Провадження№ 1-кп/127/538/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000056 від 12.07.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 висловився про відповідність обвинувального акта вимогам КПК України та вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, в яке просив викликати сторони кримінального провадження та свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, перелік яких просив визначити під час з`ясування об`єму дослідження доказів. Висловився про відсутність підстав для виготовлення досудової доповіді на обвинувачених.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , в зв`язку з тим, що вони обвинувачуються, зокрема, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого умисного злочину в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а ризики які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обох обвинувачених не відпали та продовжують існувати, а саме ризики того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в разі застосування до них більш м`якого запобіжного заходу зможуть переховуватися від органу досудового розслідування та суду, враховуючи міру покарання яка їм загрожує, при цьому враховуючи, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків та роботи. А також вважає, що є достатні підстави стверджувати, що обвинувачені зможуть незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, та що ОСОБА_4 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, оскільки в ході негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_4 здійснює свою протиправну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин тривалий час.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду, однак заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання її підзахисного під вартою, оскільки клопотання прокурора необґрунтоване та зазначені прокурором ризики не підтверджені доказами. Просила суд врахувати, що ОСОБА_6 являється раніше несудимим, раніше не займався протиправною діяльністю та не має наміру продовжити вчиняти злочини. Ризик того, що ОСОБА_6 буде чинити тиск на свідків сторони обвинувачення не підтверджений доказами, оскільки в ході досудового слідства свідки не давали показань, що її підзахисний займався збутом психотропних речовин, а ОСОБА_6 фактично визнав вину у тому, що зберігав психотропні речовини з метою власного вживання, погоджується з кваліфікацією його дій за ч.2 ст. 309 КК України, при цьому його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України не доведена в ході досудового розслідування. Просила змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, щодо міри запобіжного заходу підтримав думку, висловлену його захисником.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, якщо прокурор разом з обвинувальним актом направив до суду реєстр матеріалів досудового розслідування. Заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його підзахисного під вартою, оскільки ризики, зазначені прокурором щодо ОСОБА_4 не підтверджені доказами, а підозра необґрунтована. Його підзахисний має сім`ю, проживає за іншою адресою, ніж зазначено в обвинувальному акті разом із дружиною і дитиною, у ОСОБА_4 не було вилучено жодного речового доказу на підтвердження інкримінованих йому діянь, тому просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, підтримав клопотання свого захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області, підстави для прийняття будь-якого з рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, а тому слід призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта.

Відповідно до ст. 31 КПК України, кримінальне провадження слід здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 314-1 КПК України від учасників процесу не надійшло клопотань про складання досудової доповіді, а суд не вбачає підстав для виготовлення досудової доповіді.

При вирішенні питання щодо запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд, дослідивши письмове клопотання прокурора, заслухавши сторони обвинувачення та захисту, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченим у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, суд враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, тобто, у вчиненні тяжких умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема за ч.2 ст. 307 КК України на строк до 10 років, з конфіскацією майна, не має достатніх соціально-стримуючих факторів та соціальних зв`язків, оскільки не має постійного місця роботи та законного джерела доходів, що свідчить про можливість останнім переховуватися від суду, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, оскільки відповідно до наявної інформації, отриманої в ході негласних слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_4 здійснював протиправну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин протягом тривалого часу, що фактично було його джерелом доходу. При цьому суд зазначає, що вказана захисником ОСОБА_4 наявність у обвинуваченого неповнолітньої дитини та родини не стало стримуючим фактором для невчинення останнім злочинів. Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, оскільки суд приймає докази, безпосередньо досліджені судом, а свідки на даний час в кримінальному провадженні не допитані. З врахуванням вищевикладеного, вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не може запобігти вказаним існуючим в кримінальному провадженні ризикам, визначеним в п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Також, суд враховуючи відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто, у вчиненні тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що свідчить про можливість останнім переховуватися від суду, а також чинити незаконний вплив на свідків в кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, оскільки суд приймає докази, безпосередньо досліджені судом, а свідки на даний час в кримінальному провадженні не допитані. З врахуванням вищевикладеного, вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним існуючим в кримінальному провадженні ризикам, визначеним в п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а ОСОБА_6 слід продовжити застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Також суд зазначає, що посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , як на підставу для відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, суд не приймає до уваги, оскільки вирішення питання щодо обґрунтованості підозри потребує аналізу зібраних у справі доказів у їх сукупності з дотриманням вимог статей 91 та 94 КПК України, що є завданням судового розгляду, а тому вирішення питання щодо обґрунтованості підозри на даний час є передчасним.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196-199, 314-316, 370-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 на підставі обвинувального акту, згідно якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000056 від 12.07.2019 року, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 03 липня 2020 року об 11 год. 00 хв.

У судове засідання викликати сторони обвинувачення та захисту, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів з 26 червня 2020 року до 24 серпня 2020 року включно.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів з 26 червня 2020 року до 24 серпня 2020 року включно.

Ухвала в частині призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта оскарженню не підлягає.

Ухвала в частині вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1