Справа № 298/1546/19
Номер провадження 1-кп/298/120/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
потерпілої ОСОБА_3 ,
обвинувача прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000378 від 17 жовтня 2019 та угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, без освіти, працівника КП «Комунал-сервіс», неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
30 вересня 2019 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні залізничного вокзалу в смт. Великий Березний домовилися про спільне вчинення крадіжки чужого майна з магазину «Колосок. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пішли з вокзалу до вказаного магазину де розподілили між собою ролі, а саме ОСОБА_5 повинен був забезпечити вхід в магазин, а ОСОБА_7 слідкувати за навколишньою обстановкою для забезпечення таємного вчинення злочину. Діючи умисно, незаконно, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій ОСОБА_5 за допомогою сокири, яку приніс із собою, розбив два навісні замки на вхідних дверях магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього ОСОБА_5 покликав ОСОБА_7 і вони двоє проникли до приміщення вказаного магазину, яким на праві оренди володіє фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_4 . В подальшому з причин, що не залежали від їх волі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були затримані працівниками поліції на місці скоєння злочину, а саме всередині магазину «Колосок», звідки ОСОБА_5 мав намір викрасти спортивний костюм вартістю 650 гривень. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

18 жовтня 2019 року між прокурором Великоберезнянського відділення Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно зазначеної угоди ОСОБА_5 визнає свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням від покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також ствердив, що угоду ним укладено добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди йому зрозумілі.
Потерпіла ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечила проти затвердження угоди про визнання винуватості по даному кримінальному провадженні та підтвердила, що подала прокурору заяву, відповідно до якої вона надає згоду на укладення угоди про визнання винуватості по даному кримінальному провадженні.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана в такій міра покарання узгоджена та визначена відповідно до положень ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. ч. 2 ,4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185КК України і такий згідно ст. 12 цього Кодексу відносяться до тяжких злочинів.

Разом з цим встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості від 18 жовтня 2019 року сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 475 цього Кодексу.
У судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів вирішуватимуться в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Великоберезнянського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 18 жовтня 2019 року, за участю захисника адвоката ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 с. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі, а саме: два навісні замки, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області повернути потерпілій ОСОБА_3 ; сокиру, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Великоберезнянському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1