У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Києві подання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 17.11.2016 року за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

в с т а н о в и в:

Інспектор Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області подав до суду дане подання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, у зв`язку із наявністю обставин регламентованих ст. 80 КК України.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 17.11.2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Після набрання вироку чинності останній було направлено на виконання заявнику.

На обліку Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 перебуває з 05.10.2017 року.

У судове засідання сторони, будучи повідомленим про день та час розгляду клопотання (подання), згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення ст.ст. 7, 22, 26, ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність та, вивчивши наявні матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18.06.2015 року вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

Разом з тим, заявником не додано жодних доказів про те, що інспектором здійснювалось повідомлення ОСОБА_6 про обов`язок останнього щодо сплати штрафу, яке було отримано останнім, як і особової справи засудженого, а до звернення долучено не завірену належним чином копію вироку та ухвали суду.

Крім того, згідно вимог ст.80 ч.1 п.1 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно вимог ст.80 ч.2, ч.3 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 цієї статті, засуджений вчинив новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

У відповідності до ч.3 ст.80 КК України перебіг строків давності виконання обвинувального вироку зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Так, в направлених до суду матеріалах відсутні дані щодо того, що ОСОБА_4 протягом зазначеного строку не вчинив новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити переривання перебігу давності.

За таких обставин, вказане подання відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку, не може бути задоволено судом у зв`язку з недоведеністю підстав для такого звільнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: