Справа № 595/541/20
Провадження № 1-кп/595/74/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2020 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000027 від 17 січня 2020 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта загальна середня, непрацюючого, раніше несудимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.12.1997 року рішенням 13-ої сесії 22-го скликання Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,58 га, яка розташована у межах населеного пункту АДРЕСА_1 .

Згідно записів земельно-кадастрової книги Бариської сільської ради вищевказана земельна ділянка рахується у користуванні за ОСОБА_6 .

Після отримання вказаної земельної ділянки зять ОСОБА_6 - ОСОБА_4 на вищевказаній земельній ділянці, діючи умисно, ігноруючи вимоги ст.ст.91,168 Земельного кодексу України, вирішив використати дану земельну ділянку не за цільовим призначенням, а саме для облаштування ставка, при цьому не бажаючи виготовляти документацію із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки та отримати спеціальний дозвіл на зняття, зберігання та використання грунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 у 2010 році, на вищевказаній земельній ділянці, загальною площею 0,58 га. без спеціального дозволу проводив роботи по облаштуванню водойми, а саме зняв з площі 0,02 га ґрунтовий покрив-родючий шар грунту (гумус) та облаштував ставок для власних потреб.

Згідно акту обстеження земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_6 вбачається, що на земельній ділянці загальною площею 0.58 га, самовільно, без будь-яких дозволів та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового призначення землі, облаштовано штучну водойму (ставок). Згідно обмірів водне плесо ставка становить 0,02 га.

Внаслідок самовільного облаштування штучної водойми (ставка), зняття грунтового покриву - родючого шару грунту на земельній ділянці загальною площею 0,58 га було виведено 0.02 га землі із сільськогосподарського обороту, порушено структуру грунту та завдано шкоди навколишньому природному середовищу на загальну суму 438,13 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.254 КК України - безгосподарське використання земель, якщо це спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення у 2010 році до теперішнього часу минуло понад три роки, вчинив злочин невеликої тяжкості і у відповідності до ст. 49 КК України є підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.

Прокурор вважає, що кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності. Вказуючи, що на досудовому розслідування обвинувачений не ухилявся від досудового слідства, а також від суду.

Обвинуваченим роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання. Строк давності - це передбаченийст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Злочин, передбачений ч.1ст.254 КК України, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді обмеження волі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.254 КК України - безгосподарське використання земель, якщо це спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту з 2010 року і ця обставина сторонами не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше дев`яти років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку ОСОБА_4 від органу досудового розслідування чи суду не ухилявся та нового злочину не вчинив.

Згідно п.1ч.2ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, про що подане відповідне клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

З`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст.ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.254 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 17.01.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.254 КК України - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Обвинуваченому та прокурору копія ухвали вручається негайно після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1