Справа № 139/991/19
Провадження №:1-кп/138/36/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000132 від 09.07.2019 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 13.08.2010 Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до 850 грн. штрафу, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 05.07.2019 близько 15 години (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) пройшов до річки в с.Золотогірка Мурованокуриловецького району Вінницької області, неподалік садиби ОСОБА_11 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , де побачив малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, діючи умисно, достовірно знаючи про малолітній вік ОСОБА_9 , ОСОБА_7 покликав останню до себе та скориставшись своєю фізичною перевагою, відсутністю сторонніх осіб та вразливим станом малолітньої ОСОБА_9 , яка в силу відсутності розуміння характеру і значення направлених проти неї протиправних дій, не могла протидіяти та чинити йому опір, ввів до її піхви палець своєї руки.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 225/98 від 19.07.2019 у ОСОБА_9 мали місце такі тілесні ушкодження: садно по внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині, садно по внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині, група подряпин в нижньо-внутрішньому квадраті правої сідниці, повний розрив дівочої перетинки згідно цифри «6» годинникового циферблату з надривом пристінку піхви навпроти даного розриву та гіперемією слизової навколо даних ушкоджень. Даний розрив дівочої перетинки згідно цифри «6» годинникового циферблату з надривом пристінку піхви навпроти даного розриву та гіперемією слизової навколо даних ушкоджень могли утворитися 05.07.2019 від дії тупого продовгуватого предмету при введенні його в отвір піхви, яким не міг бути прутень в стані ерекції, так як анатомічні розміри отвору піхви дуже малі та у випадку його введення в отвір піхви були б ушкодження більш руйнівні. Садни утворились від дії предмету з загостреною травмуючою поверхнею, які діяли на шкіру стегон під гострим кутом, можливо 05.07.2019 та носять ознаку легких тілесних ушкоджень, подряпини на сідниці від дії предмету із загостреною травмуючою поверхнею, можливо 05.07.2019 та носять ознаку легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопору-шення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а саме у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи згвалтуванні, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому діянні не визнав і в цілому пояснив, що потерпіла та її законний представник це його далекі родичі, остання давно хоче заволодіти його садибою, а тому, можливо саме через це зводить на нього наклеп. 05.07.2019 приблизно з 8 до 10 години він косив зі своїм братом ОСОБА_12 , який є дідом потерпілої, та племінником, люцерну, потім пішов додому ловити корову, зустрівши ОСОБА_13 , і практично увесь час був вдома з дружиною ОСОБА_14 , також до них заходила сусідка ОСОБА_15 десь з 14 год. 30 хв. до 14 год. 45 хв., яка потім була вдома по-сусідству в полі його зору. Малолітню потерпілу та її брата в той день він не зустрічав. В цей день він відходив від своєї садиби метрів на 200-300, оскільки виганяв та заганяв худобу, але нікого там не бачив. Стверджує, що у свого брата та його дружини в той день не обідав і алкоголь не вживав. Корову випасав в протилежному місці від того, до якого в ході слідчого експерименту привела усіх потерпіла ОСОБА_16 , хоч в тому місці біля річки дійсно раніше інколи бачив цих дітей та грався з ними, оскільки вони виросли на його очах в селі, але жодних розпусних дій ніколи не вчиняв. Велосипед приблизно три роки тому подарував дядькові потерпілої, а тому не міг в липні 2019 року катати потерпілу велосипедом, як вона про це зазначала на слідстві.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частина 2 статті 9 КПК України покладає на прокурора та слідчого обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинувачено-го, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваче-ного у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину сторона обвинувачення посилається на такі докази:
- показання малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка має легкий інтелектуально-мнес-тичний недорозвиток, була двічі допитана в судових засіданнях в присутності психолога та педагога, і повідомила суду, що обвинувачений її не ображав, на велосипеді не катав. Зорієнтувати суд у часі та просторі про події, які мали місце не змогла, зазначивши, що влітку вони були у бабусі і гралася з братиком ОСОБА_17 , вона лазила до собачої будки, де стирчав цвях, об який вона поранилася правою ніжкою. Обвинуваченого бачила в полі з коровою, де він грався з нею, лоскотав її під ручками, але статевого органу, який вона називає «кунька», не торкався. Заперечила показання своєї сестри ОСОБА_18 , зазначивши, що не розповідала їй про те, що обвинувачений сунув палець в її статевий орган;

- показання законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка зазначи-ла, що обвинувачений є рідним братом її вітчима, стосунки з яким до даної події були нормальні, однак в дитинстві він її згвалтував та ніхто їй не повірив і до правоохоронних органів не звертався. Обвинуваченого вона не пробачила, хоч вони і спілкувалися після цього. В липні 2019 року її донька ОСОБА_19 та син ОСОБА_20 були в її матері, а вона знаходилася в сусідньому селі. Побачила вона їх коли діти самі прийшли до неї. Наскільки пам`ятає, син повідомив слова її матері ОСОБА_11 , що хтось ліз до її доньки, однак вона на це не відреагувала, оскільки донька сказала, що нічого не було і вона поранилась під час гри. Біля 20 год. цього ж чи іншого дня приїхала швидка медична допомога і працівники поліції, яких викликала ОСОБА_15 , бо запідозрила, що Адріану згвалтували. ОСОБА_10 переодягала дитину, однак крові на спідній білизні не було, можливо через те, що перед цим дитину переодягала бабуся, яка і виявила кров на спідній білизні. Згодом, але коли саме не змогла повідомити, ОСОБА_10 разом з донькою була в стоматолога, де остання раптово заплакала та сказала, що дядько ОСОБА_21 ліз до її статевого органу пальцем. Після цього дитина спілкувалася з психологом і розповіла, що обвинувачений прибиваючи корову покликав її та зачіпав «куньку». Бабуся дівчинки ОСОБА_11 розповідала їй, що дитина в обід залізла до собачої будки з переляку і у неї на трусиках була кров. В цей же день психологи порадили їй звернутись з заявою до поліції, хоч вона і не хотіла цього, де одна з них написала заяву, яку прочитала їй і ОСОБА_10 погодилась підписати її. Зазначила, що її діти навчаються і проживають в інтернаті в м.Новоушиця Хмельницької області. Цивільний позов не заявляла. В подальшому вона просила припинити кримінальне провадження, відмовлялась від допиту її старшої доньки ОСОБА_22 , а в судових дебатах взагалі відмовилась виступати, не бажаючи висловлювати позицію стосовно покарання ОСОБА_7 ;

- показання свідка ОСОБА_11 , яка суду повідомила, що обвинувачений ОСОБА_7 це її швагро, представник потерпілої ОСОБА_10 донька, а потерпіла ОСОБА_9 онука. Стосунки між ними усіма нормальні, хоч в дитинстві донька скаржилась на те, що обвинувачений її згвалтував, але вони нікуди не звертались. 05.07.2019 онуки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 гралися увесь час разом, в тому числі біля річки, а її чоловік та син зранку до 17 години косили траву, обвинувачений їм вранці допомагав, а додому до них приходив біля 12 години і вони спільно обідали, вживши алкоголь. З того часу він був практично завжди в полі її зору до 17 години, відлучаючись десь на 30 хвилин, але коли саме і куди, не знає. Біля 11 год. 30 хв. вона переодягала онуку і крові на її спідній білизні ще не було, а в 13 год. 30 хв. онука чогось злякалась і залізла до собачої будки, звідки вона її силою виволочила за ноги та виявила кров на її трусиках. Після цього ОСОБА_23 звернулася до ОСОБА_24 з питанням чи може початися менструація в дівчинки в такому ранньому віці. Діти про будь-які інциденти, в тому числі з обвинуваченим не розповідали. Діти їй не розповідали про згвалтування і вона навіть не могла це запідозрити в той день. Онука вперше розказала про згвалтування вже при жінках психологах. До цього часу ОСОБА_11 не говорила своїй доньці ОСОБА_10 чи онуку про те, що обвинувачений згвалтував ОСОБА_16 . Зазначила, що її донька ОСОБА_10 зловживає спиртним напоями, а сім`я через це перебуває на обліку;

