Справа № 570/917/20
Номер провадження 1-кс/570/426/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2020 року
Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на рішення слідчого, -
в с т а н о в и в :
25 травня 2020 року у Рівненський районний суд Рівненської області надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на рішення слідчого СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 (далі - слідчий), в якій він просить:
-скасувати рішення слідчого постанову про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваного від 12 травня 2020 року в кримінальному провадженні №0000163 про проведення слідчих (розшукових) дій;
-зобов`язати слідчого задоволити клопотання захисника підозрюваного від 12 травня 2020 року в кримінальному провадженні №0000163 про проведення слідчих (розшукових) дій.
В обґрунтування скарги захисник підозрюваного посилається на те, що слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000163, відомості про яке 08 лютого 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.185 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні 23 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме про те, що він 08 лютого 2020 року о 01 год. 48 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу до приміщення, таємно викрав термінал самообслуговування, що належить ФОП ОСОБА_7 в якому знаходилися грошові кошти ТОВ "Фінансова компанія "Абекор".
За припущенням органу досудового розслідування, після викрадення терміналу самообслуговування, ОСОБА_5 вивіз його з місця вчинення злочину з використанням транспортного засобу, а саме автомобіля марки "AUDI", модель А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У зв`язку із чим, 18 березня 2020 року відповідно до постанови слідчого зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а 19 березня 2020 року відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області на вказаний транспортний засіб накладено арешт як на можливе знаряддя вчинення злочину.
29 квітня 2020 року сторона захисту, з метою встановлення та перевірки можливості використання зазначеного транспортного засобу як знаряддя вчинення злочину, а саме розміщення в ньому та перевезення з його використанням терміналу самообслуговування подала клопотання про проведення слідчих дій, а саме огляду вищевказаного автомобіля та проведення слідчого експерименту.
05 травня 2020 року слідчий за участю підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 в присутності понятих: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і статиста ОСОБА_10 провів слідчий експеримент під час якого використовував термінал самообслуговування у вигляді, що відрізняється від його первинного стану, а саме без прикріпленого замка спереду термінала, що призвело до отримання помилкових висновків під час проведеної слідчої дії.
В зв`язку із допущенною слідчим помилкою під час проведення 05 травня 2020 року слідчого експерименту, 12 травня 2020 року захисником підозрюваного було подано клопотання про повторне проведення слідчого експерименту. 14 травня 2020 року слідчий за результатами розгляду вказаного клопотання виніс постанову, якою відмовив у його задоволенні.
На думку захисника підозрюваного вказане грубо порушує право підозрюваного на належний та ефективний захист від оголошеної підозри у вчиненні кримінального провадження, що є неприпустимим, а також вказує на недопустимість таких доказів, оскільки для проведення слідчих дій були використанні вихідні дані, що не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, що є підставою для скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного слідчого експерименту та зобов`язання його провести таку слідчу дію.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні скаргу підтримали та пославшись на обставини викладенні в ній просили її задоволити.
Слідчий в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити. В обґрунтування заперечень на скаргу вказав, що на початку досудового розслідування були підстави вважати, що викрадений ОСОБА_5 термінал самообслуговування був вивезений ним з місця вчинення злочину за допомогою автомобіля марки "AUDI", модель А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак, дана обставина не знайшла свого підтвердження під час досудового розслідування, в зв`язку із чим вона не була зазначена у врученому підозрюваному письмовому повідомленні про підозру. Також, вказана обставина була перевірена та не знайшла свого підтвердження під час проведеного за клопотанням захисника підозрюваного слідчого експерименту. В зв`язку із цим, на його думку відсутні підстави для проведення повторного слідчого експерименту.
Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію слідчого та просив в задоволенні скарги захисника підозрюваного відмовити.
Ознайомившись із скаргою захисника підозрюваного, заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, думку слідчого і прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до переконання, що скарга захисника підозрюваного не підлягає задоволенню.
Так, 08 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України за фактом умисного таємного викрадення чужого майна.
18 березня 2020 року під час досудового розслідування даного кримінального провадження постановою слідчого визнано речовим доказом автомобіль марки "AUDI", модель А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
19 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області на вказаний транспортний засіб накладено арешт як на можливе знаряддя вчинення злочину.
23 квітня 2020 року, в межах досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Згідно врученого повідомлення останній підозрюється в тому, що він 08 лютого 2020 року о 01 год. 48 хв. перебуваючи в коридорі приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташований за адрессою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що його протиправні дії не помічені сторонніми особами шляхом вільного доступу, таємно викрав справний та укомплектований термінал самообслуговування, вартістю 19476 гривень 07 копійок, що належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_7 , в якому знаходилися грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Абекор" в сумі 8190 гривень, чим спричинив останній майнову шкоду у вказаних розмірах.
05 травня 2020 року слідчий за клопотанням захисника підозрюваного від 29 квітня 2020 року, із участю підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , провів слідчий експеримент під час якого перевірив обставину чи міг автомобіль марки "AUDI", модель А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 бути використаним як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 . На думку слідчого, висловлену в судовому засіданні, досудовим слідством не доведено, що вказаний автомобіль використовувався як знаряддя вищеописаного злочину.
12 травня 2020 року захисник підозрюваного не погодившись із порядком проведення 05 травня 2020 року слідчого експерименту, а саме використання терміналу самообслуговування не в первинному його вигляді, подав клопотання про повторне проведення слідчого експерименту.
14 травня 2020 року слідчий за результатами розгляду вказаного клопотання виніс постанову, якою відмовив у його задоволенні.
Відмовляючи у задоволенні клопотання захисника підозрюваного, слідчий зазначив, що слідчий експеримент 05 травня 2020 року був проведений відповідно до вимог Кримінального процесуального законодавства України, а відповідно відсутні підстави для повторного його проведення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.
В розумінні ч.1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Частиною 1 статті 240 КПК України передбачено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.
Виходячи з визначеної у кримінальному процесуальному законі мети слідчого експерименту ця слідча дія проводиться, якщо у слідчого або прокурора вже є певні відомості, які необхідно уточнити та перевірити шляхом відтворення дій або реконструкції обстановки й обставин події. Тобто його проведення направлено на перевірку вже зібраних у справі доказів у результаті проведення інших слідчих дій або на перевірку виниклих у слідчого, прокурора різного роду припущень, версій з огляду на фактичні дані, отримані у результаті допиту підозрюваного, свідка, потерпілого, проведення інших слідчих дій (огляду, пред`явлення для впізнання тощо).
Таким чином, слідчий самостійно приймає рішення щодо доцільності проведення слідчого експерименту.
Враховуючи, що вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру не містить посилань на обставину використання ним автомобіля марки "AUDI", модель А4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази такої обставини, вона не підтверджується і не заперечується самим підозрюваним в показаннях, та приймаючи до уваги, що з приводу перевірки вищезазначеної обставини слідчим вже проведено слідчий експеримент і на його думку, висловлену в судовому засіданні, досудовим слідством не доведено, що вказаний автомобіль використовувався як знаряддя вищеописаного злочину, слідчий суддя вважає, що рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання захисника щодо повторного проведення слідчого експерименту з метою перевірки вищеописаної обставини є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим в задоволені скарги слід відмовити.
Керуючись вимогами ст.ст. 26, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на рішення слідчого відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1