Справа № 738/554/20
№ провадження 1-кп/738/90/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 лютого 2020 року за №0000089, про обвинувачення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Мена Чернігівської області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше несудимої

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 вчинила злочин при наступних обставинах.
31 грудня 2019 року близько 05-00 години ОСОБА_2 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 спав, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, із кишені куртки, в яку він був одягнений, викрала гроші в сумі 1500 гривень, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, виним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 1 статті 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України.
Показання обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_2 під час судового розгляду визнала себе винуватою за висунутим обвинуваченням, правову кваліфікацію своїх дій не оспорювала, та показала, що у ніч з 30 на 31 грудня 2019 року вона разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за місцем проживання останнього у будинку АДРЕСА_2 святкували Новий рік. У її присутності ОСОБА_6 дістав із кишені куртки гроші, 4 купюри номіналом по 500 гривень, та дав комусь із присутніх, точно не пам`ятає кому, 500 гривень на придбання спиртного та продуктів харчування, решту коштів поклав назад у кишеню. Після святкування, коли вже всі спали, ОСОБА_6 спав на підлозі між кухнею та кімнатою, в якій відпочивали вона з ОСОБА_8 , десь між п`ятою та шостою годинами ранку, витягла із зовнішньої кишені куртки ОСОБА_6 , в яку останній був одягнений, три купюри номіналом по 500 гривень. З будинку ОСОБА_10 вона поїхала додому десь близько 07-30 годин, коли вже всі прокинулись, претензій з приводу викрадення нею грошей їй ніхто не пред`являв, гроші витратила на власні потреби, на даний час відшкодувала потерпілому лише 300 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_2 в судовому засіданні щиро розкаялася, просила суворо не карати, не призначати їй покарання у виді громадських робіт, оскільки вона здійснює догляд за батьками, які є особами похилого віку, що може призвести до неможливості належним чином відпрацювати громадські роботи, просила призначити покарання у виді штрафу.

