Ухвала

15 червня 2020 року
м. Київ
справа № 1-35/2006
провадження № 51 5363 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргузасудженого ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2020 року,
встановив:
засуджений, не погоджуючись із судовими рішеннями, постановленими стосовно нього, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвали суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції скасувати.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам

ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення недоліків.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано, оскільки, висловлюючи вимогу про скасування судових рішень, засуджений не наводить конкретних та обґрунтованих доводів, з огляду на положення статей 412-414 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий судовий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Висловлене засудженим прохання лише про скасування судових рішень не відповідає вимогам ст. 436 КПК України, з огляду на те, які рішення може приймати суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Засудженим ОСОБА_4 не долучено до касаційної скарги копії ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2019 року.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2019 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2020 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3