Справа № 296/5077/17
У Х В А Л А
Іменем України

14 травня 2020 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарях судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001316 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Буй, Костромська область, Російської Федерації, гр-на України, з вищою освітою, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_7 », маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального акту від 15.03.2017 року ОСОБА_8 обвинувачується у наступному.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2017 року, у період часу 13:00 по 13:20 годин, перебуваючи в приміщенні ЗОШ №23, що розташована по вул.Лятошинського, 14 в м.Житомир, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , 2005 року народження, на ґрунті раптово іиниклих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт, з приводу попереднього конфлікту, який виник між донькою ОСОБА_6 . Вітіліною та ОСОБА_9 , під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в даний час, місці та за вказаних обставин, зайшов до аудиторії № 33, розташованої у приміщенні ЗОШ № 23, наблизився до ОСОБА_9 схопивши його за правий рукав светру вивів ного на коридор, у подальшому лівою рукою прижав останнього до стіни та правою рукою наніс один удар по лівій щоці ОСОБА_9 захопивши частково область шиї.

В результаті вказаних дій ОСОБА_6 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закрито черепно-мозкової травми у вигляді синця на обличчі та шиї, садна на шиї та струсу головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями, що виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

На даний час в судовому засіданні захисником обвинуваченого до суду було подано клопотання про закриття даного кримінального провадження в обвинуваченні за ст. 125 ч.2 КК України та його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений повністю підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор не заперечує проти закриття даного кримінального провадження відносно обвинуваченого за вказаною підставою та повідомив, що у матеріалах досудового розслідування відсутні відомості щодо ухилення обвинуваченого від правосуддя.

Представник потерпілої залишив долю зазначеного клопотання на розсуд суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши обвинуваченого, захисника, прокурора та представника потерпілої приходить до наступного.

Ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 2 частини 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

При цьому суд зазначає, що ст. 49 КК України, визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки, які диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину: протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

При цьому суд враховує, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливо лише одночасно із застосуванням норм кримінально процесуального закону.

Обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення у відповідності до ст. 49 КК України та ч. 1 ст. 285 КПК України, так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку у відповідності до ч. 3 ст. 285 КПК України, і відповідно й обрання тої чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

При цьому частиною 4 статті 286 КПК визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію вимог закріпленої в ч. 6 ст. 22 КПК України засади змагальності сторін, згідно з якою суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також закріпленої в ч. 1 ст. 26 КІІК України засади диспозитивності, за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 К1ІК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули три роки - разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме за ст. 125 ч.2 КК України, був вчинений 14 березня 2017 року.

Таким чином, на час розгляду судом клопотання сторони захисту про закриття даного кримінального провадження відповідно до ст. 49 КК України минуло більше 3 років з дня вчинення інкримінованого йому злочину, при цьому матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Також суд бере до уваги постанову колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2018 року за № 346/883/15-к , де зазначено наступне : «У ст.49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не переривався в зв`язку із ухиленням обвинуваченого від правосуддя).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що клопотання захисту таким, що підлягає задоволенню, а кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 125 ч.2 КК України такою, що підлягає закриттю в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, після вчинення даного кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягувався, від слідства та 3 роки.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п. 1, 285 ч.1, 314 ч.3 п.2 КПК України,-

ухвалив :

Звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.2 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Буй, Костромська область, Російської Федерації, гр-на України, з вищою освітою, одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_7 », маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ст. 125 ч.2 КК України закрити.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Цивільний позов прокурора до ОСОБА_6 на суму 677 грн. 39 коп. залишити без розгляду, роз`яснивши учасникам процесу можливість звернення до суду щодо даного позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з наступного дня після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1