У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2020 рокуСправа № 634/1334/18 Провадження № 1-кп/634/145/20

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000417 від 04.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-
встановив:
У провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебувають матеріали вищевказаної кримінальної справи.
З обвинувального акту вбачається, що відповідно до Розпорядження Сахновщинської РДА №71 від 20.03.2012 року, ОСОБА_5 призначено опікуном над ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1
11.04.2012 року, ОСОБА_5 звернулася з письмовою заявою до Управління праці та соціального захисту населення Сахновщинської РДА про призначення допомоги на дитину, над якою встановлено опіку, а саме: ОСОБА_6 . Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Сахновщинської РДА від 17.04.2012, ОСОБА_5 призначено допомогу 01.04.2012, яку вона отримала по 01.10.2016 року.
20.10.2016 року ОСОБА_5 звернулася з письмовою заявою до Управління праці та соціального захисту населення Сахновщинської РДА про призначення повторно допомоги на дитину, над якою встановлено опіку, а саме: ОСОБА_6 .
Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Сахновщинської РДА від 21.10.2016, ОСОБА_5 призначено допомогу з 01.10.2016 по 28.02.2017 в сумі 1531,33 грн., щомісячно. Також, встановлено, що ОСОБА_5 в період з жовтня 2015 року по вересень 2016 року, отримувала пенсію по втраті годувальника, померлого внаслідок загального захворювання на одного утриманця, а саме на ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи письмово попередженою, 06.10.2015, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, повинна повідомити Управління праці та соціального захисту населення Сахновщинської РДА, але маючи умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, діючи умисно, протиправно, шляхом обману, не повідомила Управління Праці та соціального захисту населення Сахновщинської РДА про отримання пенсії по втраті годувальника, померлого внаслідок загального захворювання на одного утриманця, незаконно продовжувала отримувати соціальну допомогу на дитину, над якою встановлено опуку, ОСОБА_6 , чим порушила п.5 ст.27 Постанови Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми». Так, за період з 01.10.2015 по 30.09.2016, ОСОБА_5 незаконно отримала допомогу в сумі 11604,63 грн.
Також, 06.10.2015, ОСОБА_5 , будучи письмово попередженою про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї, не повернула грошові кошти в сумі 11604,63 грн., використавши їх на власну користь, чим спричинила Управлінню праці та соціального захисту населення Сахновщинської РДА матеріальні збитки на суму 11604,63 грн..
Таким чим, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Представник потерпілого у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд, обговоривши клопотання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284,288 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.12 КК України цей злочин є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 30.09.2016 року.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився 3-х річний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно неї з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченго з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_5 є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченої про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання захисника та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 п.2 ст.49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження за ч.1 ст. 190 КК України.
За таких обставин, цивільний позов, заявлений в ході досудового розслідування, залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 372 КПК України, суд, -
ухвалив:
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а кримінальне провадження щодо неї закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов залишити без розгляду.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.
Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено та проголошено учасника процесу 06.03.2020 року.

Суддя: