Справа № 755/8432/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" січня 2020 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0008838 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новоукраїнка Кіровоградської області, громадянина України, освіта вища, не працюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до договору від 19 квітня 2017 року, укладеного між ФОП « ОСОБА_5 » та ОСОБА_3 , останній працював виконавцем із просування та збуту продукції ФОП « ОСОБА_5 » в торгівельній точці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з вказаним вище договором, в його обов`язки входило: просування та збут продукції замовника; організація мерчандайзингу в торгових точках; контроль за рівнем запасу продукції в роздрібній торгівлі; ефективне розміщення продукції на ринку; відвідування торгових точок і приймання/направлення замовлень на продукцію; проведення досліджень в межах території шляхом збору інформації; реалізація товару та пропонування до продажу товару відвідувачам торгової точки; отримання коштів від клієнтів та/або виконання розрахунково-касових операцій.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 19 квітня 2017 року, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , останній був матеріально відповідальною особою за майно, яке було йому ввірено, а саме за мобільні телефони, які перебували в торгівельній точці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 .

07 лютого 2018 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на своєму робочому місці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 , виконував свої посадові обов`язки, мав у своєму розпорядженні ввірений йому ФОП « ОСОБА_5 » мобільний телефон Huawei Nova Dual Sim Gold (ІМЕІ НОМЕР_1 ), в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, і яке належить ФОП « ОСОБА_5 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, що було йому ввірене, а саме мобільного телефону, що належать ФОП « ОСОБА_5 », діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_3 07 лютого 2018 року, перебуваючи на своєму робочому місці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 , привласнив мобільний телефон, який йому було ввірено ФОП « ОСОБА_5 », а саме: Huawei Nova Dual Sim Gold (ІМЕІ НОМЕР_1 ), вартістю 3599 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

В подальшому, ОСОБА_3 розпорядився вищевказаними матеріальними цінностями, які він раніше привласнив, шляхом закладення їх до відділення ломбарду ПТ «АЙ ТІ ЛОМБАРД» за адресою: АДРЕСА_4 .

При цьому, грошові кошти за привласнений мобільний телефон,

ОСОБА_3 до каси ФОП « ОСОБА_5 » не вніс, а витратив на власний розсуд, тим самим завдав ФОП « ОСОБА_5 » матеріального збитку на суму 3599 гривень.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до договору від 19 квітня 2017 року, укладеного між ФОП « ОСОБА_5 » та ОСОБА_3 , останній працював виконавцем із просування та збуту продукції ФОП « ОСОБА_5 » в торгівельній точці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до вказаного вище договору, в його обов`язки входило: просування та збут продукції замовника; організація мерчандайзингу в торгових точках; контроль за рівнем запасу продукції в роздрібній торгівлі; ефективне розміщення продукції на ринку; відвідування торгових точок і приймання/направлення замовлень на продукцію; проведення досліджень в межах території шляхом збору інформації; реалізація товару та пропонування до продажу товару відвідувачам торгової точки; отримання коштів від клієнтів та/або виконання розрахунково-касових операцій.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 19 квітня 2017 року, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , останній був матеріально відповідальною особою за майно, яке було йому ввірено, а саме за мобільні телефони, які перебували в торгівельній точці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_3 , 05 липня 2018 року, перебуваючи на своєму робочому місці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 , виконував свої посадові обов`язки, мав у своєму розпорядженні ввірений йому ФОП « ОСОБА_5 » мобільний телефон Samsung Galaxy j7 (ІМЕІ НОМЕР_2 ), в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, і яке належить ФОП « ОСОБА_5 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, що було йому ввірене, а саме мобільного телефону, що належать ФОП « ОСОБА_5 », діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_3 05 липня 2018, перебуваючи на своєму робочому місці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 , привласнив мобільний телефон, який йому було ввірено ФОП « ОСОБА_5 », а саме: Samsung Galaxy j7 (ІМЕІ НОМЕР_2 ), вартістю 6999 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

В подальшому, ОСОБА_3 розпорядився вищевказаними матеріальними цінностями, які він раніше привласнив, шляхом закладення їх до відділення ломбарду ПТ «АЙ ТІ ЛОМБАРД» за адресою: АДРЕСА_5 .

