У Х В А Л А

28 січня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за № 0003551, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно працюючого оператором сушильного обладнання п/п «Еталон», одруженого, бере участь у вихованні неповнолітньої дитини, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого за вчинення злочинів проти власності.

в с т а н о в и в :
22.01.2020 до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що останній перебуваючи на волі може: незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до клопотання та доданих до нього матеріалів ОСОБА_8 підозрюється слідчим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в тому, що 23 листопада 2019 року близько 03 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодінням АДРЕСА_3 , де на той момент знаходилися його дружина ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_10 , які розмовляли між собою.

Побачивши біля своєї дружини невідому йому особу, у ОСОБА_8 на ґрунті ревнощів виник умисел на заподіяння фізичної шкоди ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_10 фізичної шкоди, ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, почав наносити удари руками та ногами по голові ОСОБА_10 , внаслідок чого завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, перелому кісток склепіння та основи черепу, відкритої черепно-мозкової травми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10

23 листопада 2019 року о 07 годині 30 хвилин ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

23 листопада 2019 року о 16 годині 09 хвилин ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор клопотання слідчого про застосування виду та строку запобіжного заходу підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_8 проти застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив. Стверджує, що злочину у якому його підозрюють не вчиняв. Зазначив, що дійсно між ним та потерпілим виник конфлікт, обумовлений тим, що він наздоганяючи свою дружину, яка раніше від нього залишила кафе та йшла додому, побачив як до неї чіплявся невідомий чоловік. Він наніс йому один удар в область обличчя після чого дружина припинила його дії. В подальшому він більше ударів не наносив чоловіку не наносив. З`ясувавши стосунки він обійнявся з чоловіком та пішов, а той залишався з ОСОБА_11 . Наміру здійснювати незаконний вплив на свідків не має і вказаних дій не вчиняв, злочини скоювати також не має наміру.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечує, посилаючись на те, що у клопотанні прокурором не доведено існування жодного із заявлених ризиків, а підозра є необґрунтованою, оскільки базується на доказах, які викладені у клопотанні не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. При цьому захисник просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту і забороною залишати житло у визначений слідчим суддею час. При цьому, спростовуючи обґрунтованість підозри, будь-яких обставин, які б свідчили, що існують ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_8 дій, передбачених п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не навів.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, виходячи з наступного.

Слідчим у клопотанні викладені та прокурором в суді доведені обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з посиланням на докази, що підтверджують ці обставини. Протиріччя в доказах на даній стадії досудового розслідування не спростовують беззаперечно обставини, які вказують на вчинення злочину ОСОБА_8 .

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що слідчий за погодженням з прокурором у клопотанні висловили твердження що «вина підозрюваного ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами», таким чином, допустивши грубе порушення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка може бути встановлена лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Встановлюючи, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказують слідчий та прокурор, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до клопотання, в межах підтримання прокурором, підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає обставину, що підозрюваний ОСОБА_8 може «незаконно впливати на свідків, які надали покази в рамках кримінального провадження про відомі їм обставини вчинення злочину, морально надавити на них, а тому з метою зміни останніми показів чи відмови від надання показів задля уникнення кримінального покарання може вчиняти неправомірні дії щодо вказаних учасників процесу».

Всупереч вимогам п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчим у клопотанні не наведено жодної обставини, яка вказує на наявність даного ризику та не наведено жодного посилання на матеріали, що підтверджують обставини, якими слідчий обґрунтовує заявлений ризик.

Вирішуючи питання наявності заявленого ризику, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що слідчим навіть не зазначено на яких конкретно свідків може незаконно впливати підозрюваний.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає обставину, що підозрюваний ОСОБА_8 може «вчинити інше кримінальне правопорушення. Дані висновки зроблені на підставі того, що підозрюваний ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення злочинів майнового характеру та на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя і здоров`я».

Всупереч вимогам п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчим у клопотанні не наведено не наведено жодного посилання на матеріали, що підтверджують обставини, якими слідчий обґрунтовує заявлений ризик.

Як встановлено під час судового розгляду, зокрема з показань підозрюваного останній був дійсно засуджений за вчинення злочинів проти власності, які були вчинені без застосування насильства (ст.ст. 185, 190 КК України ). За скоєння даних злочинів підозрюваний відбув покарання у виді позбавлення волі та був звільнений умовно - достроково у 2016 році строком на 1 рік. Злочини після цього не скоював.

З огляду на характер та обставини вчинення злочину як вони встановлені слідством, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, бере участь у вихованні неповнолітньої дитини своєї дружини, має офіційне місце роботи, з часу вчинення злочину 23.11.2019 року підозрюваний утримувався під вартою, вищевказана слідчим обставина не є беззаперечною підставою для висновку, що підозрюваний буде продовжувати скоювати злочини.

Будь-яких інших обставин, на підставі яких слідчий та прокурор дійшли висновку про наявність вищевказаних ризиків, у клопотанні не наведено, що свідчить про його формальність.

Сама по собі тяжкість вчиненого злочину за відсутності інших обставин, які вказують на наявність ризиків, не може бути підставою для застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою до особи.

Таким чином, оскільки прокурором не доведено, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачений ст. 177 КПК України, а отже не доведено і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права на свободу та особисту недоторканість і, зокрема, право на свободу пересування, що передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки інші питання, крім тих, які зазначені у клопотанні, перед слідчим суддею не ставились, слідчий суддя дотримуючись вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, за якою у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, забезпечуючи принцип змагальності та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, зокрема, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, приходить до висновку, що клопотання слідчого є не обґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Виходячи з того, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти здоров`я особи слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування обумовлюють зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.7, 17, 18, 176-178, 179, 183, 193 194, 196, 309 КПК України,-

постановив:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 у кримінальному провадженні за № 0003551 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_8 , відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 30.01.2020 року о 13 год. 50 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1