Справа № 521/7620/18
Пр. № 1-кп/521/347/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретарка - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_4

за участю обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Санкт-Петербург (Ленінград); працюючої інженером ТОВ «А-Профіт»; з вищою освітою; не одруженої; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 19 квітня 2018 року, приблизно о 19 годин 50 хвилин, діючи з прямим умислом направленим на таємне заволодіння чужим майном, перебуваючи у приміщені магазину «Копійка», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. С. Ріхтера, 2, шляхом вільного доступу намагалася таємно викрасти майно ТОВ «Модерн-Трейд», а саме: 6 упаковок чаю торгівельної марки «Ahmad tea», вартістю 61 гривня 25 копійок за одиницю на загальну суму 367 гривень 50 копійок, проте виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця не змогла закінчити його з причин, які не залежать від її волі так як була затримана співробітниками магазину.

У судовому засіданні обвинувачена свою провину не визнала та пояснила, що перебуваючи в магазині та маючи потребу в покупці чаю у великих розмірах (відповідно до наявного зниження ціни) взяла з полиці чай та поклала його в рюкзак. При цьому вона купляла й інші продукти, які тримала в руках. Розраховуючись на касі забула, що в неї на плечі сумка з чаєм та не розрахувалася за вказані продукти в зв`язку з заклопотаністю (прорив труби опалення, народження онуки). Після затримання вона пропонувала сплатити кошти за чай, проте їй було відмовлено. Згодом вона купила чай, так як він їй потрібен.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом допиту осіб та досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний в судовому засіданні представник потерпілої особи ОСОБА_6 (адміністратор магазину) пояснила, що не бачила потерпілу під час розрахунку, проте пам`ятає, що в квітні 2018 року обвинувачена намагалася викрасти чай, що помітила охорона. Обвинувачену затримали, проте вона відмовилася сплачувати кошти за чай в зв`язку з чим була викликана поліція;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 (працівник магазину) пояснив, що у квітні 2018 року, знаходячись на роботі побачив жінку, яка зайшла у відділ чаю та поклала до рюкзаку чай, потім пішла в інший відділ, а потім на касу. Він зрозумів, що жінка не збирається оплачувати товар. Йому повідомили, що вона не сплатила за товар. Біля виходу він зупинив вказану жінку та повідомив, що вона не оплатила товар. Він провів її до кабінету та запропонував ОСОБА_8 сплатити за товар, але вона відмовилась. Після цього він зателефонував до поліції;

- відповідні відомості внесено в ЄРДР (витяг, повідомлення оператора 102, заява);

- обвинувачена в 19 год. 50 хв. 45 сек. зайшла до магазину «Копійка»; в період часу з 19 год. 53 хв. по 19 год. 54 хв. 58 сек. поклала 6 упаковок чаю «Ahmad tea» до рюкзаку, який ставить на плече; в період часу 20 год. 13 хв. 28 сек. по 20 год. 13 хв. 59 сек. під час розрахунку не пред`являє касиру упаковки з чаєм (демонстрація відеозапису, заява про надання доказу, протокол огляду від 23.04.2018 року);

- предмет злочину - шість упаковок чаю було вилучено під час огляду місця події, долучено до матеріалів провадження в якості речових доказів та повернуто володільцю (заява на дозвіл огляду приміщення від 19.04.2018 року, протокол огляду місця події від 19.04.2018 року, постанова про доручення речових доказів від 20.04.2018 року, постанова про накладення арешту на майно від 23.04.2018 року, розписка);

- вартість викрадених предметів становить 367 гривень 50 копійок, без врахування ПДВ (довідка від 20.04.2018 року);

- 17.04.2018 року о 11 годині 20 хвилин диспетчер ОСОБА_9 прийняла повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 потекла батарея (запис на аркуші паперу);