При цьому, грошові кошти за привласнений мобільний телефон,

ОСОБА_3 до каси ФОП « ОСОБА_5 » не вніс, а витратив на власний розсуд, тим самим завдав ФОП « ОСОБА_5 » матеріального збитку на суму 6999 гривень.

Крім того, встановлено, що відповідно до договору від 19 квітня 2017 року, укладеного між ФОП « ОСОБА_5 » та ОСОБА_3 , останній працював виконавцем із просування та збуту продукції ФОП « ОСОБА_5 » в торгівельній точці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до вказаного вище договору, в його обов`язки входило: просування та збут продукції замовника; організація мерчандайзингу в торгових точках; контроль за рівнем запасу продукції в роздрібній торгівлі; ефективне розміщення продукції на ринку; відвідування торгових точок і приймання/направлення замовлень на продукцію; проведення досліджень в межах території шляхом збору інформації; реалізація товару та пропонування до продажу товару відвідувачам торгової точки; отримання коштів від клієнтів та/або виконання розрахунково-касових операцій.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 19 квітня 2017 року укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , останній був матеріально відповідальною особою за майно, яке було йому ввірено, а саме за мобільні телефони, які перебували в торгівельній точці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_3 , 01 серпня 2018 року, перебуваючи на своєму робочому місці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 , виконував свої посадові обов`язки, мав у своєму розпорядженні ввірений йому ФОП « ОСОБА_5 » мобільний телефон Huawei P Smart (ІМЕІ НОМЕР_3 ) та планшет Samsung Galaxy TAB (IMEI НОМЕР_4 ), в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, і яке належить ФОП « ОСОБА_5 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, що було йому ввірене, а саме мобільного телефону та планшету, що належать ФОП « ОСОБА_5 », діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_3 01 серпня 2018, перебуваючи на своєму робочому місці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: АДРЕСА_3 , привласнив мобільний телефон та планшет, які йому були ввірені ФОП « ОСОБА_5 », а саме: мобільний телефон Huawei P Smart (ІМЕІ НОМЕР_3 ) вартістю 5999 гривень та планшет Samsung Galaxy TAB (IMEI НОМЕР_4 ) вартістю 6699, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

В подальшому, ОСОБА_3 розпорядився вищевказаними матеріальними цінностями, які він раніше привласнив, шляхом закладення їх до відділення ломбарду ПТ «АЙ ТІ ЛОМБАРД» а саме: мобільний телефон Huawei P Smart (ІМЕІ НОМЕР_3 ) заклав до відділення за адресою: м.Київ, просп.Маяковського, 15, а планшет Samsung Galaxy TAB (IMEI НОМЕР_4 ) заклав до відділення за адресою: АДРЕСА_4 .

При цьому, грошові кошти за привласнені мобільний телефон та планшет,

ОСОБА_3 до каси ФОП « ОСОБА_5 » не вніс, а витратив на власний розсуд, тим самим завдав ФОП « ОСОБА_5 » матеріального збитку на суму 12 698 гривень.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до договору від 19 квітня 2017 року укладеного між ФОП « ОСОБА_5 » та ОСОБА_3 , останній працював Виконавцем із просування та збуту продукції ФОП « ОСОБА_5 » в торгівельній точці в ТЦ «Смарт Плаза» за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідно до вказаного вище договору, в його обов`язки входило: просування та збут продукції замовника; організація мерчандайзингу в торгових точках; контроль за рівнем запасу продукції в роздрібній торгівлі; ефективне розміщення продукції на ринку; відвідування торгових точок і приймання/направлення замовлень на продукцію; проведення досліджень в межах території шляхом збору інформації; реалізація товару та пропонування до продажу товару відвідувачам торгової точки; отримання коштів від клієнтів та/або виконання розрахунково-касових операцій.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 19 квітня 2017 року, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , останній був матеріально відповідальною особою за майно яке було йому ввірено, а саме за мобільні телефони, які перебували в торгівельній точці в ТЦ «Смарт Плаза» за адресою: АДРЕСА_6 .

