Справа № 504/1145/20
Провадження № 1-кс/504/639/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі- ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4 смт. Доброслав, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області про продовження дії обраного запобіжного заходу в межах кримінального провадження №0000409 від 28.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженцю м. Одеси, українцю за національністю,
громадянину України, який має середньо-технічну освіту,
ФОП, одруженому, має неповнолітню дитину,
зареєстрований та фактично мешкає за адресою:
АДРЕСА_1 ,
раніше не судимий,
повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

за участі:

слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 ,

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури

Одеської області ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000409 від 28.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.04.2020 о 15:00 год., ОСОБА_4 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 прибув до с. Кусірове, Лиманського району, Одеської області де на розі вулиць Садової та Івана Франка помітив малолітню ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 яка знаходилась на вулиці, після чого у нього виник злочинний намір, направлений на викрадення малолітньої дитини.
На виконання своїх злочинних намірів ОСОБА_4 зупинив автомобіль на перехресті вулиць Садової та Івана Франка с. Кусірове, Лиманського району, Одеської області, поруч з ОСОБА_7 , відкрив передні пасажирські двері в зазначеному автомобілі та шляхом обману надання подарунку покликав останню до автомобілю. Після того як малолітня ОСОБА_7 підійшла до відкритих дверей, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на викрадення малолітньої людини, діючи умисно, нехтуючи вимогами статей 3, 10, 29, 33 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, та статті 1 Міжнародної конвенції про захист усіх осіб від насильницьких зникнень, якою визначено, що ніхто не може піддаватися насильницькому зникненню, упевнившись, що поряд відсутні сторонні особи і за нею ніхто не спостерігає схопив за ліву руку малолітню ОСОБА_7 та використовуючи фізичну силу, всупереч її волі затягнув до салону вказаного автомобілю, і як тільки остання опинилась у салоні автомобілю, закрив передні пасажирські двері та зник з місця вчинення злочину.
Органом досудового розслідування інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 2 ст. 146 КК України.

29.04.2020 ОСОБА_4 повідомлено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.04.2020 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком до 24.06.2020 року.

Постановою прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області від 23.06.2020 року продовжено строк досудового розслідування до 28.07.2020 року.

У своєму клопотанні слідчий вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженні, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно продовжити дію раніше обраного до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки підозрюваний, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, що підтверджується відсутністю офіційного місця роботи та навчання, міцних соціальних зв`язків, наявний задовільний стан здоров`я, відсутність відомостей про наявність тяжких, у тому числі, психічних хвороб, та молодий вік.

На цій підставі в судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний заперечували проти запропонованого слідчим запобіжного заходу, вважали його надмірним, і просили змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту, та обрати запобіжний захід особисте зобов`язання.
В мотивування свого клопотання адвокат та підозрюваний послались на те, що з часу обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 оформив ФОП, уклав угоду оренди гаражного боксу, пройшов медичне обстеження, та підтверджено проблему із здоров`ям- зокрема з оком.
В теперішній час його сім`я позбавлена можливості заробляти кошти, оскільки дружина доглядає за дитиною, а він не має можливості працювати і заробляти гроші.
Вислухавши слідчого, прокурора, адвоката, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Відповідно до положення ст. 5 Конвенції з захисту прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно із положенням підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитись на судове засідання.

Згідно зі статтею 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Правові наслідки недоведення або часткового доведення зазначених обставин передбачені частинами другою четвертою цієї ж статті.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_4 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення не визнав в обсязі підозри та пояснив, що не мав наміру викрасти дитину, а лише спитав її про те, як проїхати до магазину, запропонував дитині сісти у його автомобіль, зацікавив дитину іграшками, які перебували у його автомобілі, і коли дитина сіла у його автомобіль він рушив, проте дитина заплакала і він її відпустив.
Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 не визнав у повному обсязі (а лише частково) фактичних обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними по справі матеріалами а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , в ході якого вона зазначила обставини викрадення її малолітньої доньки ОСОБА_7 , що стало їй відомо особисто від доньки; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , в ході якого за участю психолога, матері вона надала покази щодо обставин вчинення відносно неї злочину, а саме її викрадення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 в ході якого він зазначив про обставини викрадення її малолітньої доньки ОСОБА_7 , що стало їй відомо особисто від доньки; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 які надали покази щодо обставин викрадення малолітньої ОСОБА_7 ; огляду автомобілю марки «MERCEDES-BENZ», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено коробку червоно-синього кольору з маркуванням «WENDER parts» в якій металева автомобільна запчастина, саме цю коробку пропонував ОСОБА_4 взяти малолітній ОСОБА_7 в якості подарунку аби заманити до автомобілю; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_7 в ході якого вона чітко вказала на фотознімок на якому зображено особу, чоловіка який 28.04.2020 вчинив її викрадення; іншими матеріалами досудового розслідування, які у сукупності викривають підозрюваного у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Право на свободу є одним із основоположних прав людини, яке має виняткову роль як засіб забезпечення інших прав і свобод людини. Це право гарантується статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.