- показання свідка ОСОБА_15 , яка суду повідомила, що з обвинуваченим та потерпілою стороною знайома, стосунки між ними нормальні, проживає поруч з обвинуваченим і постійно бачить його подвір`я, а до садиби ОСОБА_11 від неї десь 10 хвилин ходу. 05.07.2019 ОСОБА_15 прибула в село десь о 14 год. 30 хв. 14 год. 40 хв. і побачила обвинуваченого, який був абсолютно тверезий та розповідав, що косив в брата траву. З того часу обвинувачений був на її очах до вечора. Корову обвинувачений заганяв разом зі своєю дружиною. 06.07.2019 біля 07 год. до ОСОБА_15 прийшла ОСОБА_11 і запитала чи може бути в ОСОБА_16 менструація в такому ранньому віці, оскільки на трусиках дівчинки побачила кров. Свідок ОСОБА_15 заперечила таку можливість, а ввечері їй зателефону-вала її донька, яка працює в службі у справах дітей і запитала, що сталося з дитиною, бо їх хтось повідомив з с.Житники про ніби-то згвалтування дитини. 85-річна сусідка ОСОБА_25 говорила їй, що бачила, як діти ОСОБА_16 та ОСОБА_17 05.07.2019 гралися на річці. Потерпілу сторону характеризує негативно: дана сім`я перебуває на обліку, діти живуть без батьківського піклування та батьківської ласки і колись навіть скаржилися, що ночували в лісі через мамині гульки, а їх бабка виганяла з хати на дощ. Знає, що між потерпілою стороною і обвинуваченим тривалий час є спір за його хату. Характеризує обвинуваченого виключно позитивно і заперечує можливість згвалтування дитини з його боку, оскільки він дуже добрий;

- показання малолітнього свідка ОСОБА_26 (13 років), який допитувався в присутності психолога та суду повідомив, що потерпіла це його сестра. Зорієнтувати суд у часі та просторі про події, які мали місце не зміг, зазначивши, що влітку вони з ОСОБА_16 були в селі у бабки і сестра казала, що дядько ОСОБА_21 (обвинувачений) її зачіпав і в неї з статевого органу «куньки» текла кров, через це сестра залізла до собачої будки. Вони увесь той день разом гралися, але деякий час він був з дідом, який косив траву, а ОСОБА_16 була в цей час з бабкою. З дядьком ОСОБА_21 він не бачився в той день, а ОСОБА_16 говорила, що бачила дядька ОСОБА_21 на подвір`ї у бабки. Зазначив, що не розуміється по годиннику. Потім вони пішли до матері додому, а згодом його з сестрою забрали працівники поліції в смт.Муровані Курилівці. Психолог в ході допиту зазначила, що свідок ОСОБА_26 має явні психічні відхилення, а тому не може показання давати, як цілісну картину;

- показання малолітнього свідка ОСОБА_27 (11 років), яка допитувалася в при-сутності педагога і суду повідомила, що потерпіла ОСОБА_16 це її сестра, яка минулого літа в суботу, повернувшись з братом ОСОБА_17 від бабки, розповідала, що дядько ОСОБА_21 (обвинувачений) сунув маленький палець в її статевий орган, з якого потекла кров. Цього ж дня мати казала, що тьотя ОСОБА_28 з сільської ради розповідала їй те ж саме. Згодом вони з сестрою і мамою були в лікарні, де ОСОБА_16 знову розповіла те ж саме і їх забрали в інтернат. Чи спілкувались вони в той день з психологами вона не пам`ятає. Дядько ОСОБА_21 раніше ніколи їх не ображав, не чіпав і не сунув пальці в статеві органи. Зазначила, що навчається в інтернаті для дітей з вадами, зокрема слуху;

- показання свідка ОСОБА_29 , яка суду повідомила, що ОСОБА_10 з дітьми перебуває в центрі соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді, як сім`я, яка потрапила в складні життєві обставини. ОСОБА_29 була під час слідчого експерименту з ОСОБА_16 , як психолог та вважає, що на дитину тиску не було, обставини тих подій, які ніби-то були біля річки, дитина дещо замовчувала. В ході впізнання на фото особи, яка вчиняла розпусні дії, вона показувала на фото обвинуваченого, але чи розуміла дитина те, що вона впізнає гвалтівника чи просто знайомого їй дядька ОСОБА_21 , свідок сказати не може;