Так, ОСОБА_3 , 18 серпня 2018 року, перебуваючи на своєму робочому місці в ТЦ «Смарт Плаза» за адресою: АДРЕСА_6 , виконував свої посадові обов`язки, мав у своєму розпорядженні ввірений йому ФОП « ОСОБА_5 » мобільний телефон Xiaomi Redmi S2 (ІМЕІ НОМЕР_5 ), в цей час, у нього виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, яке було йому ввірено, і яке належить ФОП « ОСОБА_5 ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна, що було йому ввірене, а саме мобільного телефону, що належать ФОП « ОСОБА_5 », діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, ОСОБА_3 18 серня 2018, перебуваючи на своєму робочому місці в ТЦ «Смарт Плаза» за адресою: АДРЕСА_6 , привласнив мобільний телефон, який йому було ввірено ФОП « ОСОБА_5 », а саме: Xiaomi Redmi S2 (ІМЕІ НОМЕР_5 ), вартістю 4 699 гривень, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

В подальшому, ОСОБА_3 розпорядився вищевказаними матеріальними цінностями, які він раніше привласнив, шляхом закладення їх до відділення ломбарду ПТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м.Київ, просп.Оболонський, 6.

При цьому, грошові кошти за привласнений мобільний телефон,

ОСОБА_3 до каси ФОП « ОСОБА_5 » не вніс, а витратив на власний розсуд, тим самим завдав ФОП « ОСОБА_5 » матеріального збитку на суму 4699 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Так, дійсно він працював виконавцем із просування та збуту продукції ФОП « ОСОБА_5 » в торгівельній точці в ТЦ «Скаймолл» за адресою: м.Київ, просп.Генерала Ватутіна, 2-Т, та в ТЦ «Смарт Плаза» і в нього виник умисел на привласнення чужого майна, а саме телефонів та планшетів. Після чого він забирав з магазину телефони та планшети та здавав їх до ломбарду. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, просить суд не позбавляти його свободи, оскільки зробив для себе належні висновки і більше такого ніколи не вчинить, відшкодовує добровільно матеріальну шкоду завдану ним потерпілій.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що знає ОСОБА_3 з 2017 року, коли він почав у неї працювати. Він працював у неї продавцем-консультантом. При переобліку була виявлена нестача товару, після чого ОСОБА_3 зник і не виходив на роботу. На даний час ОСОБА_6 було відшкодовано 20500 гривень, підстав заявляти позов не маю. При призначенні покарання просила обмежитись покаранням не пов`язаним із позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та потерпілої, матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.191 КК України як привласнення чужого майна, вчинене особою, яке їй було ввірене; за ч.3 ст.191 КК України як повторне привласнення чужого майна, вчинене особою, яке їй було ввірене.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, думку потерпілої, яка в судовому засіданні просила суд не позбавляти обвинуваченого волі, який добровільно відшкодував їй частину збитків і продовжує щомісячно це робити, дані, що характеризують особу винного - раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, неофіційно працює, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 злочину, положення ст.61 КК Українидані про його особу, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, думку потерпілої, суд, з урахуванням вимог ст.75 КК України, приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Цивільний позов у справі не заявлявся, майнова шкода зі слів потерпілої частково відшкодована.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 174, 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

за ч.1 ст.191 КК України у вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з повною матеріальною відповідальністю, строком на один рік,

за ч.3 ст.191 КК України у вигляді трьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з повною матеріальною відповідальністю, строком на один рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді трьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з повною матеріальною відповідальністю, строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1