кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 317 КК України, - немає правових підстав.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, який надав наступні показання:
Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.
Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчинених ним злочинів відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе.
У вчиненому щиро розкаюється, жалкує, що підняв той пакунок, - нехай би лежав на тому місці, але він не втримався від спокуси, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та, по можливості, - призначити покарання меньше, ніж вимагає прокурор.
Зазначив також, що почав вживати канабіс з 14 ти років шляхом куріння, іншими способами, зокрема, шляхом ін`єкцій, - наркотичні засоби не вживав.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, що його покази не є результатом якихось погроз або обіцянок, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінальних правопорушень, які передбачено ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Окрім того, під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_3 до суду подано письмове зізнання у вчиненні злочинів, які передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Окрім того, в обвинуваченого ОСОБА_3 при його зізнанні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України судом було з`ясовано наступні обставини справи:
- обвинувачений розуміє його право, передбачене ст. 62 Конституції України, вважати себе невинуватим, а також право, передбачене ст. 6 Конвенції, на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який встановить обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення, або спростує висунуте проти нього обвинувачення;

- обвинувачений розуміє його право допитувати свідків обвинувачення під час судового слідства та право на виклик та допит свідків захисту;

- обвинувачений розуміє, що якщо він визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, то судовий розгляд в повному обсязі (з дослідженням всих доказів) може фактично не відбутися, так як докази, зібрані органами досудового розслідування він не оспорює, а тому відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК, досліджуватися не будуть і тим самим він відмовляється і від процесуальних прав, на судовий розгляд в повному обсязі, що передбачено ст. 21 КПК України і ст. 6 Конвенції;

- обвинувачений зазначив, що протягом останніх 72 годин сильнодіючих лікарських препаратів чи алкогольних напоїв він не вживав;

- заява обвинуваченого про визнання вини не є результатом якихось погроз йому чи членам його сім`ї, або обіцянок;

- подаючи дану заяву, він беззаперечно визнає, що винуватий у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України;
- суд пояснив обвинуваченому кваліфікацію злочинів, в яких він визнає себе винуватим, і, відповідно, він погоджується з такою кваліфікацією вчинених ним дій;

- обвинувачений погоджується із зібраними органом досудового слідства по справі доказами, як достовірними і допустимими;

- обвинувачений розуміє, що покарання йому буде призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК, або ж відсутності (наявності) обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання, відповідно до положень ст. 69-1 КК не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частини статті) обвинувачення;

- обвинувачений розуміє, що розмір та вид покарання, яке може бути йому призначено, не буде підставою для відмови від заяви про визнання вини, якщо він подає її суду, а вправі буде оскаржувати тільки розмір та вид покарання;

- обвинуваченому роз`яснено, що:

- санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк;

- санкція ч. 1 ст. 317 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років;

- знаючи про розмір покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, він бажає відмовитися від розгляду кримінального провадження з дослідженням всих доказів, зібраних органами досудового розслідування, так як обвинувачений їх не оскаржує, обмежившись його допитом, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих даних про його особу, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та судових витрат на залучення експерта, не досліджуючи інші докази, і обвинувачений бажає подати заяву про визнання вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

Письмове зізнання обвинуваченого ОСОБА_3 за його клопотанням, проти якого не заперечувала прокурор ОСОБА_4 , - приєднано до матеріалів кримінального провадження, - з метою врахування при призначенні остаточного покарання обвинуваченому.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне:
- допит свідків, які зазначені в обвинувальному акті;
- дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -
- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, та витрат на залучення експерта, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 19 січня 2015 року Миронівським РС Управління ДМС України в Київській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Богуслав Київської області, є громадянином України, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення злочинів досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України настає з моменту досягнення осудною особою віку 16 ти років, відповідно, обвинувачений є суб`єктом злочинів, який передбачено ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України;

- згідно картки платника податків, яка видана 04.08.2017 року Снігурівським відділенням Баштанської об`єднаної податкової інспекції, ОСОБА_3 має реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 ;

- згідно довідки № 32/21/193 19, яка видана 24 січня 2019 року Миронівським районним відділом у місті Києві та Київської області Філією Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебував на обліку Миронівського районного сектору Обухівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області з 03 грудня 2014 року по 04 листопада 2015 року, за вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 27.10.2014, засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 75, ст. 104, ст. 76 Кримінального кодексу України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 2 роки з обов`язками: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_3 знятий з обліку Миронівського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції Обухівського МРВ КВІ УДПтС України в м Києві та Київській області 04.11.2015, згідно вироку Миронівського районного суду Київської області від 23.09.2015, засуджений за вчинення нових злочинів, передбачених статтями 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 70 ч. 1, ст 71 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці.

