У Х В А Л А

02 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі суду в м. Львові , заяву про самовідвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 щодо розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 від 22 листопада 2019 року про відмову у задоволенні його клопотання у кримінальному провадженні № 0000609 від 19 червня 2019 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :

01.04.2020 року, згідно ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 18.03.2020 року, до Шевченківського районного суду м. Львова направлено для розгляду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 від 22.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого у справі внесеній у ЄРДР № 000609 від 19.06.2019 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01.04.2020 року, вказана скарга розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_3 .

01.04.2020 року слідчий суддя ОСОБА_3 заявив собі самовідвід з тих підстав, що скарга стосується судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 , з яким він знайомий протягом багатьох років і перебуває у дружніх відносинах. Крім того, суддя ОСОБА_3 та суддя ОСОБА_6 згідно Указу Президента України № 449/2017 від 29.12.2017 року про утворення Першого окружного суду міста Львова у Личаківському і Шевченківському районах міста Львова є суддями одного новоутвореного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду м. Львова від 02.04.2020 року, заява про відвід судді розподілена для розгляду судді ОСОБА_1 .

У судове засідання особи, які беруть участь у вирішенні питання про відвід не з`явились. Відтак, розгляд заяви про самовідвід слідчого судді здійснюється у відсутності осіб.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України у зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оглянувши матеріали скарги, заяву про самовідвід від 01.04.2020 року, вважаю, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як встановлено, на розгляд слідчому судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 передано скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 від 22.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого у справі внесеній у ЄРДР № 000609 від 19.06.2019 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Із матеріалів скарги вбачається, що такі стосуються судді ОСОБА_6 , який є суддею Личаківського районного суду м. Львова. Згідно Указу Президента України № 449/2017 від 29.12.2017 року про утворення Першого окружного суду міста Львова у Личаківському і Шевченківському районах міста Львова суддя ОСОБА_1 та суддя ОСОБА_6 є суддями одного новоутвореного суду, таким чином існує можливість реального конфлікту інтересів по вищезазначеній справі.

Крім того, як вбачається із заяви про самовідвід, слідчий суддя ОСОБА_3 знайомий із суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 протягом багатьох років і перебуває з ним у дружніх відносинах.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11,06р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв судця упередженість або безсторонність у даній справі.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності судців при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

В силу вищенаведеного , а також згідно ч.1 ст.75 КПК України, зазначені обставини виключають можливість розгляду слідчим суддею ОСОБА_3 скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 від 22.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого у справі внесеній у ЄРДР № 000609 від 19.06.2019 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, а тому заявлений суддею самовідвід слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, -

постановив :

Заяву про самовідвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 в порядку розгляду скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 від 22.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого у справі внесеній у ЄРДР № 000609 від 19.06.2019 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України - задовольнити.

Матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР ОСОБА_5 від 22.11.2019 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого у справі внесеній у ЄРДР № 000609 від 19.06.2019 року по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Львова для визначення слідчого судді в порядку, встановленому ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1