Справа №: 630/281/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області ОСОБА_3 на бездіяльність начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області, щодо невнесення відомостей до ЄРДР

в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді до провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій вона просить слідчого суддю зобов`язати начальника СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області прийняти та невідкладно зареєструвати її заяву про вчинення злочину у ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В поданій скарзі ОСОБА_3 зазначила що направила до Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області заяву, в якій повідомила, що проживає зі своїми дітьми у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на який у її померлого цивільного чоловіка було право розпорядження на підставі довіреності, за змістом якої він мав можливість оформити право власності на цей будинок. В 2012 році її чоловік помер. В травні 2020 року до неї прийшла сусідка ОСОБА_4 та пред`явила рішення Люботинського міського суду Харківської області від 16 грудня 2019 року про визнання за нею права власності на 16/25 частин домоволодіння, в якому вона, ОСОБА_3 фактично мешкає зі своїми дітьми. Остання вважає, що ОСОБА_4 подала суду неправдиві відомості, тим самим вела суд в оману, та ще й не повідомила суду про неї як про сторону при розгляді справи. Однак у визначений ст. 214 КПК України строк слідчим не вчинені належні дії, чим допущено бездіяльність.

Заявник скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, доводи заявника, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена заявником бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Судом встановлено, що 11 червня 2020 року заявник засобами поштового зв`язку звернувся до відділу поліції з заявою про вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Як вбачається із зворотного поштового повідомлення заяву отримано відділком поліції 12 червня 2020 року .

До суду з Люботинського ВП ГУНП України в Харківській області надійшли матеріали ЖЕО № 3965 від 12 червня 2020 року, в яких міститься інформація про відсутність підстав для внесення відомостей, зазначених в заяві, до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1ст. 214 КПК України прокурор, слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. З поданої заяви вбачається, що заявник у своїй заяві свідомо повідомив про вчинення саме кримінального правопорушення, надав йому власну кримінально-правову оцінку.

Дана обставина зобов`язувала уповноважених осіб відділу поліції внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Невнесення відомостей до ЄРДР суперечать як принципу законності, так і положенням ч.5 ст.214КПК України, яка визнає за достатнє для початку досудового розслідування повідомлення даних, які лише можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Діючим Кримінально-процесуальним кодексом дійсно передбачено внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, але при цьому слід враховувати, що на даному етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена Кримінальним кодексом, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Тому посилатись на положенняст.2КК України, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає в у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4ст.214КПК чітко забороняється відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто інформація про правопорушення має без будь-яких застережень вноситися до ЄРДР (незалежно від того, чи така заява стосується особи відносно якої вона написана, чи в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на думку заявника злочину).

Оскільки ОСОБА_3 повідомила та подала заяву про вчинення кримінального правопорушення, відомості, які зазначені у заяві повинні бути внесені до ЄРДР та розпочато розслідування, а тому скарга підлягає задоволенню.

Крім цього, будь-який злочин починається з події, котра може бути розцінена як «суспільно небезпечне винне діяння», передбачене Кримінальним Кодексом. Повідомлення про настання такої події й вноситься уповноваженим органом до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Саме подія, а не результати роздумів щодо ймовірності її настання чи існування може вважатися обставиною, що свідчить про можливість вчинення або невчинення

Виходячи з викладеного, органи досудового розслідування не мають змоги посилатись на необхідність проведення перевірки як причину невнесення відомостей до ЄРДР по суті заяви громадянина. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у випадку, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації не має ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Аналізуючи досліджені документи, приходжу до висновку, що слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області не були вчинені у встановлений ст. 214 КПК України строк дії по внесенню відомостей, вказаних у заяві ОСОБА_3 від 11 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не було розпочато розслідування.

Керуючись ст. ст. 214,303, 304, 306 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості, вказані у заяві ОСОБА_3 , від 11 червня 2020 року (ЖЕО № 3965 від 12 червня 2020 року), до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та розпочати розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя (підпис) ОСОБА_1