Справа № 524/433/20
Провадження № 1-кс/524/273/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю начальника СВ ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 00000066 від 25.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000066 від 25.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 25.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 23.01.2020 року близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_6 засобами мобільного зв`язку домовився з потерпілим ОСОБА_7 про зустріч цього ж дня о 18 год. 00 хв. біля магазину «Продукти», що розташований по вул. Горького, 26 в с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, з метою вирішення особистих питань побутового характеру. Цього ж дня близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_6 прийшов до приміщення магазину «Продукти», при собі маючи дерев`яний держак від лопати, на який спирався при ходьбі у зв`язку з травмою ноги. Останній зустрів на вказаному місці раніше знайомого ОСОБА_7 та між ними винила сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків. Під час сварки у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Із цією метою ОСОБА_6 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на вказаному місці, маючи умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_7 один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя та один удар коліном лівої ноги в область живота. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_7 упав на землю, а ОСОБА_6 в свою чергу продовжуючи свій умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 наніс близько 3-х ударів ногами у взутті та близько 10 ударів дерев`яним держаком в ділянку голови та тулубу потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: гострої внутрішньої кровотечі, розриву печінки, забитої травми живота, перелому 6, 7, 8, 9, 10 ребер справа по передньо-підмишечній лінії, переломи 6, 7, 8, 9, 10 ребер зліва по лопаточних лініях.

Після цього ОСОБА_6 свої злочинні дії припинив та пішов до себе додому за місцем проживання, ОСОБА_7 в свою чергу також підвівся та попрямував до себе додому, де від отриманих тяжких тілесних ушкоджень помер.

Встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 наносив ОСОБА_7 дерев`яною палицею, на яку опирався під час ходьби в зв`язку з травмою ноги.

25.01.2020 року в присутності понятих син ОСОБА_6 ОСОБА_8 біля подвір`я домоволодіння за місцем свого проживання добровільно видав працівникам поліції дерев`яну палицю, довжиною 100 см, діаметром 4 см. Дану палицю оглянуто, опечатано та вилучено до Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області.

25.01.2020 року видану ОСОБА_8 дерев`яну палицю визнано речовим доказом у кримінальному провадженні,так як вона являється знаряддям вчинення злочину.

Відповідно до витягу з ЄРДР створено слідчу групу у складі: начальника СВ ОСОБА_3 , заступника начальника СВ ОСОБА_9 , старшого слідчого ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Вислухавши думку слідчого, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, приходить до наступного.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані речі та використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. .

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дерев`яна палиця, довжиною 100 см, діаметром 4 см, у кримінальному провадженні є речовим доказом, яка тимчасово вилучена та може бути використана як доказ, у кримінальному проваджені.

З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, необхідно накласти арешт на дане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Кременчуцького РВП ВКП ГУ НП в Полтавській області капітана ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000066 від 25.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено при проведенні огляду 25.01.2019 року, а саме на: дерев`яну палицю, довжиною 100 см., діаметром 4 см, з метою збереження речових доказів.

Всі вищеперераховані речі залишити на зберігання в кімнаті збереження речових доказів Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук, проспект Свободи, 166.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1