- показання свідка ОСОБА_30 , яка суду повідомила, що працює сільським головою Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району, з обвинуваченим та потер-пілими знайома. Була в якості понятої при проведенні слідчого експерименту з потерпілою дитиною, на яку тиск не здійснювався. Також була понятою при слідчому експерименті зі свідком та впізнанні по фото, де теж тиску не було. Обвинуваченого характеризує посередньо, оскільки інколи він зловживав алкоголем. 07.07.2019 вона сама розмовляла з ОСОБА_16 та її братом ОСОБА_31 , однак вони не казали про те, що Адріану хтось чіпав, в тому числі і обвинувачений. Їх мати ОСОБА_10 тоді теж нічого їй не казала про цей злочин. ОСОБА_10 сама поводиться неадекватно: часто викликає поліцію без причини, залишає дітей на свою матір;

- показання свідка ОСОБА_32 , яка суду повідомила, що протягом 14 років знає обвинуваченого та потерпілих, стосунки з ними нормальні. Не вірить, що обвинувачений міг вчинити розпусні дії відносно малолітньої ОСОБА_9 , оскільки він позитивний, натомість сім`ю потерпілої охарактеризувала як неблагополучну. Була в якості понятої при слідчому експерименті та впізнанні по фото з дитиною, вважає, що дитина просто впізнала обвинуваченого на фото, як знайоме обличчя, а не як гвалтівника;

- показання свідка ОСОБА_33 , яка в судовому засіданні повідомила, що в одну з субот в липні 2019 року з міського центру соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді її повідомили про те, що ніби-то малолітню ОСОБА_9 згвалтували. Вона з психологом ОСОБА_34 виїхала в понеділок (15.07.2019) до лікарні, де працювала з дітьми ОСОБА_22 (10 років) та ОСОБА_16 , а ОСОБА_34 - з матір`ю. Хлопчика вона не бачила. Потерпіла ОСОБА_9 погано розмовляє, а тому ОСОБА_22 переводила їй те, що та говорила. Таким чином вона дізналась, що та сидить в дитячій буді, бо її ображають дядя ОСОБА_35 , який будить її вночі та кричить, і дід ОСОБА_21 , який торкався її статевого органу «куньки». З розмови з дитиною свідок зрозуміла, що дядя ОСОБА_35 це мамин брат. Казала, що боїться чоловіків. Дитина детально не розповідала про обставини насильства. В сім`ї ОСОБА_10 всі розумово відсталі. Дитина спочатку казала, що любить маму, однак через деякий час після спілкування з нею, як з спеціалістом, дитина хотіла вже йти з нею, а не залишатися з мамою. Зазначила, що кожна дитина в такому віці схильна до фантазування, але діти можуть і замкнутися та нічого не розповідати. Мама дівчинки 15.07.2019 писала заяву в поліції, однак чому в справі заява саме від 17.07.2019, не знає;

-показання свідка ОСОБА_34 , яка суду повідомила, що вони разом з ОСОБА_36 в понеділок поїхали в лікарню, де вона спілкувалася з матір`ю, яка вказала, що цього ж дня в стоматологічному кабінеті вона дізналась від дитини про насильство над нею з боку дядька ОСОБА_21 , який запхав пальця в її піхву, яку вони зазивають «кунька». Мати розповіда-ла, що до цього часу вона з дитиною про це не розмовляла і про даний випадок не знала. У матері з донькою відсутній контакт, який має бути між мамою і дитиною. Мати розповідала, що цей же дядько ОСОБА_21 і до неї вчиняв сексуальне насильство (згвалтування) в дитинстві. Свідок покликала ОСОБА_37 і мама ще раз це все їй переповіла, але сама ОСОБА_34 з дітьми не спілкувалася. ОСОБА_38 розповідала, що дитина казала про двох дядьків, які її ображають, але про сексуальне насильство саме від дядька ОСОБА_21 . В той день вони поїхали в поліцію і ОСОБА_34 від імені матері написала заяву лише про насильство щодо дитини, а не щодо самої матері в дитинстві. Свідок ОСОБА_34 вважає, що дитина все розповіла в лікарні, а в суді заперечила, бо з мамою в неї немає тісного зв`язку і захисту від неї дитина не відчуває;

- показання експерта ОСОБА_39 , який в судовому засіданні повідомив, що оглядаючи дитину дійшов висновку, що статевим органом чи іншим твердим, навіть тонким, предметом не можливо було пошкодити дівочу перетинку, на відміну від гнучкого пальця, в тому числі і дитячого та самої потерпілої. Час утворення розриву дівочої перетинки від 01.07.2019 до 05.07.2019.