Зареєстровано в журналі обліку осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням під № 60 за 2014 рік;

- згідно довідки вимоги про судимість № 9/32015, станом на 28.01.2019 року у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , містяться наступні відомості про притягнення до кримінальної відповідальності на судимості:
- 27.10.2014 року був засуджений Рокитнянським районним сдом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі положень ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки;

- 23.09.2015 року був засуджений Миронівським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185, з застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі.

- 31.07.2018 року звільнений умовно достроково на 1 (один) рік 5 місяців 5 днів з Божківської ВК Полтавської області № 16 на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 23.07.2018 року.

Даний письмовий доказ підтверджує ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово притягуався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності;

- згідно вироку Миронівського районного суду Київської області від 23 вересня 2015 року в справі № 371/1458/15 к, ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, та ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення меньш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Рокитнянського районного суду від 27 жовтня 2014 року і остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років двох місяців позбавлення волі;

- згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 21.03.2019 року у справі № 368/171/19 ОСОБА_3 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні по ст. 185 ч. 3 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 23.09.2015 року і остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 вираховувати з 11.12.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили залишити тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор»;

Даний вирок Кагарлицького районного суду Київської області буде враховано обвинуваченому ОСОБА_3 при призначенні остаточного покарання, - з урахуванням покарання, призначеного за вчинення злочинів, які є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні;

- згідно довідки № 01/23.29 , яка видана 22.01.2019 року Миронівською районною радою Київської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не є депутатом Миронівської районної ради VII скликання;

- згідно довідки № 38, яка видана 24.01.2019 року виконкомом Козинської сільської ради Миронівського району Київської області, - ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2 і дійсно депутатом сільської ради не являвся;

- згідно довідки № 37, яка видана 24.01.2019 року виконкомом Козинської сільської ради Миронівського району Київської області, - ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 . Проживає разом з дідом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та бабою, - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- згідно довідки № 02 42/74, яка видана 24.01.2019 року виконкомом Козинської сільської ради Миронівського району Київської області, ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується негативно;

- згідно довідки № 424/109/1011/02 19, яка видана 22.01.2019 року поліклінічним відділенням Миронівської ЦРЛ, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , на диспансерному обліку в кабінеті психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- згідно довідки, яка видана 24.01.2019 року поліклінічним відділенням Миронівської ЦРЛ, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , на обліку в кабінеті нарколога Миронівського району не перебуває.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

- Згідно постановляючої частини постанови про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 12 лютого 2019 року слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, в якості речових доказів в кримінальному провадженні № 0000037 від 21.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України визнано наступні речі матеріального світу:

- три скляні колби від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах всередині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування речовини коричневого кольору (поміщено до спецпакету № 2213832, горловина якого під час пакування була обв`язана ниткою білого кольору, на кінці якої була прикріплена паперова бирка з пояснювальними написами та підписами понятих);

- поліетиленовий пакетик з вмістом сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, що зовні схожа на суху подрібнену рослину канабісу (поміщено до спецпакету № 2213833, горловина якого під час пакування була обв`язана ниткою білого кольору, на кінці якої була прикріплена паперова бирка з пояснювальними написами та підписами понятих);

- Згідно постановляючої частини постанови про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 26 лютого 2019 року слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, в якості речових доказів в кримінальному провадженні № 0000037 від 21.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України визнано наступні речі матеріального світу:

- три скляні колби від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах в середині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування психотропної речовини, та поліетиленовий пакетик з вмістом сухого канабісу (містяться в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС № 0030602);

- згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000037, речові докази у виді трьох скляних колб від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах в середині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування психотропної речовини, та поліетиленовий пакетик з вмістом сухого канабісу (містяться в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС № 0030602), - здані на зберігання до камери схову речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області: Київська область, м. Миронівка, вул. Лермонтова, будинок № 20, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 19, порядковий номер 156.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експертів.

- згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000037 від 09.02.2019, витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні (висновок експерта № 11 2/1191 від 26.02.2019) становлять 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчинених злочинів, наявності відомостей про судимість, позицію прокурора.
Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Санкція ч. 1 ст. 317 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Згідно положень ст. 24 КК України злочини, які передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, та які вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , є умисними злочинами.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше 5 років, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні злочини середньої тяжкості, відповідно, в даному випадку є наявність сукупності злочинів.
Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка згідно п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочину.
Згідно положень ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість.
Отже, рецидив в даному випадку має місце, так як обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дані злочини в той час, як мав не зняту та не погашену судимість згідно вироку Миронівського районного суду Київської області від 23 вересня 2015 року в справі № 371/1458/15 к.

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, раніше судимий, вчинив нові умисні злочини в той час, коли мав не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за попереднім вироком, по місцю проживання характеризується негативно, нові умисні злочини, вчинені обвинуваченим, - відноситься до категорії середньої тяжкості, хоча фактично матеріальна шкода злочинами не завдана, щиро розкаявся у вчинених злочинах, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, призначення інших видів покарань за вчинення злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу, виправних робіт, арешту, обмеження волі, на думку суду, в даному випадку будуть занадто м`якими, та такими, що не відповідають тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 .

Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі за кожен злочин окремо, а саме, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - 1 (один) рік позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України, - 3 (три) роки позбавлення волі, - в найнижчих межах санкцій злочинів, - враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового слідства активно сприяв розкриттю злочинів, а під час судового слухання справи подав до суду письмове зізнання у вчиненні злочинів, які передбачено ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, яке приєднане до матеріалів кримінального провадження.

Також слід застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України.
Так, згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно, суд вважає, що в даному випадку є підстава для застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України, та, відповідно, застосувавши таке складання, як поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд призначає остаточне покарання за вчинення злочинів, які передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Окрім того, в даному випадку слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 згідно вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 21.03.2019 року у справі № 368/171/19 визнаний винним у пред`явленому обвинуваченні по ст. 185 ч. 3 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 23.09.2015 року і остаточне покарання ОСОБА_3 призначено у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 вираховувати з 11.12.2018 року.

Відповідно, керуючись положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, суд приходить до висновку щодо призначення остаточного покарання по даному кримінальному провадженню, з урахуванням покарання, призначеного за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 21.03.2019 року, - шляхом часткового складання призначених покарань, - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст. 75 КК України в даному кримінальному провадженні немає, адже обвинувачений ОСОБА_3 вже відбуває реально покарання у виді позбавлення волі за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 21.03.2019 року.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.
Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки (з застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України), з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, раніше судимий, вчинив нові умисні злочини в той час, коли мав не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за попереднім вироком, по місцю проживання характеризується негативно, нові умисні злочини, вчинені обвинуваченим, - відноситься до категорії середньої тяжкості, злочини не пов`язані з насильством, злочинами не спричинено матеріальної шкоди, так як злочини відносяться до формальних складів злочинів, враховуючи також ті обставини, що обвинувачений щиро розкаялася у вчиненні злочинів, активно сприяв розкриттю злочинів, враховуючи позицію прокурора, який наполягав саме на такому виду покарання, тому до обвинуваченого необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, а тому суд вважає, що призначення саме такого виду та розміру покарання, буде відповідати обставинам вчинених злочинів, та особі обвинуваченого ОСОБА_3 .

Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
В рамках даного кримінального провадження згідно ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 18 лютого 2019 року, був застосований захід забезпечення кримінального провадження, а саме, - арешт майна на наступні відшукані та вилучені в ході обшуку матеріальні об`єкти:
- три скляні колби від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори з нашаруванням у внутрішній поверхні речовини коричневого кольору (поміщено до спецпакету № 221383);

- суху подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, що зовні схожа на суху подрібнену рослину канабісу, яка поміщена до поліетиленового пакету (поміщено до спец. пакету № 2213833).

