ЄУН № 336/4744/19
пр. № 1-кп/336/260/2020
ВИРОК
Іменем України
17 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сміла Черкаської області, проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрована проживаючою у АДРЕСА_2 , працюючої діловодом оперативного відділення штабу військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимої,
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
21 травня 2019 року приблизно о 07.10 годині водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Шевроле Авео, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснювала рух по проїзній частині вул. Нестерова зі сторони вул. Лейтенантської в напрямку нерегульованого перехрестя з вул. Стартовою у м. Запоріжжя. При наближенні до перехрестя ОСОБА_4 зупинила автомобіль.
В цей же час в районі перехрестя вул. Стартової та вул. Нестерова пішохід ОСОБА_6 перетинала проїзну частину вул. Стартова по нерегульованому пішохідному переходу в напрямку справа-наліво від вул. Віражної в бік вул. Військбуд.
На нерегульованому перехресті ОСОБА_4 , діючи в порушення пунктів 16.2, 18.1 Правил дорожнього руху, почала виконувати маневр лівого повороту та подальший рух в бік вул. Військбуд, не надавши дороги пішоходу ОСОБА_6 , в результаті чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого компресійно-уламкового перелому тіла 8 грудного хребця, що кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров?я.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнала повністю, про обставини дорожньо-транспортної пригоди пояснила, що 21.05.2019 року на автомобілі Шевроле виїхала з дому та направилась в бік вул. Стартової. Перед перехрестям, маючи намір повернути наліво, зупинилась, поглянула вправо та вліво, потім розпочала маневр повороту вліво, продовжуючи поглядати вправо, пішохода вона не помітила та зупинилась, коли відчула поштовх. Пішохідний перехід на перехресті позначений дорожньої розміткою та дорожнім знаком. Після наїзду ОСОБА_4 вийшла з автомобілю та побачила потерпілу, яка сиділа на проїзній частині, але одразу піднялась та попрямувала до зупинки громадського транспорту. Після події неодноразово приїздила до потерпілої в лікарню, купувала ліки, які та потребувала, пропонувала оплатити вартість операції, яку потерпілій пропонували лікарі, але остання відмовилась.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що переходила проїзну частину вул. Стартової по нерегульованому пішохідному переходу, коли її збив автомобіль. Автомобіль під керуванням ОСОБА_4 виїхав різко, швидкість була вища, ніж вказала обвинувачена, а після зіткнення обвинувачена не зупинилась одразу, а зупинилась лише за 30-50 метрів, коли інші водії почали їй сигналити. Одразу після цього ОСОБА_4 просила не викликати поліцію, повідомила їй недостовірні дані щодо місця своєї роботи. Протягом двох місяців внаслідок отриманої травми потерпіла мусила дотримуватись постільного режиму, однак, в той же час для продовження листка непрацездатності, вона їздила до медичного закладу, оскільки в інший спосіб листок непрацездатності не продовжували. Після подій обвинувачена дійсно купувала ліки та корсет, але потім не телефонувала тривалий час, пропонувала відшкодовувати шкоду лише частинами.
Також судом досліджені висновки експертиз, надані стороною обвинувачення.
Відповідно до висновку експертизи № 9-384 від 15.07.2019 року (а.с. 57) в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_4 повинна був діяти у відповідності до вимог п. 16.2, 18.1 Правил дорожнього руху, в діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 16.2, 18.1 ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди. Технічна можливість у водія ОСОБА_4 запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_6 залежала від виконання нею вимог п. 16.2, 18.1 Правил дорожнього руху.
З висновку судової медичної експертизи № 486 (а.с. 29) вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлено закритий компресійно-уламковий перелом тіла 8 грудного хребця, який кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я, утворилось від дії тупого предмету, не виключається можливість виникнення виявленого тілесного ушкодження в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
З довідки до акту огляду МСЕК (а.с. 88) ОСОБА_6 27.11.2019 році встановлено третю групу інвалідності.
З висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_7 станом на 10.10 годину 21.05.2019 року була тверезою (а.с. 79).
Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, з чим погодились потерпіла, обвинувачена та його захисник.
Обвинувачена вказала, що вину у скоєнні злочину повністю визнає, з обставинами, зазначеними в обвинувальному акті погоджується, адже вони відповідають дійсності, кваліфікацію своїх дій вважає вірною.
Проаналізувавши досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненому злочині повністю доведена достатніми та допустимими доказами.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як необережне порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, за ст. 286 ч. 1 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини у скоєнні злочину, щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.
При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв?язки, заміжня та має неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем за контрактом, за місцем служби характеризується позитивно.
При обранні виду та розміру покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 та яке має досягти мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, а саме кари та виправлення, а рівно і запобігання скоєнню інших злочинів, суд виходить з наявності кількох обставин, що пом`якшують відповідальність, та, враховуючи позицію учасників справи, вважає можливим призначити покарання на мінімальній межі санкції статті.
Визначаючи необхідність призначення також і додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд виходить з того, що робота ОСОБА_4 з керуванням транспортними засобами не пов?язана, допущене нею порушення ПДР носить грубий характер, адже вона, виїжджаючи на проїзну частину та усвідомлюючи наявність на проїзній частині пішохідного переходу, який позначений дорожнім знаком та розміткою, не переконалась у відсутності пішоходів на пішохідному переході, адже в цей час поглядала вправо, хоча продовжувала рух вліво, наслідком порушення ПДР є інвалідність потерпілої.
Враховуючи таке, суд вважає за доцільне призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Також судом вирішуються питання щодо витрат на залучення експертів у відповідності до положень ст. 124 КПК України та щодо речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. 286 ч. 1 КК України,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні злочину, передбаченому ст. 286 ч. 1 КК України.
Призначити ОСОБА_4 за ст. 286 ч. 1 КК України покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1884,12 гривні (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири гривні 12 коп).
Речовий доказ - автомобіль Шевроле Авео, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити ОСОБА_4 .
Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1