Провадження № 1-кп/947/1056/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 від 22.04.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, громадянки України, українки, з вищою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 з угодою про примирення укладеною 03.06.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваною ОСОБА_4 з іншого боку на підставі ст.ст.468,469,471,473,474,475 КПК України.
Так, 22.04.2020 року приблизно о 13:50 годин, перебуваючи в супермаркеті ТОВ « Таврія- В» розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, після чого, остання визначила об`єктом свого злочинного посягання майно, а саме жіночий купальник вартістю 240 гривень 00 копійок, що належить супермаркету ТОВ « Таврія- В».

Далі, реалізуючи злочинний намір, переконавшись, що її дії залишаться непоміченими для оточуючих, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , підійшла до однієї з полиць торгівельного залу та побачивши жіночій купальник різнокольоровий код «1385153», загальною вартістю 240 гривень 00 копійок, таємно викрала його та поклала до металевого візка для перевезення продуктів, після того відійшла від відділу з жіночим одягом.

Надалі, ОСОБА_4 , приховавши вище вказаний товар, а саме одягнувши на себе жіночий купальник різнокольоровий код «1385153», одразу ж попрямувала до каси супермаркету ТОВ «Таврія- В», де оминувши касу та не розрахувавшись за товар який був надягнутий на ОСОБА_4 , попрямувала до виходу з супермаркету, де при виході з супермаркету ТОВ « Тарвія- В», біля сигнальної рамки входу-виходу ОСОБА_4 одразу було зупинено працівником супермаркету ТОВ «Таврія- В».

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , виконала усі дії, які вважала необхідними для здійснення таємного викрадення чужого майна, що належить ТОВ « Тарвія- В», на загальну суму 240 гривень 00 копійок. При цьому, довести до кінця свій злочинний умисел не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена на виході працівниками магазину « Тарвія- В».

Вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з угодою представник потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України. Також сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Також, з угоди вбачається, що ОСОБА_4 відшкодувала представнику потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки потерпілому в повному обсязі, шляхом повернення грошових коштів в сумі 240 гривень 00 копійок. У зв`язку з чим, представник потерпілого ОСОБА_5 претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не має. ОСОБА_4 свою вину у скоєнні даного злочину визнає повністю, в скоєному щиро кається.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченій ОСОБА_4

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої міри покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що представник потерпілого цілком розуміє наслідки її затвердження, передбачені ст. 473 ч. 1 КПК України. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_4 також повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, фактичні підстави для визнання винуватості останньої наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів.
Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 03.06.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001174 від 22.04.2020 року, між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 про примирення.

Визнати ОСОБА_4 винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати на користь держави за проведення товарознавчої експертизи №345 ТГ від 29.05.2020 року в розмірі 980 гривні 70 копійок.
Речовій доказ: жіночий купальник у вигляді майки, повернути за належністю потерпілому ТОВ "Таврія В".

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1