ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/836/20 Справа № 202/2592/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
представника третьої особи,
щодо майна якої вирішується
питання про арешт ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001104,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , було задоволено.
Накладено арешт та заборонено будь яким особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись майном, що передавалось ТОВ «ПКВ МДС» () у заставу за кредитним договором № 50114К4 від 13.10.2014 року, а саме на автотранспорт:
- SKODA FABIA COMBI, САК 575229 від 14.03.2012р. видане ВРЕР ДАІ № 1 ГУМВС України в Дніпропетровській області, АЕ0119ЕХ, Бежевий, кузов VIN- НОМЕР_1 , 2011р.;
- FORD MONDEO TITANIUM, САК 061610 від 23.09.2011р. видане ВРЕР № 1 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, НОМЕР_2 , світло-коричневий, кузов VIN- НОМЕР_3 , 2011 рік;
- ВАЗ 210934-20, САА 110523 від 06.10.2009 р. видане ВРЕР № 1 ДАІ УМВС України в Дніпроп. області, НОМЕР_4 , світло-сірий, кузов VIN- НОМЕР_5 , 2009 рік;
- НОМЕР_6 , НОМЕР_7 від 20.08.2011р. видане ВРЕР № 1 УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, НОМЕР_8 , Синій, кузовт VIN- НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , 2006 рік;
- ЗАЗ TF696P, САА 765600 від 23.06.2010р. видане ВРЕР № 1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, НОМЕР_11 , Білий, кузов VIN - НОМЕР_12 , 2010 рік;
- DAEWOO LAN OS TF69Y, AEC 331726 від 22.01.2009 p. видане ВРЕР № 1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, НОМЕР_13 , червоний, кузов VIN- НОМЕР_14 , 2008 рік;
- LEXUS RX 350, НОМЕР_15 від 11.03.2009р. видане ВРЕР № 1 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, НОМЕР_16 , чорний, кузов VIN- НОМЕР_17 , 2008 р.;
- EAGL MD 1043, НОМЕР_18 від 20.08.2011р. видане ВРЕР № 1 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, НОМЕР_19 , білий, кузов VIN- НОМЕР_20 , 2006 р;
- МАЗ 5337, НОМЕР_21 від 08.12.2011р. видане ВРЕР ДАІ №1 ГУМВС України в Дніпропетровській області, НОМЕР_22 , сірий, кузов VIN- НОМЕР_23 , 1994 рік;
обладнання:
- вакуум-формовочної установки з інфрачервоним нагрівом VFS-001-FP, заводський № 005;
- радіально-свердлильного станка R40 арт. 101550, заводський № 10013024;
- фрезерного деревообробного станка з ЧПУ моделі Артмастер 3015, заводський № НОМЕР_24 ,
із забороною розпорядження, користування, укладення договорів купівлі-продажу.
Рішення суду обґрунтовано тим, що як вбачається з матеріалів майно на яке слідчий просив накласти арешт у відповідності до ст. 98 КПК України є об`єктом кримінально-протиправних дій та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя визнав, що клопотання слідчого є законним, обґрунтованим таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на майно необхідне з метою встановлення всіх обставин скоєння кримінального правопорушення направленого на незаконне заволодіння вищевказаним майном, забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості продажу даного майна іншим особам, пошкодження або псування майна, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення цивільного позову, повернення незаконно здобутого майна законним власникам, тобто АТ «Укрексімбанк».

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року, оскільки про наявність ухвали ОСОБА_7 дізнався 21.05.2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень при пошуку за VIN кодом автомобіля, в період з 21.05.2020 року по 03.06.2020 року апеляційна скарга перебувала в провадженні суду апеляційної інстанції. 03 червня 2020 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 було повернуто, оскільки, вона подана з пропуском встановленого законом строку, і апелянтом не заявлено клопотання про його поновлення.
Скасувати ухвалу в частині накладення арешту та заборони будь-яким особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись автотранспортом МАЗ 5337, НОМЕР_25 , сірий, кузов VIN- НОМЕР_26 , 1994 рік, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_27 від 31.10.2017 року, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Звертає увагу на те, що судом не враховано того факту, що на дату укладення договору №6112/17/802 купівлі-продажу автомобіля вантажного МАЗ 5337, сірий, 1994 рік. - 31.10.2017р. між ТОВ "ЄВК" та гр. ОСОБА_7 , не існувало жодних заборон для здійснення продажу. Правочин, у відповідності до якого ОСОБА_7 придбано автомобіль, є чинним, не скасований, не визнаний недійсним. Таким чином, ОСОБА_7 є добросовісним набувачем.
Вважає, що ухвала суду не містить обґрунтування наявності підозри, що незастосування арешту майна призведе до його знищення, пошкодження або псування, продажу іншим особам, унеможливить відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також неможливості звернення цивільного позову, повернення незаконно здобутого майна законним власникам.
Звертає увагу суду на той факт, що станом на день звернення з цією апеляційною скаргою, за майже два роки, не було проведено жодних слідчих дій за участі власника майна ОСОБА_7 , або самого майна.
Крім того, не було подано цивільного позову АТ «Укрексімбанк», з метою забезпечення якого було накладено арешт, у зв`язку з чим, на думку апелянта, відпала необхідність у подальшому застосуванні арешту майна ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З наданих матеріалів випливає, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2017 року за № 0001104, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, за заявою Публічного акціонерного товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк»), яке є державним банком (сто відсотків статутного капіталу якого належать державі), на протиправні дії арбітражного керуючого ОСОБА_10 , діями якого банку завдано майнової шкоди, що спричинило тяжкі наслідки, які 08.07.2019 року були передані за підслідністю до СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для подальшого проведення досудового розслідування.