Свідки сторони обвинувачення ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , згідно ст.63 Конституції України, відмовилися від дачі показань.

Таким чином, жодна з допитаних осіб не змогла прямо вказати на обвинуваченого як особу, яка вчинила дії сексуального характеру щодо малолітньої потерпілої і на те, що була безпосереднім очевидцем цього. Фактично має місце лише припущення деяких осіб та показання з чужих слів щодо причетності саме ОСОБА_7 до вказаної події, з посиланням на слова малолітньої потерпілої, яка в судовому засіданні двічі категорично заперечила даний факт. При цьому її законний представник та свідки по-різному розповіли про час та місце дізнання про дані обставини від потерпілої. Крім того, суд встановив, що між обвинуваченим та потерпілою стороною мають місце фактично неприязні стосунки через різні обставини (майнові, сексуальні), що ставить під сумнів версію потерпілої сторо-ни про причетність до статевого насильства над дитиною саме обвинуваченого. Проблеми з психічним здоров`ям малолітніх потерпілої, її брата, сестри та матері, теж ускладнюють сприйняття та передачу ними інформації про обставини досліджуваної судом події.

Сторона обвинувачення також посилається на зібрані в ході досудового слідства письмові докази:

- рапорт ст. ДОП СП Мурованокуриловецького відділу поліції ОСОБА_42 , зареє-стрований за №678 від 08.07.2019, з якого випливає, що на його мобільний телефон № НОМЕР_1 зателефонував головний спеціаліст у справах дітей Мурованокуриловецької РДА ОСОБА_43 , яка повідомила, що 06.07.2019 до директора районного центру соціаль-них служб для сім`ї дітей і молоді ОСОБА_44 надійшло анонімне звернення з с.Житники Мурованокуриловецького району про те, що у малолітньої ОСОБА_9 на спідній білизні були чітко виражені плями бурого кольору, схожі на кров. Малолітню ОСОБА_9 було доставлено до Мурованокуриловецької ЦРЛ для обстеження лікарем акушер-гінекологом (а.с.133 т.1);

- заяву ОСОБА_11 від 10.07.2019 про надання дозволу працівникам поліції оглянути територію її садиби в с.Золотогірка Мурованокуриловецького району (а.с.134 т.1);

- протокол огляду місця події від 10.07.2019 та фототаблицю до нього, згідно якого оглянуто садибу по АДРЕСА_1 , де на штахетах виявлено дитячі плавки, які в ділянці паху мають сліди бурого кольору, що вилучено та упаковано в спецпакет і опечатано. Також за приміщенням літньої кухні виявлено дерев`яну буду для собаки, довжиною 90 см., шириною 50 см. (в нижній частині від землі) та 60 см. (в верхній частині), висотою 70 см. В передній частині буди є квадратний отвір для проходу собаки, розміром 23х20 см. Нижня дошка виступає від підло-ги буди на висоту 13 см., створюючи виступ. Всередині буди стирчать гострі краї металевих цвяхів (а.с.135-143 т.1);

- розписку ОСОБА_11 від 10.07.2019 про надання дозволу працівникам поліції на проведення слідчого експерименту на території її садиби по АДРЕСА_1 (а.с.145 т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 10.07.2019 з DVD-диском, згідно якого свідок ОСОБА_45 пояснила та продемонструвала на місці, як 05.07.2019 приблизно в обідню пору її онука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гралася на подвір`ї та залізла в собачу буду і не реагувала на її вимогу вилізти звідти. Свідок, схопивши Адріану руками за стегна, витягнула її з буди, під час того дитина пручалася та викручувалася, не бажаючи вилазити. Через 20 хв. Адріана повідомила, що у неї кров в ділянці статевих органів. ОСОБА_11 побачила кров, помила та переодягнула її і та пішла гратися далі. Перед цим вона запитала Адріану, що сталося, на що та повідомила, що вкололося і побігла далі гратися. ОСОБА_46 не придала цьому значення, а 06.07.2019 ОСОБА_16 з братом ОСОБА_17 пішли додому в с.Житники Мурованокуриловецького району (а.с.146 т.1);

