Справа № 202/8577/19
Провадження №1кп/202/639/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001761 від 03 серпня 2016 року в порядку п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001761 від 03 серпня 2016 року в порядку п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ Індустріального ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР №0001761 від 03 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_4 . В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 19 червня 2005 року, приблизно о 01 год. 30 хв., невстановлені особи, знаходячись біля будинку №6 по пр.Миру в м.Дніпрі, умисно спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, геморагічного забою головного мозку, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. В ході проведення досудового розслідування проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення осіб, які спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 . Разом із цим, органом досудового розслідування, на даний час, не встановлено осіб, які спричинили тілесні ушкодження потерпілому. На підставі викладеного, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила вищезазначене кримінальне правопорушення та закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вищезазначене кримінальне правопорушення, прокурор просить суд закрити кримінальне провадження №0001761 від 03 серпня 2016 року на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України та вирішити долю речових доказів в порядку ст.100 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та додатково пояснив, що органом досудового розслідування не встановлено осіб які вчинили кримінальне правопорушення, хоча ними був здійснений вичерпний перелік заходів, спрямованих на встановлення вищезазначених осіб.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволені клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відмовити, зазначивши, що органом досудового розслідування не належним чином здійснюється розслідування кримінального правопорушення, вчиненого відносно нього. Вказівки СУ ГУНП в Дніпропетровській області, надані в порядку ст.39 КПК України, ані слідчим, ані прокурором не виконані. Закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України буде суперечити загальним засадам КПК України, оскільки органом досудового розслідування не здійснений вичерпний перелік дій, спрямований на встановлення осіб, причетних до кримінального правопорушення, вчиненого відносно потерпілого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, який вважав за можливе закрити провадження у справі в зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, потерпілого, який заперечував проти закриття провадження з цих підстав, суд приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 червня 2005 року, приблизно о 01 год. 30 хв., невстановлені особи, знаходячись біля будинку №6 по пр.Миру в м.Дніпрі, умисно спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, геморагічного забою головного мозку, яку за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато 19 червня 2005 року за ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За п.1-1 ч.2 вказаної статті кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Санкцією ч.2 ст.121 КК України, якою визначені ознаки складу кримінального правопорушення, що розслідується в межах кримінального провадження №0001761 від 03 серпня 2016 року, передбачене застосування можливого основного покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. За таких обставин розслідуване кримінальне правопорушення, згідно з положеннями ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин складає десять років.

Згідно абз.3 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

В той же час, згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно ч.4 ст.40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Однак, як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні належним чином проведено не було.

Так, вказівки СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 06 червня 2019 року, надані в порядку ст.39 КПК України, ані слідчим, ані прокурором в повній мірі виконанні не були, у зв`язку із чим суд погоджується з позицією потерпілого, що органом досудового розслідування не виконанні всі дії, направлені на встановлення осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення відносно останнього.

Статтею 1 Кримінального кодексу України передбачено, що завданнями ККУ є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки не в повному обсязі проведені всі слідчі (розшукові) дії для встановлення винної особи, з урахуванням того, що ані слідчим, ані прокурором не виконані вказівки СУ ГУНП в Дніпропетровській області, надані в порядку ст.39 КПК України, від 06 червня 2019 року.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Крім того, внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, вказаних обов`язків органи досудового розслідування не виконали та порушують перед судом питання закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, який набрав чинності 17 жовтня 2019 року.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, п.3-1 ч.1, ч.4 ст.284,369,372,392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001761 від 03 серпня 2016 року в порядку п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлений до 29 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1