Справа №705/3182/19
1-кп/705/527/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Умані Черкаської області кримінальні провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганди, Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з освітою 8 класів, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України,

з участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України.
Відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою від 27.04.2020 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів, до 26 травня 2020 року.
13.05.2020 року прокурор ОСОБА_6 подав до канцелярії суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 . У клопотанні просив продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 42040 гривень, та покласти на нього певні обов`язки. Клопотання мотивував наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що обрання відносно обвинуваченого будь-якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
У судовому засіданні 21 травня 2020 року прокурор ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання, подане прокурором ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на погіршення свого стану здоров`я.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурор лише формально послався на наявність ризиків. Зокрема вважає надуманим посилання на оголошення його підзахисного в розшук, так як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 оголосили в розшук і практично одразу розшукали. Зазначив, що частина потерпілих та свідків вже були допитані у судовому засіданні і перешкодити у спілкуванні з іншими потерпілими та свідками зможе і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_3 буде вчиняти нові злочини, і висновок прокурора в цій частині ґрунтується лише на наявності у обвинуваченого попередніх судимостей. Зазначив, що прокурор не обґрунтував неможливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, які б давали змогу забезпечити усунення наявних ризиків.
Одночасно захисник заявив клопотання, в якому просив змінити відносно його підзахисного запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника щодо зміни запобіжного заходу.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, та просив задовольнити клопотання прокурора.
Суд, вислухавши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт, дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, слідчий суддя, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового слідства до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року продовжено ОСОБА_3 термін запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2020 року та залишено розмір застави сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 84080 гривень. Вказане питання було вирішене судом враховуючи те, що судовий розгляд 27 квітня 2020 року лише розпочатий, суд не допитав всіх потерпілих, свідків зі сторони обвинувачення, так як останні не з`явились у судове засідання, не дослідив інші докази. Тому суд був позбавлений можливості у повній мірі перевірити обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, так як в судовому засіданні ще не були досліджені всі докази у кримінальному провадженні
Суд вважає що на даний час прокурор не довів наявність такого ризику як незаконний вплив обвинуваченого на свідків та потерпілих, так як з даного приводу суду не надано жодного доказу. При цьому, суд враховує, що обвинувачений не був взятий під варту одразу після вчинення злочину і перебував певний час на волі. Прокурор не надав жодного підтвердження того, що під час перебування обвинуваченого на волі він намагався впливати на свідків чи потерпілих з метою зміни ними своїх показань, які вони надали під час досудового розслідування.
З приводу ризику ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд вважає, що такий ризик не зменшився. При цьому суд, як і раніше, враховує що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, перебуває в провадженні суду з 16 липня 2019 року, і обвинувачений ОСОБА_3 жодного разу не з`явися у підготовчі судові засідання у період з 21 листопада 2019 року по 27 лютого 2020 року. При цьому, судові повістки, направлені на адресу проживання обвинуваченого, повертались на адресу суду у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання, або ж у зв`язку з відсутністю адресата. У зв`язку з чим, ухвалою суду від 27 лютого 2020 року обвинувачений був оголошений у розшук.
Також суд вважає, що не зменшився ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, так як обвинувачений неодноразово судимий і знову обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень. При цьому, кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, згідно обвинувачення, були вчинені у той час, коли в провадженні суду вже перебувало кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.
Суд не враховує посилання обвинуваченого на погіршення стану його здоров`я, так як вказана обставина не підтверджена жодним документом.
На даний час у судовому провадженні, що перебуває на розгляді в Уманському міськрайонному суді Черкаської області, судовий розгляд 21 травня 2020 року не завершений, суд не допитав всіх потерпілих, всіх свідків зі сторони обвинувачення, так як останні не з`явились у судове засідання, і триває стадія дослідження документів. До 26 травня 2020 року, тобто до закінчення дії ухвали суду, якою відносно обвинуваченого було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, завершити судовий розгляд у справі не представляється можливим.
Враховуючи те, що на даний час суд позбавлений можливості завершити судовий розгляд у справі, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували, на даний час не зменшились, а також враховуючи те, що на думку суду, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти ризикам ухилення обвинуваченого від явки до суду та продовження ним злочинної діяльності, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Підстав для зміни розміру застави, визначеної в ухвалі Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2020 року, якою було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Керуючись статтями 183, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.
Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 19 липня 2020 року.
Залишити ОСОБА_3 розмір застави сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 84080 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
В разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
прибувати за кожною вимогою суду;
не відлучатися з населеного пункту де він проживає без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утримуватися від самостійного спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого в разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити на строк до 19 липня 2020 року.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну відносно обвинуваченого запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 - для відому, та направити начальнику Черкаського слідчого ізолятора - для виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню,проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_1