Справа № 447/580/20 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/452/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання адміністрації державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» та спостережної комісії Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника ДУ «Миколаївськавиправнаколонія (№50)» ОСОБА_8
ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 13 березня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одесько їобласті від 29 вересня 2010 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст. 153, ст. 71 КК України на десять років шість місяців позбавлення волі.
Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 29 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05 липня 2010 року по 18 жовтня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття ОСОБА_7 покарання 05 липня 2010 року, кінець строку відбуття покарання 22 вересня 2020 року.

Адміністрація державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» та спостережна комісія Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області звернулися до Миколаївського районного суду Львівської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13 березня 2020 року відмовлено у задоволенні подання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 .

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, задоволивши подання державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)». В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ухвала є необґрунтованою, постановлена всупереч вимог чинного законодавства через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. За період відбування покарання до нього 13 разів застосовувались заохочення оголошувались подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці. У 2012 році він закінчив Дубенське професійно-технічне училище при ОСОБА_10 2016 році закінчив Піщанське професійно-технічне училище при Піщанській ВК-59. На нього сім разів накладались дисциплінарні стягнення, які згідно з ч.14 ст. 134 КВК України погашені. Останнє стягнення було накладено ще 08.06.2018, яке достроково погашено 03.10.2018. Рішенням адмінкомісії Миколаївської ВК від 17.10.2018 задоволено його заяву про застосування до нього ст. 101 КВК України та переведено до дільниці соціальної реабілітації для осіб, які стали на шлях виправлення, де його було працевлаштовано на контрагентський об`єкт ТзОВ «Еко-Март». За час перебування на дільниці соціальної реабілітації за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці він отримав п`ять заохочень. За власним бажанням був залучений до програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Суд при постановленні ухвали не навів мотивів неврахування зазначених змін та обставин.

При апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Представник державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав і пояснив, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праціта навчання довів своє виправлення, стягнення погашені, тринадцять разів заохочувався за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці; з 2018 року переведений на дільницю соціальної реабілітації, з перших днів перебування в колонії працевлаштований.
Прокурор ОСОБА_11 апеляційн ускаргу запреречив, просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , представника ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_8 , прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
При розгляд ісправи суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам провадження, що відповідно до п.2, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування судового рішення.
Відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання суд першої інстанції мотивував тим, що поведінка засуджного під час відбування покарання не є стабільною й такою, що засвідчує його безумовне виправлення, і засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання не довів своє виправлення.
Однак висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.
Відповідно до ст. 107 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття не менше двох третин призначеного строку покарання у виді позбавлення волі за умисний особливо тяжкий злочин.
На даний час ОСОБА_7 , який вчинив злочин, будучи неповнолітнім, відбув більше двох третин строку призначеного вироком покарання. З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_7 з 11.07.2010 по 19.12.2010, перебуваючи у СІЗО м. Одеса, допустив одне порушення режиму утримання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО.З 19.12.2010, перебуваючи у Дубинській виховній колонії Рівненської області, порушення режиму утримання не допускав. В Піщанську виправну колонію № 59 Вінницької області прибув 08.11.2012, допустив п`ять порушень режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності;зазразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці шість разів заохочувався правами начальника установи.У 2012 році закінчив Дубенське професійно-технічне училище та здобув спеціальність «швачка»; у 2016 році закінчив Піщанське професійно-технічне училище № 59 та здобув спеціальність «лицювальник, плиточник». У Миколаївську виправну колонію № 50 Львівської області прибув 01.12.2017, допустив одне порушення режиму утримання, за яке притягувався до дисциплінарної відповідальності.17.10.2018 адміністративна комісія Миколаївської ВК № 50 задовольнила заяву засудженого про застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме - переведення до дільниці соціальної реабілітації як такому, що стає на шлях виправлення та заслуговує на переведення до дільниці соціальної реабілітації, й постановою начальника Миколаївської ВК № 50 Львівської області від 18.10.2018 ОСОБА_7 переведений до дільниці соціальної реабілітації. ОСОБА_7 працевлаштований на контрагентському об`єкті Львів-Сад у с. Іллів Миколаївського району Львівської області. Засуджений за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці сім разів заохочувався правами начальника установи. По відношенню до представників адміністрації установи ввічливий .По відношенню до засуджених товариський, безконфліктний, в колективі засуджених уживається добре. У вільний час відвідує богослужіння, релігійні обряди, читає релігійну літературу в бібліотеці дільниці. Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом отримання від них посилок та передач. Залучений до програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», прагне до реалізації даних програм.
З урахуванням наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що поведінка ОСОБА_7 , яка за час відбування покарання є сумлінною, його ставлення до навчання (за час відбування покарання здобув дві спеціальності), а також його участь у суспільно-корисній праці протягом усього періоду відбування покарання доводять виправлення засудженого.
Колегія суддів враховує також особу засудженого, який характеризується позитивно, заявив про своє щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, молодий вік засудженого та незначний строк, який залишився до закінчення відбуття покарання.
Те, що засуджений сім разів допускав порушення режиму, за що притягався до дисциплінарної відповідальності, за конкретних обставин не є підставою для відмови у задоволенні клопотання. Як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_7 порушував вимоги встановленого порядку виконання покарання, однак протягом останніх двох років порушень не допускав, на даний час стягнення погашені, й відповідно до ч.14 ст. 134 КВК України засуджений визнається таким, що не має стягнення.
Натомість за час відбування покарання ОСОБА_7 13 разів заохочувався за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці.
З огляду на викладене колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою та дійшла висновку про наявність законних підстав для застосування положень ст. 107 КК України та умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання як такому, що відбув не менше двох третин строку призначеного судом покарання та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Оскільки суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й не застосував положення ст. 107 КК України, які підлягали застосуванню, а висновки суду, викладені в ухвалі суду, не відповідають фактичним обставинам провадження, судове рішення слід скасувати, подання адміністрації державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» та спостережної комісії Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задоволити та звільнити засудженого умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання, що становить три місяці сім днів.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, ст. 107 КК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задоволити.
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 13 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Подання адміністрації державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» та спостережної комісії Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задоволити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29 вересня 2010 року, умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі строком три місяці сім днів.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4