Показання потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду показав, що 30 грудня 2019 року він прийшов до знайомого ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_2 , у якого зібралися ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_2 для святкування Нового року. У нього із собою були гроші в сумі 2000 гривень, чотири купюри номіналом по 500 гривень, комусь із присутніх він дав 500 гривень для придбання спиртного та закуски. Гроші з кишені куртки діставав у присутності осіб, які були в будинку. Коли добре випили, то всі лягли спати, вранці він виявив, що гроші зникли. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 йому повідомили, що бачили як гроші у нього з кишені викрала ОСОБА_2 , коли саме вони йому про це повідомили вранці 31 грудня 2019 року чи наступного дня, він не пам`ятає, з приводу крадіжки звернувся лише 17 лютого 2020 року, оскільки чекав, що обвинувачена поверне йому гроші, на даний час вона повернула лише 300 гривень. Просить не призначати обвинуваченій суворе покарання, йому головне, щоб обвинувачена повернула гроші.
Показання свідка.
Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду показала, що взимку вона проживала в будинку ОСОБА_10 30 грудня 2019 року у будинку останнього зібралися ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які розпивали спиртні напої за рахунок потерпілого ОСОБА_6 .. Останній повідомив, що забрав гроші за ремонт, дав комусь із присутніх 500 гривень для придбання спиртного та закуски, а решту грошей сховав у кишеню куртки. Після розпиття спирних напоїв вся компанія залишилась ночувати у будинку ОСОБА_14 , вона спала на дивані в одній з кімнат будинку, в цій же кімнаті спала на підлозі ОСОБА_2 , а ОСОБА_6 спав на підлозі між цією кімнатою та кухнею. Вночі, ближче до ранку, вона проснулась від шарудіння паперу, подумала, що хтось крутить самокрутку, щоб закурити, коли включила світильник, то побачила як ОСОБА_2 з кишені куртки ОСОБА_6 витягла гроші, вона ( ОСОБА_8 ) сказала їй, щоб гроші поклала на місце, але ОСОБА_2 забрала гроші і пішла з будинку. Вона ( ОСОБА_8 ) стала будити хлопців, але безрезультатно, були всі п`яні, ніхто не прокинувся. Про те, що гроші викрала ОСОБА_2 вона повідомила ОСОБА_6 ..
Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
17 лютого 2020 року ОСОБА_6 звернувся до Менського ВП ГУНП в Чернігівській області із усною заявою про викрадення у нього в ніч з 30 на 31 грудня 2019 року невідомою особою з кишені його куртки грошей в сумі дві тисячі гривень, під час перебування його в будинку по АДРЕСА_2 , у вчиненні крадіжки підозрює особу на ім`я ОСОБА_15 , про що зафіксовано у Протоколі прийняття заяви про вчинене правопорушення (або таке, що готується) від 17 лютого 2020 року (а.с.42).
За заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення з попередньою його кваліфікацією за частиною 1 статті 185 КК України 17 лютого 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 (а.с.41).
У Протоколі огляду місця події від 17 лютого 2020 року зафіксовано проведення огляду житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , з дозволу ОСОБА_10 , який проживає в даному будинку, зафіксовано розташування кімнат у будинку (а.с.44).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 12 березня 2020 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих під час допиту потерпілого ОСОБА_6 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери Panasonic. Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , наданими під час судового розгляду справи (а.с. 45-47).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 11 березня 2020 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих під час допиту свідка ОСОБА_8 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери Panasonic. Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями свідка ОСОБА_8 наданими під час судового розгляду справи (а.с.48-50).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 12 березня 2020 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей, отриманих під час допиту підозрюваної ОСОБА_16 , було проведено слідчий експеримент із застосуванням технічного засобу фіксації відеокамери Panasonic. Під час розгляду справи у суді було відтворено відеофайли із записом слідчого експерименту, які містяться на DVD-R диску, доданому до протоколу. Відеозапис слідчого експерименту узгоджується з відомостями щодо проведення слідчого експерименту, внесеними до протоколу проведення слідчого експерименту, а також показаннями обвинуваченої ОСОБА_2 , наданими під час судового розгляду справи (а.с.51-53).
Під час перегляду відеозапису слідчого експерименту було встановлено, що слідчий роз`яснив підозрюваній зміст статті 63 Конституції України. Місцем, де проводився слідчий експеримент є будинок по АДРЕСА_2 . Слідчий з метою уточнення та перевірки відомостей про вчинення злочину, запропонував ОСОБА_2 показати на місці події та розповісти про обставини вчинення злочину. Підозрювана ОСОБА_2 добровільно погодилася повідомити обставини вчинення нею крадіжки грошей та показала, що вночі вона прокинулася, підійшла до Сергія, який спав на підлозі, та витягла з кишені його куртки три купюри по 500 гривень.
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину

Обставинин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила умисний злочин середньої тяжкості з корисливих мотивів, раніше не судима, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, незаміжня, не працює, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Менської райдержадміністрації та отримує компенсаційну виплату непрацюючій працездатній особі по догляду за престарілим батьком ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні неповнолітніх дітей немає, згідно з довідкою-характеристикою, виданою Менською міською радою, остання містить відомості щодо місця реєстрації обвинуваченої, інші відомості відсутні, відомості щодо стану здоров`я сторонами не надані.
Згідно з досудовою доповіддю від 15 травня 2020 року, підготовленою Менським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, про обвинувачену ОСОБА_2 надано висновок про середній ризик вчинення нею повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки (а.с. 38-39).
Враховуючи особу обвинуваченої, конкретні обставини вчинення нею злочину, наслідки, які настали від злочину, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, в тому числі і думки потерпілого щодо призначення обвинуваченій покарання, а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією частини 1 статті 185 КК України.
Законодавець надав дискреційні повноваження судам і у визначенні можливості застосування ст. 75 КК України. Верховний Суд констатує з цього приводу, що загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного.
З урахуванням викладеного, а також другорядної ролі кари, як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без відбування покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень статті 75 КК України та покладанням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень статтей 75, 76 КК України є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів і таким, що не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Мотиви ухвалення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Під час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченої ОСОБА_2 не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів, щодо процесуальних витрат.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, та призначити їй покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1