Стаття 5 Конвенції передбачає фізичну свободу людини, яка полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі.

Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом, як передбачено частиною другою статті 29 Конституції України.

Суд вважає, що хоча підозрюваний оформив ФОП, має намір працювати, має дружину, неповнолітню дитину, має численні позитивні характеристики, однак ризик переховування від органу досудового розслідування все ж таки на цій стадії досудового розслідування має місце.
Все ж таки, слідчий суддя не випускає з поля зору той факт, що підозрюваний не навів переконливих пояснень причини перефарбування належного йому автомобіля, не переконливими є пояснення з приводу наявних саме в його телефоні відео та фото сексуального характеру з тілами дітей.
Отже даний факт превалює над принципом поваги до свободи особистості, і в теперішній час є надто значущим для загальної характеристики підозрюваного і, як наслідок, оцінки ризику переховування підозрюваного.
Численні характеристики з боку сусідів, інші характеристики, які характеризують підозрюваного надзвичайно позитивно приймаються слідчим суддю до уваги, однак все ж таки, обставини інкримінованого кримінального правопорушення в якому особа підозрюється, не переконливі пояснення підозрюваного з вищевказаних фактів, не можуть бути підставою для зниження ризику переховування особи від органу досудового розслідування.
Доводи сторони захисту, що підозрюваний виконував умови домашнього арешту приймаються до уваги, однак це не є підставою для зміни запобіжного заходу в даному конкретному випадку при вищевказаних обставинах кримінального провадження.
Слідчий суддя, серед іншого, враховує характер підозрюваного, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти.

Саме на такий обов`язок суду звернуто увагу у справі ЄСПЛ (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Тим самим ОСОБА_4 може ухилятись від правосуддя.
Крім того, суд погоджується, що на даній стадії досудового розслідування існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків кримінального правопорушення.
Таким чином вказані ризики передбачені ст. 177 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 встановлені.
Разом із тим, слідчий суддя враховує, що санкцією частини 2 статті 146 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
В теперішній час кримінальне провадження еволюціонувало, слідчим призначено ряд експертиз, проведено інші процесуальні дії, допит свідків, обвинуваченого.
Тим самим, завершити досудове розслідування кримінального провадження у передбачені законом терміни виявилось не можливим.
Отже досудове розслідування триває і не видається повільним.
Слідчий суддя зважаючи на характер кримінального правопорушення, особу підозрюваного, особу потерпілої - яка є дитиною малолітньою, вважає доцільним продовжити підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю, з покладення передбачених законом обов`язків.

З тих самих підстав ОСОБА_4 неможливо змінити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, і тому клопотання сторони захисту є необгрунтованим.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає можливим встановити підозрюваному обов`язки передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Запобіжний захід не може бути обраний більш ніж на кінцеву дату досудового розслідування за вищевказаною постановою.

Що стосується доводів необхідності лікування підозрюваного то слідчий суддя цілком погоджується, що стороною захисту надано докази наявності певного захворювання у підозрюваного, і необхідності проведення амбулаторного лікування за місцем мешкання.

Тому слідчий суддя вважає можливим дозволити підозрюваному вихід з свого місця мешкання виключно для проходження медичного обстеження та амбулаторного лікування за місцем своєї реєстрації у Київському районі м. Одеси, і кожного разу такий вихід має погоджуватись із слідчим, прокурором.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст. ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 на особисте зобов`язання, - відмовити.

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області про продовження дії обраного підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Строком на 35 діб заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло: АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого слідчої групи Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, суду за кожною вимогою;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
не спілкуватись з свідками даного кримінального правопорушення;
носити електронний засіб контролю.
Застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії.
Слідчий, працівник органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю зобов`язаний під розпис роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Строк дії запобіжного заходу рахувати з 23.06.2020 року до 27.07.2020 року включно.

Дозволити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернутися за медичним обстеженням та амбулаторним лікуванням за місцем своєї реєстрації, при цьому день, час та місце медичного обстеження слід погоджувати кожного разу зі слідчим, прокурором в межах даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали доручити Київському ВП ГУ НП в Одеській області.
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного було покладено відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1