Справа № 496/4937/19
Провадження № 1-кп/496/208/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.05.2004 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 09.02.2007 року на підставі постанови Печерського районного суду Вінницької області від 02.02.2007 року ст. 81 КК України, умовно достроково, невідбутий строк 2 роки 3 місяці 24 дня;
- 09.10.2012 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;
- 01.04.2013 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі, невідбутого за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 09.10.2012 року і остаточно до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі. Звільнився 07.10.2016 року по відбуттю строку покарання;
- 06.06.2017 Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, знятий з обліку 19.10.2017 року на підставі ухвали Біляївського районного суду від 19.10.2017 року п. «В» ст. 1 закону України «Про амністію у 2016 році»
- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.02.2019 року близько 10 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , який вже вироком Біляївського районного суду від 10 грудня 2019 року засуджений за вчинення вказаного злочину, знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_7 , маючи намір на таємне заволодіння чужим майном, упевнившись, що власник вказаного будинку відсутній та що їх дії не будуть помічені, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перелізли через паркан огородженого будинку та проникли на подвір`я.

Далі, реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , упевнившись, що їх дії залишаються непомітними для оточуючих підійшли до зачинених дверей будинку та за допомогою фізичної сили пошкодили та відкрили вхідні двері, проникли всередину будинку, звідки шляхом демонтування, заволоділи металевими радіаторами опалення, по сім секцій кожна у кількості двох штук. Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись у подальшому викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 1446 гривень 67 копійок.

Він же ОСОБА_5 в ніч з 09 на 10 березня 2019 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання будь-яке майно, яке він зможе забрати з собою, перестрибнув через паркан на територію будинку АДРЕСА_3 , город якого закінчується по вул. Дружби. Перебуваючи на вказаній вище прибудинковій території, ОСОБА_5 , прослідував до підсобного приміщення де помітив алюмінієву драбину висотою 3,5 м., вартістю 1300 гривень, подовжувач білого кольору довжиною 20 м., вартістю 350 гривень та алюмінієвий бідон, об`ємом 20 літрів, вартістю 250 гривень, два двигуна які матеріальної цінності не представляють, що належать ОСОБА_8 , та визначивши їх об`єктами свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , упевнившись у таємності своїх дій, переніс алюмінієву драбину довжиною 3.5 метри, подовжувач довжиною 20 м. та алюмінієвий бідон об`ємом 20 л. і два електричні двигуни за прибудинкову територію. Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1900 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав. При цьому пояснив, що він двічі вчинив крадіжки чужого майна: 01.02.2019 року за попередньою змовою з ОСОБА_9 з будинку, що належить ОСОБА_7 вчинив крадіжку двох секцій батарей опалення, які вони здали на пункт прийому металобрухту, а другу крадіжку вчинив 09.03.2019 року у потерпілого ОСОБА_8 .. Про те, що потерпілий є особою похилого віку йому було відомо. У скоєному кається.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до судового засідання не з`явилися, але подали до суду заяви, в яких сказали, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають та просять призначити йому міру покарання на розсуд суду.
Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням висновку експертизи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновком №19-1436 товарознавчої експертизи по визначенню вартості майна від 26 березня 2019 року відповідно до якого вартість викраденого майна склала: алюмінієвої драбини довжиною 3,5 м. 1300 грн., подовжувача довжиною 20 м. 350 грн., алюмінієвого бідону об`ємом 20 л. 250 грн.

Суд вважає ОСОБА_5 винними у скоєнні злочину і його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, сховище.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Орган пробації у досудовій доповіді надав висновок, в якому зазначив, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, Біляївський МВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив тяжкі злочини проти власності, має чотири непогашені судимості, наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку, висновок органу пробації про можливе виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Приймаючи до уваги пом`якшуючу обставину щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, суд вважає можливим призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Підстав для застосування ст. 75 КК України обвинуваченому як того просив прокурор та захисник в судовому засіданні суд не вбачає.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Питання щодо забезпечення заходів кримінального провадження у виді арешту вирішити на підставі ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66, ч. 3 ст. 185 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 02.12.2019 року, тобто з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 3140 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду від 14.03.2019 року на драбину довжиною 3,5 м, два металевих мотори, чавунний казан об`ємом 10 л., металеву миску, подовжувач довжиною 20 м, алюмінієву ємкість об`ємом 20 л.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1