- акт судово-медичного обстеження неповнолітньої ОСОБА_9 №209 від 09.07.2019, згідно якого експерт ОСОБА_47 виявив у неї такі тілесні ушкодження: садно по внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині, садно по внутрішній поверхні правого стегна в нижній третині, група подряпин в нижньо-внутрішньому квадраті правої сідниці, повний розрив дівочої перетинки згідно цифри «6» годинникового циферблату з надривом пристінку піхви навпроти даного розриву та гіперемією слизової навколо даних ушкоджень. Повний розрив дівочої перетинки згідно цифри «6» годинникового циферблату з надривом пристінку піхви навпроти даного розриву та гіперемією слизової навколо даних ушкоджень могли утворитися 05.07.2019 від дії тупого продовгуватого предмету при введенні його в отвір піхви, яким не міг бути прутень в стані ерекції, так як анатомічні розміри отвору піхви дуже малі і у випадку його введення в отвір піхви були б ушкодження більш руйнівні. Садни утворились від дії предмету з загостреною травмуючою поверхнею, які діяли на шкіру стегон під гострим кутом, можливо 05.07.2019 та носять ознаку легких тілесних ушко-джень, подряпини на сідниці утворились від дії предмету з загостреною травмуючою по-верхнею, можливо 05.07.2019 та носять ознаку легких тілесних ушкоджень (а.с.149-150 т.1);

- рапорт інспектора СРПП №4 Мурованокуриловецького відділу поліції ОСОБА_48 , зареєстрований за №712 від 17.07.2019, згідно якого 17.07.2019 о 16 год. 35 хв. надійшла заява про те, що 05.07.2019 ОСОБА_7 , житель с.Золотогірка Мурованокуриловецького району вчинив пальцем руки проникнення у піхву її доньки ОСОБА_9 .. Просить дану заяву приєднати до матеріалів справи. Заявник ОСОБА_10 (а.с.151);

- заява ОСОБА_10 від 17.07.2019, згідно якої остання просить вжити заходів до ОСОБА_7 , який 05.07.2019 вчинив пальцем проникнення у піхву її доньки ОСОБА_9 (а.с.152 т.1);

- висновок судово-медичного експерта №225/98 від 15.07.2019 відносно малолітньої ОСОБА_9 , який аналогічний змісту висновку в акті судово-медичного обстеження вказаної дитини №209 від 09.07.2019 (а.с.153-154 т.1);

- висновок судово-психіатричного експерта №262 від 01.08.2019, згідно якого ОСОБА_7 , для об`єктивного визначення його психічного стану, притаманних йому індивідуально-психологічних особливостей, потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи, у зв`язку з даними анамнезу про його відставання з раннього дитинства у розумовому розвитку від однолітків, що слугувало причиною для направлення для обстеження до психіатричної лікарні із встановленням діагнозу: легка розумова відсталість, а також враховуючи те, що підекспертний не може дати чітких відповідей стосовно своєї причетності до інкримінованого йому діяння, а також через виявлені при теперішньому психіатричному обстеженні збіднений словниковий запас, зниження концентрації уваги, нестійкість емоцій, дратівливість, схильність мислення до конкретності, невисокий рівень інтелекту, легковажність, поверховість, примітивність суджень, невисокий рівень морально-етичних якостей (а.с.155-157 т.1);

- висновок судово-психіатричного експерта №278 від 19.08.2019, згідно якого експертна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_9 , з урахуванням її малолітнього віку, суперечли-вістю її показів по справі, схильністю до підвищеної навіюваності, підпадання під сторонній вплив, для об`єктивного визначення її психічного стану, рівня розумового розвитку, притаманних їй індивідуально-психологічних особливостей, потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи (а.с.158-160 т.1);

