Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/4809/69/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2020 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не маючого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 19.11.1998 року Ленінський районним судом м. Кіровоград за ст. 141 ч. 2 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 2 роки; 2) 29.04.1999 року Ленінський районним судом м. Кіровоград за ст. 141 ч. 3, ст. 43 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 9 років; 3) 25.12.2008 року Ленінський районним судом м. Кіровоград за ст. 186 ч.2, 76 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 4 роки. 09.01.2009 році на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 4) 16.07.2009 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ст. 185 ч.2, 71 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці; 5) 20.11.2009 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ст. 190 ч.2, 70 ч. 4 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 5 років 6 місяця. Звільнений по відбуттю 06.01.2015 року; 6) 24.11.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ст. 185 ч.2 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 7) 16.06.2016 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ст.190 ч.2, 70 ч.4,71 КК України вид покарання позбавлення волі строком 2 роки 3 місяці; 8) 01.08.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 71 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 17.08.18 року по відбуттю строку покарання; 9) 12.02.2019 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч.2 ст. 185 КК України вид покарання позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 18 години 15 хвилин, 06 лютого 2020 року до 18 год. 15 хв. 05.04.2020 року, з визначенням розміру застави в сумі 42040 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2020 року, задоволено клопотання старшого слідчого Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 18 години 15 хвилин, 06 лютого 2020 року до 18 год. 15 хв. 05.04.2020 року, з визначенням розміру застави в сумі 42040 гривень.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 05.02.2020 року близько 12-00 годин ОСОБА_8 вчинив дії кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 186 КК України. Матеріальна шкода завданим злочином у якому він підозрюється складає 2855 грн.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, про що йому 07.02.2020 року о 16-45 год. повідомлено про підозру.
Клопотання слідчого, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки витяг з ЄРДР, рапорт, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події, протокол допит потерпілого, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол допиту потерпілого, протокол допиту свідка, протокол допиту підозрюваного, згідно до якого останній підтвердив факт вчинення інкримінованого йому злочину, у сукупності містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 за ознаками ч. 3 ст. 186 КК України. Суто з об`єктивних причин, у перші дні від початку цього досудового розслідування, передчасно, дати остаточну оцінку: належності, допустимості достатності доказів та правильності кваліфікуючих ознак злочину. Перераховані обставини є завданням судового розгляду. Для вирішення заявлених у клопотанні вимог, достатньо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри, що виконав слідчий з прокурором.
Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого кримінального правопорушення проти власності, раніше притягався до кримінальної відповідальності в тому числі за злочини проти власності, реально відбував покарання, звільнився 17.08.2018 року, під час не знятої та не погашеної судимості вчинив новий злочин, у зв`язку з чим був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, при цьому знову вчинив новий злочин під час іспитового строку, що свідчить про його кримінальну спрямованість, стійкість злочинних намірів, бажання жити за чужий рахунок та те, що на шлях виправлення він не став, належних висновків для себе не зробив.
Вказав, що вище перелічені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_8 враховуючи, що санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до восьми років, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, як особа, схильна до вчинення злочинів проти власності через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі.
Взяв до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , його особу, матеріальний стан, розмір завданої шкоди, та визначив заставу у розмірі 42040 гривень, що відповідає 20 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені клопотання старшого слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати ОСОБА_8 , запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги обґрунтував тим, що як зазначено в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошена підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, але крім показів потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , зазначена підозра не підтверджується. Жодних доказів по справі про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , стосовно викрадення речей з будинку, слідчими органами надано не було. Ним зверталася увага суду, про відсутність будь-яких доказів у додатках до клопотання, на що, його зауваження та зауваження і пояснення ОСОБА_8 судом було проігноровано та не прийнято до уваги. Зазначив, що суд прийняв сторону обвинувачення та виніс відповідну ухвалу. Також зазначив, що підозрюваного ОСОБА_8 було фактично затримано, відповідно до протоколу затримання особи о 18:15 год. 06.02.2020 р., хоча сам ОСОБА_8 стверджує, що затримано його було о 15:00 год. 06.02.2020 року та доставлено до Кропивницького відділу поліції. Інкримінований ОСОБА_8 злочин було скоєно, відповідно до матеріалів справи, о 12:00 год. 05.02.2020 р., тобто пройшло більше доби з моменту скоєння правопорушення. Таким чином, законних підстав для затримання ОСОБА_8 без ухвали слідчого судді, суду в порядку ст. 208 КПК України, у старшого слідчого ОСОБА_9 не було. ОСОБА_8 частково заперечує обставини, які викладені в підозрі від 07.02.2020р. та стверджує, що він проник до будинку, але з будинку потерпілого нічого не викрадав, а лише хотів поїсти.

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.
Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007р. визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.186 КК України.
06.02.2020 року о 18 год.15 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку статті 208 КПК України (а.с.19-20).
07.02.2020 року о 16-45 год. ОСОБА_8 повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченому частиною 3 статті 186 КК України (а.с.22-23).

Колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді стосовно наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допит потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності в тому числі за злочини проти власності, реально відбував покарання, звільнився 17.08.2018 року, під час не знятої та не погашеної судимості вчинив новий злочин, у зв`язку з чим був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, при цьому знову вчинив новий злочин під час іспитового строку, що свідчить про його кримінальну спрямованість, стійкість злочинних намірів, бажання жити за чужий рахунок та те, що на шлях виправлення він не став, належних висновків для себе не зробив. Врахував, що санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до восьми років, то у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, як особа, схильна до вчинення злочинів проти власності через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі.

Доводи захисника адвоката ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі щодо недоведеності обґрунтованої підозри є безпідставними та спростовуються матеріалами клопотання слідчого, зокрема: протоколом огляду місця події, протоколом допит потерпілого, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, протоколом допиту підозрюваного.

Також безпідставними є доводи захисника щодо відсутності вини ОСОБА_8 в інкримінованому злочині, оскільки наявність чи відсутність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочині та правильність кваліфікації його дій перевірятиме суд під час розгляду справи по суті. Досудове розслідування по справі не завершено, не зібрано усі належні і допустимі докази, які дають можливість перевірити показання підозрюваного в частині наявності чи відсутності умислу на вчинення протиправних дій. Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинно у вчиненні злочину.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно фактичного затримання ОСОБА_8 о 15:00 год. 06.02.2020 року а не о 18:15 год. 06.02.2020 року як зазначено в протоколі затримання особи є безпідставними та не підтверджуються матеріалами клопотання.

Так, як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, ОСОБА_8 затримано о 18:15 год. 06.02.2020 року (а.с.19-20).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Порушень кримінального процесуального закону, які-б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення колегією суддів не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в межах строку досудового розслідування, а саме з 18 години 15 хвилин, 06 лютого 2020 року до 18 год. 15 хв. 05.04.2020 року, з визначенням розміру застави в сумі 42040 гривень залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4