Провадження № 1-кп/750/438/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001614 від 07 березня 2018 року, який надійшов до Деснянського районного суду м. Чернігова від прокурора Чернігівської місцевої прокуратури по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, українки, громадянки України, раніше не судимої, яка не працює, розлучена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.03.2018 року в період часу з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні сауни, що розташована за адресою: вул. Гонча, буд. 49 в м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, зі столу, який розміщувався в приміщенні миючої зали вказаної сауни, таємно викрала мобільний телефон «LG SPIRIT» моделі Н422, вартість якого згідно висновку експерта №2557/18-24 від 29.05.2018 року становить 1559 грн. 20 коп., що належить ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України не визнала, викладені в обвинувальному акті обставини підтвердила, пояснила, що у вказану сауну вона вже ходить років 5-6, 06 березня 2018 року о пів на восьму вона також прийшла до вказаної сауни разом з ОСОБА_6 , попередня група вийшла і вона з ОСОБА_6 увійшли, так їй наразі здається, вона зверху ніколи не роздягалась, тож ОСОБА_7 залишилася у роздягальні, а вона пішла в низ, до кімнати відпочинку, де завжди роздягалася, там прибирав господар сауни, вони привіталися, перекинулися кількома словами і він вийшов, закривши двері, через вулицю, а вона пішла в парилку, потім підійшли ще дві людини, всі були в парилці, коли здійснявся галас, що зник телефон, коли вона повернулася із парилки, її сумка була відкрита, як їй здалося, там хтось порпався, вони до 21 год. 30 хв. примірно помилися, потім пішли, коли вона проходила через залу до кімнати відпочинку, йдучи роздягатися, телефону на столі у залі не було. 07.08.2018 року вона сходила на ринок, біля кіоску незнайома людина продавала телефон, він був неушкоджений, але без коробки, вона вирішила придбати, бо за нього просили чи 100, чи 150 гривень, телефон вона відразу не вмикала, бо той був без зарядки, користуватися ним почала з 09.03.2018р., коли прибули працівники поліції, телефон видала.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона допомагає своєму чоловіку, оскільки той має сауну і до нього приходять відпочиваючі, 06.03.2019 року вона прийшла в черговий раз аби допомогти чоловіку прибратися після першої групи відвідувачів, в той день відпочивали дві групи. Коли вона прийшла, перша група майже пішла, з неї залишилися дві дівчини ОСОБА_8 та її сестра ОСОБА_9 , у залі де миються, на столі лежав телефон потерпілої, залишаючи приміщення, здається, ОСОБА_8 запитала, чий це телефон, вона відповіла, що він належить їй. Дівчата пішли, двері за ними були зачинені. Чоловік спустився вниз, у кімнату відпочинку, потім пролунав дзвоник у двері, увійшла ОСОБА_10 , яка є обвинуваченою, та ОСОБА_9 , це були перші дівчата, з другої групи, інші дві підійшли вже хвилин через 15, ОСОБА_9 залишилася в роздягальні, а ОСОБА_10 ніколи не роздягалася в роздягальні, а завжди роздягалася в кімнаті відпочину, тож вона пройшла через зал, в якому миються і спустилася на дванадцять сходинок у низ, у кімнату відпочинку, де на той час знаходився чоловік потерпілої, потерпіла підійшла до столу, а телефону на ньому вже не було, вона гукнула чоловіку, чи той не брав її телефон, він сказав, що ні. Вона попросила його набрати телефон, але телефон вже був вимкнутий, почали розпитувати - ніхто не брав, наступного дня вона подала заяву до поліції, у травні працівники поліції знайшли телефон, приїхали до обвинуваченої додому і забрали його, а та плакала і визнала, що його забрала. В подальшому, до потерпілої зверталася якась особа, пропонувала, щоб вона забрала свій телефон, і заяву, і отримала магарич, в ході досудового розслідування обвинувачена змінила показання і стала казати, що телефон купила на ринку і видала його добровільно, телефон був з одного боку білий, з чорним екраном, це сталося у вказану дату приблизно о 19 годині, обставини викладені в обвинувальному акті вірно, в подальшому дівчата, що були із обвинуваченою у сауні сказали, що це ОСОБА_10 взяла, так вона їм сказала, бо не знала, що той хазяйський, думала, що з відвідувачів хтось забув.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що, він є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, а також є ФОП, утримує сауну на вул. Гончій в м. Чернігові, яка складається з приміщень на першому поверсі та підвального, обвинувачену знає, оскільки майже п`ять років їх група відпочивала в його сауні по вівторках з 19 год. до 21 год. 30 хв. 06.03.2019р. до нього у сауну прийшла перша група відвідувачів примірно о 17 годині вони були примірно до 19 години. Відпочили і пішли. Він попросив свою дружину допомогти йому з прибиранням, вона прийшла перед 19-ю годиною, залишалися дві останніх особи ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , вони збиралися. А він пішов до кімнати відпочинку, спочатку закрив двері, а потім через вулицю пройшов до кімнати відпочинку через запасний вхід. Перебуваючи у вказаному приміщенні він чув, як хтось з них питав: « ОСОБА_14 , чий телефон на столі лежить?». Він почув, що дружина відповіла, що це її телефон, він чув, як за ОСОБА_15 і ОСОБА_16 зачинилися двері, і через кілька хвилин, може до п`яти, пролунав дзвоник у двері, він чув голоси і кроки через зал, де миються, по сходинках, він знав, що ОСОБА_17 роздягається у кімнаті відпочинку, це увійшла обвинувачена. Вони перекинулися кількома словами на кшталт, як справи, як робота, із зовнішнього обліку обвинуваченої чи поведінки йому нічого не здалося підозрілим, вона була спокійна, тут він почув, як дружина гукає його і запитує, чи не брав він її телефон. Потім прийшли ще дві особи, в другій групі було всього чотири особи, люди пішли в зал, де миються, телефону вже не було, це були ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , обвинувачена, та, здається. ОСОБА_19 . Люди пішли митися. Двері були зачинені інших осіб не було. Обвинувачена потім ще два тижні приходила паритися, питала, чи не знайшли телефон, а потім перестала ходити, стіл з телефоном стояв поряд з проходом, спускаючись до кімнати відпочинку повз нього не можливо було не пройти.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що тривалий час вона з обвинуваченою ходила до сауни в одній групі, щодо потерпілої знає, що та дружина господаря сауни, допомагає там прибирати, майже два роки тому, точну дату вона не пам`ятає, вона з обвинуваченою прийшли до сауни, примірно на 19 год. 30 хв., це було навесні, ймовірно у березні, вона зайшла перша та залишилася в роздягальні, а ОСОБА_10 , обвинувачена, зайшла за нею і пішла в кімнату відпочинку, коли вона роздягнулась, ополоснулась та пішла до парилки, через 5-10 хвилин підійшли ще двоє дівчат з їх групи, вона чула у парилці їх голоси, вони роздягалися, внизу вона чула, як розмовляла ОСОБА_10 і ще хтось, потім дізналася, що це був господар сауни, через зал відпочинку ОСОБА_10 пройшла перша, коли вона особисто увійшла до залу, стіл, який там стоїть, був пустий, на ньому нічого не лежало, зазвичай на ньому та на стільцях поруч залишають речі, які беруть з собою в сауну, коли вони з ОСОБА_21 прийшли, в сауні відвідувачів не було, як їй здається, коли вони прийшли, двері їм відкривали, здається та особа, яка прибирає, вже потім вона дізналася, що це дружина господаря сауни, потім до парилки увійшла ОСОБА_10 та дівчата, вони всі четверо були в парилці.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також:

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.03.2018р., в якій ОСОБА_4 просила провести перевірку по факту викрадення мобільного телефону марки «LG Н422» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що мало місце в період часу з 19 год. 10 хв. до 19 год. 35 хв. 06.03.2018 року за адресою: м. Чернігів, вул.. Гонча, 49 в приміщенні сауни;

-заявою від 05.05.2018р. ОСОБА_5 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону «LG Н422», ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

-протоколом огляду речей від 05.05.2018р. відповідно до якого було проведено огляд добровільно виданого мобільного телефону марки «LG» модель «Н422» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який було вилучено під час огляду з фотоілюстративною таблицею до нього;

-постановою про визнання предмета речовим доказом та приєднання його до кримінального провадження від 05.05.2018р., якою мобільний телефон марки «LG SPIRIT Н422» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом та повернуто потерпілій ОСОБА_4 на відповідальне зберігання;

-розпискою ОСОБА_4 про отримання від слідчого свого мобільного телефону марки «LG Н422» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

-висновком експерта за результатами проведеної товарознавчої експертизи № 2557/18-24 від 29.05.2018р. з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого вартість мобільного телефону марки «LG» моделі «Н422» з урахуванням зносу станом на 06.03.2018р. складає 1559,20 грн.;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2018р. відповідно до якого свідок ОСОБА_22 впізнав на фотознімку під № 2 жінку на ім`я ОСОБА_23 , яка була на початку березня 2018 року разом з нею у сауні за адресою: АДРЕСА_2 в той момент, коли у господарки сауни зник мобільний телефон:

-протоколом огляду місця події від 04.01.2019р. з додатками до нього, відповідно до якого було оглянуто приміщення сауни;

-протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 03.07.2019р. з додатками до них;

-протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 05.07.2019р. з додатками до них.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені докази, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння повністю доведено і правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, вартість викраденого, те, що викрадене майно повернуто власнику, особу обвинуваченої - її вік, сімейний та майновий стан, стан її здоров`я згідно наявних даних, що вона не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, формально позитивно характеризується за місцем мешкання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідної частини вказаної статті КК України, якою передбачено покарання за вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Потерпілій кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкода в розмірі 1559 грн. 20 коп., яка відшкодована у повному обсязі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 286 грн. 00 коп. на залучення експертів підтверджені документально і підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді шрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 286 грн. 00 коп. процесуальних витрат.

Речові докази: мобільний телефон «LG SPIRIT Н422, який був переданий під розписку ОСОБА_4 залишити їй за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1