Справа № 466/2105/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львова угоду про визнання винуватості від 18.03.2020 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000599 від 20.02.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_3

захисту обвинувачений ОСОБА_4

адвокат ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

20.02.2020 року близько 14.30 год. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи неподалік від готелю «Власта» на вул. Клепарівській, 39А у м. Львові, маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів, знайшов в кущах два пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору наркотичний засіб, які підняв та в подальшому поклав у праву кишеню спортивної олімпійки, в якій був одягнений, таким чином незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, 20.02.2020 року близько 15.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на вул. Клепарівська, 39А на території спортивного комплексу «СКА» у м. Львові, був виявлений працівниками УПП у Львівській області ДПП, після чого добровільно видав зазначений вище наркотичний засіб, який він попередньо незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 13/327 від 04.03.2020 року - два пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які були виявлені та вилучені в обвинуваченого ОСОБА_4 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, загальна маса якого становить 11,26 г,

Таким чином ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.309 КК України.

18.03.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження: прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та підозрюваним за участі захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 18.03.2020 року про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення цього злочину; сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 850 грн.). При цьому підозрюваному роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду на відповідне призначення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст.309 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді штрафу, яка передбачена санкцією цієї статті, в межах його розміру.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано в обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також обвинуваченому роз*яснено вимоги ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз"яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 309 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Щодо речових доказів, то їх долю слід вирішити у відповідності до вимог 100 КПК України.

З обвинуваченого в користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення ЛНДЕКЦ експертизи № 13/327 від 04.03.2020 року в сумі 942,06 грн.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475, 532 КПК України,

у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 березня 2020 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 466/2105/20 внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000599 від 20.02.2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази на підставі постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 16.03.2020 року, що зберігаються в камері схову речових доказів Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати на проведення ЛНДЕКЦ експертизи № 13/327 від 04.03.2020 року в сумі 942,06 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1