Номер провадження: 11-сс/813/768/20
Номер справи місцевого суду: 522/3762/20 1-кс/522/4140/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000471 від 03.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 03.03.2020 в ході обшуку за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 9, а саме:
- картонну коробку на якій наявна паперова наліпка (квитанція) з написом «Одеса посилковий №2436 від 29.02.2020 року, посилка від « ОСОБА_10 с. Требухів відділення №1», кому: « ОСОБА_11 »; футболку синього кольору, шорти червоного кольору зі смугами синьо-білого кольору, блузку коричневого кольору з абстракціями, жіночий топ синього кольору.
- прозорий поліетиленовий пакет із застібкою червоного кольору в якому знаходиться значна кількість порошкоподібної речовина білого кольору.
Накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено 03.03.2020 в ході особистого обшуку особи ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus», в корпусі чорного кольору;
- мобільний телефон марки iPhone SE, в корпусі рожевого кольору;
- карта банку «ПриватБанк».
Відмовлено в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на майно, а саме:
- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 ;
Відмовлено у задоволенні клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_7 про повернення клопотання прокурору.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що вищезазначені речі, окрім паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , можуть містити відомості про обставини вчинення злочину та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки вони самі по собі або у сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відмовляючи у задоволенні клопотання представника власника майна про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків прокурору слідчим суддею залишено без задоволення, оскільки воно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, та в ньому зазначено перелік майна, що підлягає арешту.
При накладенні арешту на вилучене майно слідчий суддя посилався на необхідність проведення досліджень та експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та необхідність схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зазначивши, що слідчим суддею порушено норми процесуального права, зокрема, не прийнято до уваги, що клопотання слідчого, погоджене прокурором без зазначення дати такого погодження є суттєвим порушенням ст. 171 КПК України, та слідчий суддя припустився порушення вимог ст. 172 КПК України.
Крім того, в клопотанні не зазначено ідентифікуючих ознак майна, на яке слідчий просив накласти арешт, а зазначено лише найменування корпусів, моделі пристроїв, що є недостатніми ідентифікуючими ознаками.
Посилаючись на наведені доводи, а також, зазначивши, що обшук за адресою: АДРЕСА_1 , проводився без будь-якої правової підстави, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_8 , проситьухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000471 скасувати, постановити нову ухвалу, якою повернути клопотання слідчого для усунення недоліків прокурору.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах власника арештованого майна підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення зазначеної апеляційної скарги, зауважив, що обшук за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 9, проводився згідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2020 року.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2020 до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від оператора 102, про те що 03.03.2020 о 15 год. 28 хв. працівниками управління по протидії наркозлочинності, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 9, затримано чоловіка, який мав при собі наркотичну речовину.
Виїздом на місце події СОГ встановлено, що зазначеною особою є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який у відділені №59 «Нової Пошти», отримав посилку на ім`я своєї сестри ОСОБА_15 .
03.03.2020 року на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471, проведено невідкладний обшук території, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 9, де було виявлено та вилучено: картонну коробку на якій наявна паперпова наліпка (квитанція) з написом «Одеса посилковий №2436 від 29.02.2020 року, посилка від « ОСОБА_10 с. Требухів відділення №1», кому: « ОСОБА_11 ».
При огляді вмісту посилки виявлено та вилучено наступні речі: футболку синього кольору, шорти червоного кольору зі смугами синьо-білого кольору, блузка коричневого кольору з абстракціями, топ синього кольору, а також було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет із застібкою червоного кольору в якому знаходиться значна кількість порошкоподібної речовини білого кольору.
Також було проведено особистий обшук ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримав вище вказане поштове відправлення, в ході якого виявлено та вилучено:
- мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus», в корпусі чорного кольору;
- мобільний телефон марки iPhone SE, в корпусі рожевого кольору;
- паспорт громадянки України на імя ОСОБА_13 ;
- карта банку «ПриватБанк».
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , обґрунтовано тим, зазначені речі можливо та необхідно використати у кримінальному провадженні, як доказ, а не накладання арешту може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення.
За змістом ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що, врахувавши можливість загрози зміни слідової інформації, а також необхідність проведення невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, слідчий суддя, всупереч доводів апеляційної скарги, дійшов вірного висновку про необхідність накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги, що клопотання слідчого, погоджене прокурором не має зазначення дати такого погодження, є безпідставним, оскільки це не є настільки суттєвим порушенням ст. 171 КПК України, що може призвести до недійсності відповідного акту. Крім того, вказане питання порушувалось адвокатом ОСОБА_7 в суді першої інстанції, вказаним доводам була надана відповідна оцінка в резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді, з чим апеляційний суд погоджується.

Аналіз змісту клопотання слідчого та ухвали слідчого судді показав, що у зазначених процесуальних документах дотримані вимоги наведених вище норм кримінального процесуального закону, та враховані всі обставини кримінального провадження, які стали підставою для накладення арешту на майно. Отже, апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на що, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені у клопотанні прокурора та ухвалі слідчого судді повністю знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду скарги, належним чином вмотивовані в ухвалі слідчого судді, та на даний час є законним, обґрунтованим та вмотивованим рішенням, яке ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та нормах чинного КПК України.

Твердження в судовому засіданні апеляційного суду адвоката ОСОБА_7 щодо відсутності правової підстави проведення обшуку за адресою м. Одеса, Французський бульвар, 9, є необґрунтованими, оскільки дозвіл на проведення обшуку був наданий слідчим суддею ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2020 року.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Окрім того, апеляційний суд роз`яснює власнику майна, що він не позбавлений права звернутись до суду першої інстанції з обґрунтованим клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому статтями 173, 174 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу представника власника арештованого майна адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.04.2020 р. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000471 від 03.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4