Справа №: 398/1182/20
провадження №: 1-кс/398/284/20
УХВАЛА
Іменем України

"21" квітня 2020 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 18 квітня 2020 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за наступних обставин: 18 квітня 2020 року в період часу з 16 год. 30 хв. по 17 год. 00 хв., потерпілий ОСОБА_7 перебував за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час до території вказаного домоволодіння прийшов ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою поспілкуватися щодо викраденого майна невідомою особою у ОСОБА_5 . Перебуваючи біля будинку за вищевказаною адресою між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварки, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . З метою реалізації виниклого умислу ОСОБА_5 почав бігти за ОСОБА_7 , який розуміючи, що йому намагаються нанести тілесні ушкодження почав тікати на присадибну ділянку, розташовану на території домоволодіння за вказаною вище адресою. В подальшому продовжуючи реалізацію раніше виниклого умислу ОСОБА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наздогнав ОСОБА_7 , який впав на землю, та обома руками і ногами почав наносити удари по голові, тулубу та кінцівкам ОСОБА_7 , який продовжував лежати на землі. Згідно з довідкою Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська центральна районна лікарня Олександрійської районної ради Кіровоградської області» від 18 квітня 2020 року ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки, політравма, множинні переломи ребер, двобічний гемопневмоторакс, забій серця, множинні гематоми тулуба та обличчя, травматичний шок, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий зазначив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував обставин нанесення тілесних ушкоджень та зазначив, що розкаюється у вчиненому. Також пояснив, що після нанесення тілесних ушкоджень разом з іншими особами надав медичну допомогу потерпілому та викликав швидку медичну допомогу. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає разом з матір`ю близько п`яти років. Працює не офіційно та забезпечує себе тимчасовими заробітками. Його мати офіційно працевлаштована. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстроване його місце проживання зруйнований та непридатний для проживання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 зазначив, що наведеним слідчим та прокурором ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо запобігти обранням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, вважає за можливе обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

19 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду з прав людини, оскільки обставини зафіксовані в протоколах: огляду місця події, допиту свідків та потерпілого, довідки щодо виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, в сукупності містять достатньо даних, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильність кваліфікації, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточною оцінкою доказів займається суд під час судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших утриманців. Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матір`ю. Офіційно не працює. Раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що в межах цього кримінального провадження допитано потерпілого та свідків кримінального правопорушення, які входять до кола близьких знайомих підозрюваного та проживають з ним в одному населеному пункті. Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину із застосування насильства, то існує ризик того, що він буде незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У ОСОБА_5 відсутнє законне джерело одержання постійного доходу чи/або заробітної плати. Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Зазначене в сукупності свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та відповідно наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливали на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В той же час, підозрюваний має постійне місце проживання, де протягом тривалого часу проживає разом з матір`ю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що його мати офіційно працевлаштована та розмір її заробітної плати надає змогу утримувати їх обох. Також слідчий суддя враховує, що після нанесення тілесних ушкоджень, підозрюваний надав першу медичну допомогу потерпілому та викликав швидку медичну допомогу, що суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення.

За змістом ст. 29 Конституції України, ст. ст. 12, 177 КПК України право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Враховуючи те, що запобіжним заходом обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винною у вчиненні злочину, а тому обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Твердження про те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, не є визначальною вимогою для суду щодо обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Вказане підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема рішенням у справі «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006 року.

Обґрунтовуючи неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий у своєму клопотання обмежився лише загальними формулюваннями без наведення конкретних підстав, що унеможливлюють обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Надані слідчим та прокурором докази не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Частиною 2 статті 181 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, оскільки саме цей запобіжний захід повністю забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що встановлено в судовому засіданні.

Окрім цього, застосовуючи відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 193, 194 196, 202, 205, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк з 21 квітня 2020 року до 19 червня 2020 року, поклавши на нього наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на начальника Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити дату закінчення дії цієї ухвали 19 червня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя ОСОБА_1