Справа № 405/5937/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001418 від 13.05.2017 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло, що розташоване за адресою: будинок АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання вказав, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість та реальність потенційного покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може переховуватися від прокурора чи суду, з метою невиконання своїх процесуальних обов`язків та уникнення покарання. Також, під час проведення досудового розслідування ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування, перебував у розшуку впродовж місяця до моменту затримання працівниками поліції та відносно нього застосовувався винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, ОСОБА_8 маючи можливість вільного пересування та не перебуваючи під належним контролем з боку правоохоронних органів, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, шляхом психологічного впливу (залякування, погроз, іншого психологічного насильства) та застосуванням фізичного насильства до інших учасників кримінального процесу, зокрема свідків, потерпілих, з метою зміни їх показів ОСОБА_8 може незаконно вплинути на них.

Також, враховуючи характер інкримінованого кримінального правопорушення, його суспільно небезпечність, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини у його скоєнні, особу ОСОБА_8 , прокурор вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт не забезпечить в повній мірі належного проведення судового розгляду, тому просив задовольнити подане клопотання.

В суді захисник ОСОБА_6 вказав щодо необґрунтованості та необ`єктивності ризиків, зазначених прокурором. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на ту обставину, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, однак на даний час його вина не доведена, тому даний ризик є передчасним. Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підкреслив, що безпосередніх свідків вчинення діяння ОСОБА_8 не встановлено, прокурор не може забезпечити явку потерпілих в судове засідання, тому ризик є безпідставним. Крім того, обвинувачений має сім`ю, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, є депутатом Кіровоградської обласної ради та членом комітету по питанням власності, де приймає участь у засіданнях. Просив врахувати наданий договір користування житловим будинком від 25.03.2020, згідно якого між ОСОБА_9 , як власником, та ОСОБА_8 , як користувачем, укладено договір щодо тимчасового користування житловим будинком АДРЕСА_2 , де обвинувачений постійно мешкає.

З огляду на викладене, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з забороною покидати житло саме те, яке зазначене у вказаному вище договорі.

Захисник ОСОБА_7 додав, що у обвинуваченого є матір та батько пенсіонери, останній є інвалідом. За період розгляду даної справи ОСОБА_8 не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_8 суду зазначив, що після закінчення строку дії ухвали Кропивницького апеляційного суду від 10.01.2020, з`являвся в судові засідання, на потерпілих та свідків не впливав та не має наміру впливати, займається громадською діяльність в смт.Вільшанка, Кіровоградської області, а тому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливить функціонування його як активної людини, просив задовольнити клопотання прокурора частково.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані документи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що в рамках даного кримінального провадження ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 21 лютого 2020 року включно.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10.01.2020 вказану ухвалу змінено.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 змінено запобіжний захід, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено йому протягом строку дії ухвали Кропивницького Апеляційного Суду залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_1 . - у період доби з 19 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин.

Покладено на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язок: прибувати до слідчого, а також прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою їх вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /перебуває/ без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи, утримуватися від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, а також обов`язок надавати можливість працівникам органу Національної поліції безперешкодно з`являтися у житло за адресою: АДРЕСА_1 , - з метою контролю за поведінкою обвинуваченого.

Строк дії ухвали Кропивницького Апеляційного Суду про тримання особи під домашнім арештом встановлено до 09 березня 2020 року.

Прокурор під час судового засідання звернувся з новим вищевказаним клопотанням.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України м етою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, 12.10.2017 ОСОБА_8 органом досудового розслідування повідомлено про підозру та того ж дня оголошено в розшук і тільки 16.11.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.10.2017 було затримано.

Дане, а також санкція статті, за якою обвинувачується ОСОБА_8 , що передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, свідчить про те, що передбачаючи тяжкість покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_8 може переховуватися від суду, не виконувати свої процесуальні обов`язки.

Також, ОСОБА_8 маючи можливість вільного пересування та не перебуваючи під належним контролем з боку правоохоронних органів, може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів, оскільки вони не допитані в судовому засіданні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, його процесуальну поведінку під час судового провадження, суд приходить до висновку про реальне існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, однак, суд в даному випадку вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як домашній арешт в нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків згідно ст.194 КПК України, досягне мети забезпечення явки обвинуваченого ОСОБА_8 до суду шляхом контролю його поведінки, недопушення незаконного впливу обвинуваченого (в розумінні КПК України) на інших учасників кримінального провадження, тобто забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового слідства.

Крім цього, суду стороною захисту надано договір користування житловим будинком від 25.03.2020, згідно якого між ОСОБА_9 , як власником, та ОСОБА_8 , як користувачем, укладено договір щодо тимчасового користування житловим будинком АДРЕСА_2 , тому суд вважає за можливе визначити місце перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під домашнім арештом саме за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 177, 181 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні в період часу з 22:00 год. по 06:00 год. залишати будинок АДРЕСА_2 .
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- прибувати до суду за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;
Роз`яснити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись до нього в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Строк дії ухвали до 15 червня 2020 року.
Копію ухвали передати до Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3