Справа № 199/62/20
ВИРОК
іменем України

2020 року квітня місяця 07 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000061 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, українця, із базовою середньою освітою, не працюючого, розлученого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у будинку АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-28.02.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 ст. ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців;
- 10.07.2007 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2008 скасовано іспитовий строк за вироком від 10.07.2007 та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
- 21.11.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;
-06.11.2015 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки, відповідно до ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2017 звільнено від покарання за вироком від 06.11.2015 у зв`язку із закінченням випробувального терміну, виконання вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2015 залишити самостійно, без змін.
-03.11.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки, відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2018 звільнено від покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.11.2015 у зв`язку із закінчення іспитового строку
-05.12.2018 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки,
-14.11.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

12.11.2019 близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився на ділянці місцевості розташованої вздовж залізничної колії, неподалік від території ДФ АСК «Укррічфлот» по вул. Амур-Гавань 11, м. Дніпро, де побачив на землі пачку з-під цигарок «Ротманс», відкривши та оглянувши вміст котрої зрозумів, що її вмістом є речовина рослинного походження зеленого кольору, у висушеному та подрібненому стані, за зовнішніми ознаками і характерному запаху схожа на наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонений. В цей момент, у ОСОБА_3 раптово виник умисел спрямований на повторне незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у зв`язку з чим останній помістив її до лівої бічної кишені вдягнених на ньому штанів, тим самим став незаконно зберігати його при собі.

14.11.2019 близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився біля колекторно-насосної станції розташованої на території ДФ АСК «Укррічфлот» по вул. Амур-Гавань 11 м. Дніпро, де повторно, незаконно зберігаючи при собі у пачці з-під цигарок «Ротманс» раніше незаконно придбаний ним наркотичний засіб - канабіс, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне зберігання вказаного наркотичного засобу, при спробі перелізти через огорожу колекторно-насосної станції, був затриманий працівником охоронної фірми ДФ АСК «Укррічфлот», котрий повідомив про вказану подію до відділення поліції в річковому порту Амур-Гавань ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

В цей же день, у період часу з 13 години 05 хвилин до 14 години 00 хвилин, працівниками відділення поліції в річковому порту Амур-Гавань ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході огляду місця події, на запитання співробітників поліції, чи має ОСОБА_3 при собі заборонені предмети чи речовини, останній пояснив, що має пачку з-під цигарок «Ротманс», вмістом якої є речовина рослинного походження зеленого кольору та яку в присутності працівника охоронної фірми ДФ АСК «Укррічфлот» та двох понятих, ОСОБА_3 добровільно видав з лівої бічної кишені вдягнених на ньому штанів.
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно, без мети збуту,повторно придбав та зберігав при собі наркотичний засіб масою 6,568 г, який є канабісом, та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 5,931 г., що згідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, перевищує невеликі розміри наркотичних речовин».

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненого повторно, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, він не визнає, оскільки вилучені у нього речі були не його від надання інших пояснень ОСОБА_3 відмовився.

Разом, з тим винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, наданими у суді поясненнями свідків та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_6 , у судовому засіданні пояснив, що він працює на «Укррічфлот» на посаді начальника служби безпеки. Під час подій, що мали місце 14.11.2019 року, він перебуваючи на робочому місці робив обхід території, та раптово побачив, як двоє раніше невідомих йому осіб перелізали через огорожу на територію колекторно-насосної станції. Коли він підійшов до них, та запитав: «що вони тут роблять?», ті відповіли що вважали станцію не працюючою. Далі, він зателефонував поліції в річковому порту Амур-Гавань, які затримали невідомих осіб, одним з них виявився обвинувачений ОСОБА_3 . Після того, працівники поліції попрохали ОСОБА_3 та іншого чоловіка, викласти речі, які у них були при собі. ОСОБА_3 добровільно видав пачку з під цигарок марки «Ротманс» у якій була трава рослинного походження, що саме за трава він не знає. У товариша ОСОБА_3 знаходились набої крупного калібру. Потім працівники поліції складали протокол, при якому був присутній і він, та ще двоє працівників «Укррічфлота», у якому вони особисто ставили свої підписи.
Свідок ОСОБА_7 , у судовому засіданні пояснив, що працює на «Укррічфлот». Під час подій, що мали місце 14.11.2019 року, були затримані двоє осіб, одним з них виявився раніше йому не знайомий ОСОБА_3 , який добровільно видав пачку з під цигарок марки «Ротманс» у якій знаходилась трава рослинного походження. У іншого чоловіка, якого затримали разом із ОСОБА_3 виявили набої. Свідок, пояснив, що він разом з іншим працівником «Укррічфлот», а саме ОСОБА_8 , були понятими під час складання протоколу огляду та у якому вони поставили свої підписи, оскільки усі зафіксовані дії відповідали дійсності. ОСОБА_3 добровільно видав речі, при цьому поводив себе спокійно та жодних зауважень після складання протоколу огляду не висловлював із усіма діями працівників поліції погодився, та не говорив про те, що пачка з під цигарок марки «Ротманс» у якій знаходилась трава рослинного походження не його.

Так, відповідно до протоколу огляду від 14.11.2019 в період часу з 13.05 до 14.00 години, слідчим СВ ВП у річковому порту Амур-Гавань ДВП ГУНП в Дніпропетровській області у присутності двох понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ділянці місцевості розташованої біля огорожі колекторно-насосної станції розміщеної на території Укррічфлоту по вулиці Амур-Гавань, 11 у місті Дніпрі, ОСОБА_3 добровільно надав для огляду і вилучення пачку з-під цигарок «Ротманс» вмістом котрої є речовина рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані. Вказану пачку з під цигарок ОСОБА_3 дістав з лівої бічної кишені вдягнених на ньому штанів. Після чого, речовину поміщено до спец пакету №7110257, що засвідчено підписами всіх учасників огляду. Як пояснив ОСОБА_3 , вказану пачку з під цигарок з усім її змістом він знайшов, присвоїв собі та почав зберігати.
У судовому засіданні, після огляду протоколу від 14.11.2019 свідок ОСОБА_7 , вказав на справжність його підпису під вказаним протоколом, та додав, що на фото таблиці, долученій до протоколу зображені: один із працівників «Укррічфлоту», ОСОБА_3 та його товариш, у якого і були вилучені набої.

На фото таблиці, що долучена до протоколу огляду від 14.11.2019, зображений ОСОБА_3 та саме перед ним знаходиться пачка із під цигарок «Ротманс», про що і вказали свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які на даних фото впізнали і себе.

За результатами Висновку експерта № 1/8.6/4662 від 02.12.2019 «надана на експертизу речовина масою 6,568 г, вилучена 14.11.2019 у ОСОБА_3 , є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 5,931 г.».

Судовий експерт ОСОБА_10 , яка була викликана у судове засідання за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні повідомила, що складений нею висновок № 1/8.6/4662 від 02.12.2019 року вона підтримує у повному обсязі, надана на експертизу 20.11.2019 речовина рослинного походження, яка була у пачці з-під цигарок марки «Ротманс» є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.
Відповідно до постанови від 05.12.2019, вилучена у ОСОБА_3 , наркотична речовина визнана речовим доказом та поміщена на зберігання до камери схову Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про що свідчить квитанція №564.
Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у суду немає, оскільки судом не встановлено підставі за яких би останні обмовляли обвинуваченого ОСОБА_3 .
При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 , в яких він не визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - та вважає його покази такими, які продиктовані бажанням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.
Зокрема, покази обвинуваченого ОСОБА_3 спростовані показами свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , сумніватися в об`єктивності яких у суду не має підстав. Даний висновок суду ґрунтується на тому, що вказані свідки були присутні під час складання протоколу огляду від 14.11.2019 та під час складання даного процесуального документу ОСОБА_3 добровільно надав для огляду і вилучення пачку з-під цигарок «Ротманс» вмістом котрої була речовина рослинного походження зеленого кольору у висушеному та подрібненому стані. При цьому жодних зауважень з боку ОСОБА_3 в частині того,що вилучені речі не його - не надходило.
Аналізуючи обрану обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 , позицію захисту, суд знаходить її такою, що продиктована бажанням обвинуваченого уникнути персональної відповідальності за вчинення злочину.
Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні вказаного злочину ґрунтуються на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даного кримінального провадження, при цьому з матеріалів кримінального провадження не вбачається порушень вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказів, і на спростування цього ані захисник ані обвинувачений переконливих аргументів не навели.
Суд, у свою чергу, дослідив усі надані сторонами провадження докази, та наявності будь-яких перешкод у поданні сторонами доказів не встановлено.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як такі, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненого повторно.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до середньої тяжкості злочинів, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав, не працює, на утриманні неповнолітніх і непрацездатних осіб не має, за місцем проживання скарг не надходило, раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2002 року з діагнозом: Легка розумова відсталість з порушенням поведінки, та перебував на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності, знятий з обліку з 08.05.2009 по відсутності даних. Разом з тим, відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи №380 від 16.12.2019, ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час органічний розлад особистості. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. В період інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При цьому за змістом вказаного висновку, ОСОБА_3 , інкриміноване йому діяння визнавав повністю.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України, обвинуваченого та його захисника, які просила ухвалити виправдувальний вирок , також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставин, що обтяжують йому покарання, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 статі 309 КК України.

Відповідно до позиції щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, що висловлена в постанові Об`єднаної палати касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 (справа №511/37/16-к) коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

З огляду на наведену правову позицію, що висловлена в постанові Об`єднаної палати касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 (справа №511/37/16-к) судом при призначенні покарання враховується і той факт, що ОСОБА_3 вчинив інкримінований злочин за даним вироком 14.11.2019 та слідчі дії за його участі проводилися до 14.00 години.

Разом з тим, у цей же день, а саме 14.11.2019 на 17 годину 15 хвилин відносно ОСОБА_3 у Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська було призначено до розгляду обвинувальний акт за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України - та того ж дня оголошено вирок (відповідно до наданої інформації Індустріального районного суду м. Дніпропетровська) за яким ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік,
Тобто оскільки злочин за даним вироком обвинувачений вчинив 14.11.2019 але до ухвалення вироку Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, то йому необхідно призначити покарання із застосуванням вимог ч.4 ст. 70 КК України.
Також, при призначенні покарання, судом враховується і той факт, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні вчинив інкримінований злочин під час іспитового строку, оскільки він судимий 05.12.2018 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 2 роки, тобто оскільки злочин за даним вироком обвинувачений вчинив 14.11.2019, а саме у період іспитового строку, тому йому необхідно призначити покарання із застосуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ст. 124 КПК України належить стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати пов`язані із проведенням судової експертизи в сумі 1256,08 грн.

Питання про долю речових доказів - вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2019 призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази - канабіс вилучений у ОСОБА_3 ( передано до камери схову Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області) знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової хімічної експертизи в сумі 1256.08 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 -Почтовик

07.04.2020