- 19.04.2018 року та 20.04.2018 року були здійснені покупки з банківського рахунку ОСОБА_5 . Крім того, відповідно до виписки вбачається, що з вказаного банківського рахунку систематично здійснювалися покупки в ТОВ «Модерн-Трейд» (виписка з банківського рахунку ОСОБА_5 ); у сторони захисту в наявності колаж з фотокарток на яких зображені чоловік з жінкою та дитиною, 6 пачок чаю разом з іншими продуктами, волога підлога (колаж);

- обвинувачена раніше не судима (вимога від 20.04.2018 року); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідки від 24.04.2018 року), позитивно характеризується за місцем роботи (характеристика від 07.12.2018 року), має двох батьків ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 інваліда II групи (копії посвідчень, паспорту, довідки свідоцтва про народження).

Суд дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_5 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК.
При цьому, провина у скоєнні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК, підтверджується відтвореним у судовому засіданні відеозаписом, відповідно до якого, ОСОБА_5 в період часу з 19 години 53 хвилини по 19 годину 54 хвилини 58 секунд поклала у рюкзак 6 упаковок чаю, о 20 годині 10 хвилин 10 секунд підійшла до каси, тримаючи у руці пляшку та достала з сумки товари, за які розрахувалася, не пред`являючи 6 упаковок чаю, які відповідно до протоколу огляду місця події від 19.04.2018 року були вилучені та вартість яких, відповідно до довідки від 20.04.2018 року, складає 367 гривень 50 копійок. Вказані обставини також підтверджуються показами свідка ОСОБА_7 , який бачив як обвинувачена поклала чай до рюкзаку та після того, як він запропонував їй розрахуватись за цей чай, проте вона відмовилась сплачувати за товар.

Необхідно зазначити, що докази сторони захисту, а саме колаж, запис на аркуші паперу та виписка з банківського рахунку не доводять невинуватість ОСОБА_5 та відсутність умислу, так як доказами сторони обвинувачення доведено умисний характер її дій.

Суд не може прийняти до уваги посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 була заклопотана та забула розрахуватись за чай, так як викладаючи на касі інші товари з сумки, вона не виклала 6 упаковок чаю з рюкзаку, який був на плечі. Об`єм викраденого товару та його знаходження на плечі свідчить про умисний характер дій обвинуваченої. При цьому, з відеозапису вбачається, що обвинувачену ніхто не відволікав. Заклопотаність обвинуваченої та покупка згодом чаю не може свідчити про відсутність суб`єктивної сторони складу злочину.

Крім того, суд вважає за необхідне надати оцінку діям ОСОБА_5 , які відбувалися безпосередньо після скоєння злочину, а саме те, що на прохання свідка ОСОБА_7 , обвинувачена відмовилася сплачувати за товар. Вказані обставини підтверджують те, що ОСОБА_5 не мала на меті придбати цей товар 19 квітня 2018 року.

Щодо розбіжності між показами обвинуваченої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , то необхідно зазначити, що покази свідка ОСОБА_7 відповідають іншим дослідженим у судовому засіданні доказам, які у своїй сукупності свідчать про умисний характер дій обвинуваченої.

З вказаних обставин вбачається, що покази обвинуваченої щодо бажання розрахуватися за чай не відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
Таким чином, суд вважає, що при оцінці доказів поза розумним сумнівом доведена причетність ОСОБА_5 до скоєного злочину, на що вказує сукупність ознак достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 ККзакінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановлює обставин, які пом`якшують покарання.
Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винної, а саме те, що вона раніше не судима; її вік - 56 років та соціальне положення працює інженером ТОВ «А-Профіт», не одружена, має двох батьків, які є особами похилого віку; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити покарання межах санкції ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК у вигляді штрафу.

Призначаючи покарання у вигляді штрафу суд керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

З урахуванням поведінки обвинуваченої під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний захід не обирати.

Суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року та частину речових доказів вважати повернутими, а частину речових доказів зберігати при матеріалах справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доході громадян, що становить 1700 гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2018 року скасувати.
Речові докази 6 упаковок чаю вважати повернутими; інші речові докази знищити.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направляється представнику потерпілої особи.

Суддя: ОСОБА_1