УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Дагестан, громадянина РФ, одруженого, не працюючого, утриманців не має, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, п. 1, 12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002962,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СУ ГУ НП в Київський області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 , подав слідчому судді клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, п. 1, 12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що насьогодні на досудовому розслідуванні СУ ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0002962, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, п. 1, 12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, а також відносно інших осіб.

У клопотанні слідчого наведені посилання на докази, що вказують на причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованих йому дій.

Крім того, в обґрунтування неможливості запобігання ризикам уникнення підозрюваного від досудового розслідування та суду, необхідності подальшого тримання підозрюваного під вартою, слідчий посилається на обов`язкове врахування характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, яке є особливо тяжкими та передбачає покарання аж до довічного позбавлення волі, при цьому останній, зважаючи на імовірну тяжкість покарання, а також відсутність у нього достатніх стримуючих факторів та соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які досі слідством не віднайдено, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а також не встановлених осіб, які причетні до кримінального правопорушення, також може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, зокрема продовжити вчинювати інкриміноване йому кримінальне правопорушення задля досягнення остаточної мети, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, вказавши на те, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра належними доказами з матеріалів провадження не обґрунтована, також слідчим за матеріалами провадження не доведено подальше існування ризиків згідно ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а також достатність соціальних зв`язків підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, прокурора, який обгрунтував клопотання та просив про його задоволення, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що на досудовому розслідуванні СУ ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0002962, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, п. 1, 12 ч.2 ст. 115 КК України, а також відносно інших осіб.

21.10.2019 р. у порядку, визначеному ст. 208 КПК України, ОСОБА_3 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, п. 1, 12 ч.2 ст. 115 КК України.
23.10.2019 р. ОСОБА_8 під підпис було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, п. 1 ч.2 ст. 115 КК України, а надалі і за ч.1 ст. 263 КК УКраїни.
Також 28.10.2019 р. слідчим суддею Броварського міськрайонного суду Київської області щодо підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком дії до 23.12.2019 року, без визначення розміру застави.

Надалі такий строк тримання під вартою ОСОБА_3 неодноразово продовжувався відповідними ухвалами слідчих суддів.

Також 17.04.2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до дев`яти місяців, тобто до 23.07.2020 року.

Слідчий суддя, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, долучені до клопотання, вважає встановленою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування яких ставиться питання про подальше тримання підозрюваного під вартою, що спростовує доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої особі підозри.
При цьому, як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").
А відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вірогідною.
Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу ОСОБА_3 , який хоча раніше не судимий, однак на даний час обгрунтовано підозрюється у вчиненні замаху на особливо тяжке кримінальне правопорушення, що вчинене за попередньою змовою групою осіб, що було спрямоване на спричинення загибелі двох осіб та передбачає покарання аж до довічного позбавлення волі, що доводить слідчому судді схильність особи до протиправної, кримінально-караної діяльності, також відсутність у нього достатніх стримуючих факторів, у той же час наявність зв`язків із невстановленими особами, які причетні до кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний, зважаючи на імовірну тяжкість покарання та інші встановлені ризики, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, анкетні дані яких останньому можуть бути відомі, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які досі слідством не віднайдено, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також другими способами перешкоджати встановленню істини по справі, зокрема вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим наведені в клопотанні обставини свідчать про подальше існування значних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної його процесуальної поведінки.

При продовженні запобіжного заходу судом враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, який не має об`єктивних перешкод для утримання під вартою та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, а саме відсутність достатніх соціальних зв`язків, які б могли б бути стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також спосіб його життя та поведінку.

У той же час доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на встановлені у судовому засіданні ризики та інші враховані обставини, не знайшли свого підтвердження.

Продовження строку тримання під вартою підозрюваного не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Крім того слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що було спрямоване на умисне вбивство двох осіб, то, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, застава до такої особи не може бути застосована.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 208, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою визначити в межах строку досудового розслідування на 37 днів, до 23 липня 2020 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1