В ході досудового розслідування було встановлено, що що між АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Проектно-конструкторське виробниче підприємство МДС» (код 32176292), в рамках Генеральної кредитної угоди №50113N1 від 15.10.2013 року було укладено Кредитний договір №50114К4 від 13.10.2014 року (далі - Кредитний договір). Починаючи з липня 2015 року Позичальником перестали виконуватися умови Кредитного договору, не здійснювалося погашення кредиту, процентів та комісії за управляння кредитом, у зв`язку із чим заборгованість станом на 13.10.2016 р. склала 5 385 551,62 (п`ять мільйонів триста вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня 62 копійок) грн.
26.11.2015 року за заявою ТОВ "Перспектива Плюс" (код 37276676, м. Дніпро) Г осподарським судом Дніпропетровської області було порушено справу № 904/9958/15 про банкрутство ТОВ "ПКВП МДС".
У судовому засіданні 26.01.2016 ухвалою суду було затверджено реєстр кредиторів, до якого, як заставодержатель за договорами застави автотранспортних засобів, товарів в обороті, товарних запасів, матеріалів для виробництва кабін електровозів і тепловозів, обладнання та устаткування заставним кредитором у справі увійшов і Банк. Зазначеною ухвалою затверджені вимоги банку як кредитора у сумі 5 385 551,62 грн. з яких: вимоги кредитора забезпечені заставою на суму 4515101,49 грн. та поточні вимоги кредитора на загальну суму 596501,55 грн.
Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2016 у ; праві № 904/9958/15 ТОВ «Проектно-конструкторське виробниче підприємство МДС» (, далі - Банкрут) визнано банкрутом, та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного ОСОБА_11 .
Ліквідатором був укладений Договір на проведення незалежної оцінки з об`єктом оціночної діяльності ТОВ «Національне бюро оцінки власності». Згідно висновків про оцінку майна Банкрута вартість майна, станом на 25.10.2016 р., склала: загальна ринкова вартість виробничого обладнання - 718 000,00 (сімсот вісімнадцять тисяч гривень 00 коп.) грн. без ПДВ; загальна ринкова вартість транспортних засобів - 1 613 700,00 (один мільйон шістсот тринадцять тисяч сімсот гривень 00 коп.) грн. без ПДВ та ліквідатором було самостійно встановлено початкову вартість товарів в обороті яка станом на 20.10.2016 р. склала 7 338 455,03 (сім мільйонів триста тридцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять гривень 03 коп.) грн. без ПДВ. Банком було проаналізовано звіти щодо визначення вартості майна, та листом від 02.12.2016 р., за вих. № 050-34/853, було надано згоду на реалізацію заставного майна за вказаними пінами (інших пропозицій не надходило).
17.05.2017 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, за № 42940 було розміщено повідомлення про визнання відкритих торгів такими, що відбулись. В результаті торгів Лот №39 було продано ТОВ «ЄВК» ; ЄДРПОУ-37452989, адреса: 51251, Дніпропетровська обл., Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Берегового, будинок 35С за ціною 928 334,88 грн. (протокол №39 від 16.05.2017, складений ТБ «ДНЕПРОФОРВАРД»), хоча оціночна вартість вказаного майна боржника, яка згідно положень ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" була погоджена забезпеченим кредитором АТ «Укрексімбанк» становила 9 670 155,03 грн.
Після проведення аукціону, ліквідатором ТОВ «ПКВП МДС» ОСОБА_10 було укладено договір купівлі продажу з ТОВ "ЄВК" та підписано акт прийому- передачі реалізованого на аукціоні майна
Таким чином, ліквідатор ТОВ «ПКВП МДС» ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, в порушення вимог ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з метою одержання неправомірної вигоди для ТОВ «ЄВК» (ЄДРПОУ-37452989), використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересам ТОВ «ПКВП МДС», за відсутності згоди АТ «Укрексімбанк» та суду, в 2017 році здійснив продаж майна банкрута ТОВ «ПКВП МДС», що є предметом забезпечення, по необгрунтовано заниженій вартості, чим майновим інтересам Публічного акціонерного товариство «Державний експортно- імпортний банк України» завдав збитків на загальну суму 5 385 551,62 грн., що спричинило тяжкі наслідки.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру МВС рухоме майно, автотранспорт, що перебував у заставі банку у теперішній час зареєстрований за ТОВ «ЄВК» (ЄДРПОУ-37452989), а також за громадянами ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обладнання перебуває у власності ТОВ «ЄВК».
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 06.04.2018 року вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному проваджені № 0001104.
Слідчий у своєму клопотанні про арешт майна посилається на те, що зазначене майно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні та є об`єктами кримінально-протиправних дій, а тому з метою встановлення всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, направленого на незаконне заволодіння вищевказаним майном, забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості продажу даного майна іншим особам, пошкодження або псування майна, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення цивільного позову, повернення незаконно здобутого майна законним власникам, тобто АТ «Укрексімбанк» є необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
Таким чином, вищезазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а отже оскаржувана ухвала слідчого судді є обґрунтованою та відповідає вимогам процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведеного.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2018 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001104 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4