Справа №485/565/20
Провадження № 1-в/485/53/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарськ Донецької області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
04 травня 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково за наявності пільги.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав.
Представник установи виконання покарань у вирішенні клопотання засудженого поклався на розсуд суду, оскільки засуджений за час відбування покарання у Снігурівській ВК характеризується посередньо, проходить курс протитуберкульзного лікування у стаціонарному відділенні установи, раніше двічі звільнявся умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив, що ставить під сумнів можливість дотримання ним правомірної поведінки у суспільстві.
Прокурор рахував клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
ОСОБА_5 з 28 лютого 2020 року відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" за вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 березня 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 січня 2019 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув"язнення з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі з 24.11.2017 по 05.07.2018 включно.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за доведення виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Таким чином, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є необхідними дві умови: відбуття певної частини строку покарання та доведеність виправлення засудженого сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Відбутий строк покарання засудженим, станом на 09 червня 2020 року, складає 3 роки 01 місяць 27 днів, що є більше, ніж 2/3 строку покарання.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
За час відбування покарання в державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 28 лютого 2020 року засуджений зарекомендував себе з посереднього боку, на виробництві установи не працевлаштований за станом здоров"я. Стягнень та заохочень не має. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається дбайливо ставитись до майна установи, дотримуватись вимог пожежної безпеки та праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи не залучається за станом здоров"я. У програмах диференційованого виховного впливу не приймає, проявляє байдужість. Підтримує зв"язки з рідними шляхом телефонних розмов.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, за попередніми місцями відбуття покарання в ДУ "Кропивницькому слідчому ізоляторі" міста Кропивницький, ДУ "Кропивницькій виправній колонії (№6)" міста Кропивницький, ДУ "Голопристанській виправній колонії (№7)" Херсонської області, засуджений характеризувався як посередньо та негативно, так і позитивно. За сумлінне ставлення до праці два рази був заохочений правами начальника установи. За допущенні порушення режиму відбування покарання, які виражались у зберіганні заборонених предметів, занавішуванні спального місця, притягувався до дисциплінарної відповідальності одного разу правами начальника відділення та одного разу правами начальника установи. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, однак свідчать про недостатнє виправлення засудженого протягом всього часу відбування покарання.
Крім того, на засіданні комісії розглядалося питання про заміну не відбутої частини покарання більш м"яким покаранням та 25.04.2019 року було відмовлено як такому, що не пройшов повного курсу лікування від туберкульозу легенів, також 26.12.2019 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та було відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
З матеріалів особової справи не вбачається, що за час відбування покарання поведінка засудженого є сумлінною, він виправився та в повній мірі готовий до самокерованої стійкої правослухняної поведінки. Крім того, засуджений раніше вже звільнявся умовно-дострово, однак довіри держави не виправдав й знову вчинив умисні злочини у період непогашеної судимості, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.
Наявність двох заохочень у серпні та грудні 2019 року, за відсутності непогашених стягнень, свідчить про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення.
Враховуючи наведене, зважаючи на характер вчиненого засудженим злочину, попередні судимості, реально відбутий термін покарання, поведінку засудженого під час відбування покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, зміни у особистості засудженого є достатньо позитивними і він повністю готовий до самокерованої правослухняної поведінки, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України суд
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя