Справа № 369/2314/20
Провадження №1-кс/369/510/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003891 від 28.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_4 подав до суду дане клопотання, яке мотивував тим, що
Слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0003891 від 28.06.2017, внесеного до СРДР за ознаками :-тримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2017 року ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, перебуваючи на законних підставах в приміщенні оператора автозаправки АЗС ЕКСТРА ТОВ «ДОНБАСРЕЙДОЙЛ», що знаходиться за адресою: Київська область Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська, вул. Соборна, 2А, тобто здійснюючи суспільно-небезпечне діяння, знаючи про суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю поблизу себе сторонніх осіб, шляхом вільного доступу до касового ящика з грошима, таємно викрав грошові кошти в сумі 18877 грн. 00 коп., які поклав до кишені своєї куртки.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
20.09.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна.
Таким чином, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні за №0003891 підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, громадянин України, азербайджанець, одружений, такий, що не має державних нагород, освіта середня, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останнього разу 03.08.2007 року Деснянським районним судом м. Київ до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, 10 місяців.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.06.2017, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 27.06.2017; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років.
На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, від органів досудового розслідування та суду він переховується, участі в запланованих слідчих діях не приймає, на телефонні дзвінки не відповідає, за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується рапортами о/у СКП ОСОБА_8 .
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, З, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є злочином середньої тяжкості, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик у контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:
- підозрюваний не має офіційного постійного місця роботи;
- підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, не має на утриманні дітей та похилих батьків;
- підозрюваний схильний до ухилення від органів досудового розслідування та суду;
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілого, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілого, свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що останній, як вище зазначалося, не має постійного джерела доходів, про що свідчить відсутність офіційного місця роботи, а також те, що вже раніше вчиняв тяжкий злочин, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення.
15.02.2017 року слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про зупинення слідства та оголошення підозрюваного ОСОБА_5 в розшук.
Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.
Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Це клопотання може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;
2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Згідно ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.
Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.
Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;
2)незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;
3)вчинити інше кримінальне правопорушення;
Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
В супереч вимогам ч. 4 ст. 189 КПК України прокурором не доведено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також що є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду.
Згідно копій документів наданих до суду, повідомлення про підозру ОСОБА_5 оголошено заочно та направлено поштою лише 13.02.2020 року. Під час перевірки трекінгу поштового відправлення станом на 19.02.2020 року воно перебуває у точці видачі/доставки. Тобто суду не надано доказів, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилявся від органів досудового розслідування.
Керуючись ст. ст.176-179, 184, 186, 189, 190 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київської області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003891 від 28.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення або отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1