Суд вважає, що з метою вирішення в подальшому долі речових доказів в порядку, та на умовах, які передбачені ст. 100 КПК України, слід застосувати ч. 4 ст. 174 КПК України, - та скасувати арешт з майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді.
Так, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з майна.
Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
В даному кримінальному провадженні запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, станом на даний час він відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 21.03.2019 року у справі № 368/171/19, а тому обирати запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу даного вироку в законну силу, - немає потреби, та відсутні правові підстави.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили, при цьому:
- згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;
Так, як було судом вказано вище, згідно постанови про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження від 26 лютого 2019 року слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, в якості речових доказів в кримінальному провадженні № 0000037 від 21.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України визнано наступні речі матеріального світу:
- три скляні колби від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах в середині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування психотропної речовини;

- поліетиленовий пакетик з вмістом сухого канабісу, -

- які містяться в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС №0030602, -
- які згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000037, речові докази у виді трьох скляних колб від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах в середині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування психотропної речовини, та поліетиленовий пакетик з вмістом сухого канабісу (містяться в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС № 0030602), - здані на зберігання до камери схову речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області: Київська область, м. Миронівка, вул. Лермонтова, будинок № 20, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 19, порядковий номер 156.
Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- речові докази, а саме:
- три скляні колби від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах в середині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування психотропної речовини;

- поліетиленовий пакетик з вмістом сухого канабісу, -

- які містяться в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС № 0030602, -
- які згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000037, речові докази у виді трьох скляних колб від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах в середині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування психотропної речовини, та поліетиленовий пакетик з вмістом сухого канабісу (містяться в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС № 0030602), - здані на зберігання до камери схову речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області: 08801, Київська область, м. Миронівка, вул. Лермонтова, будинок № 20, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 19, порядковий номер 156, - знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000037 від 09.02.2019, витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні (висновок експерта № 11 2/1191 від 26.02.2019) становлять 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп., які на підставі ч. 1 ст. 126 КПК України слід стягнути на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 19 січня 2015 року Миронівським РС Управління ДМС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 3 ст. 12, ст.ст. 23, 24, 51 53, 65, 66, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 309 КК України, як у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 317 КК України, як у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, та, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним злочинів, які передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України у розмірі 3 (три) роки позбавлення волі.
Застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, та, з урахуванням покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців, які були призначені засудженому ОСОБА_3 згідно вироку Кагарлицького районного суду від 21.03.2019 року в справі № 368/171/19, шляхом часткового складання покарань призначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 11.12.2018 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження:
- запобіжні заходи.
- запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - немає.

Арешт майна, (п. 7 ч. 2 ст. 131, ст. 170 КПК України).
Арешт майна з наступних речей:
- трьох скляних колб від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори з нашаруванням у внутрішній поверхні речовини коричневого кольору;

- сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, що зовні схожа на суху подрібнену рослину канабісу, яка поміщена до поліетиленового пакету, -

- скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено ст. 100 КПК України.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі:
- три скляні колби від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах в середині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування психотропної речовини;

- поліетиленовий пакетик з вмістом сухого канабісу, -

- які містяться в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС № 0030602, -
- які згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000037, речові докази у виді трьох скляних колб від ламп накалювання, в яких у цоколях наявні отвори, а у вказаних скляних колбах в середині, у внутрішній поверхні, наявні нашарування психотропної речовини, та поліетиленовий пакетик з вмістом сухого канабісу (містяться в полімерному сейф-пакеті Експертної служби МВС № 0030602), - здані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області: Київська область, м. Миронівка, вул. Лермонтова, будинок № 20, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 19, порядковий номер 156, -
- знищити на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 19 січня 2015 року Миронівським РС Управління ДМС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп., - витрат на залучення експерта, - за проведення експертизи (висновок експерта № 11 2/1191 від 26.02.2019) в рамках кримінального провадження № 0000037 від 21.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1