- висновок судово-психіатричного експерта №81 від 29.08.2019, згідно якого ОСОБА_7 в період вчинення інкримінованого йому діяння на психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 не страждає на психічні розлади, його інтелектуальний розвиток відповідає показникам межової вікової норми, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та не потребує застосу-вання примусових заходів медичного характеру. До індивідуально-психологічних особли-востей ОСОБА_7 належать: збереженість пізнавальної функції психічної діяльності (пам`ять, увага, мислення), його інтелектуальний розвиток відповідає показникам межової вікової норми. В сфері особистості: емоційна лабільність, нестійка самооцінка, легковаж-ність, недалекоглядність, особистісна спрощеність, егоцентризм, морально-етичні якості невисокого рівня. В ході проведення експертизи ОСОБА_7 своєї провини у інкримінованому йому діянні не визнавав, активно захищався, стверджуючи, що тілесних ушкоджень потерпілій не завдавав та не розбещував, а потерпіла та її мати його обмовили аби заволодіти його хатою. Відмовився від написаних ним раніше пояснень, зазначивши: «Що мені говорили, то я і писав» (а.с.161-165 т.1);

- висновок судово-психіатричного експерта №92 від 19.09.2019, згідно якого малолітня ОСОБА_9 виявляє легкий інтелектуально-мнестичний недорозвиток (у вигляді порушення уваги, конкретності мислення, механічного запам`ятовування), в сфері особистості осо-бистісна примітивність, емоційна нестійкість, малий життєвий досвід, лабільність само-оцінки, легковажність, легке підпадання під вплив сторонніх осіб. ОСОБА_9 , враховуючи її індивідуально-психологічні особливості, емоційний стан та конкретні умови правопору-шення, могла правильно сприймати лише зовнішній бік обставин, що мають значення у справі, та давати про них відповідні покази. ОСОБА_9 , враховуючи її індивідуально-психологічні особливості, емоційний стан, не могла правильно розуміти характер та значен-ня скоєних проти неї протиправних дій. ОСОБА_9 , враховуючи її індивідуально-психологічні особливості, емоційний стан, не могла протидіяти та чинити опір насильнику на час скоєння проти неї правопорушення. ОСОБА_49 виявляє схильність до підвищеної навіюва-ності та не виявляє схильності до фантазування. В описанні анамнезу хвороби зазначено, що ОСОБА_9 стосовно ситуації, яка досліджується, пояснила, що бігла від річки до бабці. По дорозі зустріла свого дядька ОСОБА_21 . Той її посадив на велосипед, щоб покатати. При цьому дядько утримував її рукою та став свої пальці засовувати їй у «пісю». При цьому було боляче. Злякалася, втекла до бабусі та залізла у собачу буду. В подальшому стала говорити, що у буді вона чимось вкололася (а.с.166-170 т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 з ДВД-диском, згідно якого, за участі законного представника потерпілої ОСОБА_10 , спеціаліста-криміналіста ОСОБА_50 , процесуального керівника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_29 , в присутності понятих ОСОБА_51 та ОСОБА_52 потерпіла ОСОБА_9 , на пропозицію відтворення обстановки та обставин події, що мала місце 5 липня 2019 року щодо вчинення відносно неї насильницьких дій ОСОБА_7 під час того як вона знаходилась у своєї бабусі ОСОБА_11 , спочатку зазначила, що не знає місце, про яке її запитують, а потім після численних підказок та прохань, в ході чого чути як слідчий їй каже, що вона щойно, тобто перед увімкненням відеозапису і початком слідчої дії, їм усе розповідала, а її мати питає: «Де Валєрік ловив рибу?», провела всіх до річки, що протікає в селі Золотогірка Мурованокуриловецького району неподалік будинків ОСОБА_11 та ОСОБА_7 . На питання слідчого: «Де дядько ОСОБА_53 тебе зачіпав, тут?», дитина заперечує і показує жестом, що не знає, а на питання її матері: «Де це було?» відповідає: «Не знаю». Слідчий неодноразово запитує потерпілу чи зачіпав її дядя ОСОБА_53 і просить це продемонструвати на іграшковій ляльці, однак вона заперечує цей факт і відмовляється від демонстрації. Слідчий та психолог шепочуться про щось з дитиною кілька хвилин, потім прокурор та понята допитують дитину, що робив дядько ОСОБА_53 , однак вона стверджує, що нічого не робив. Після цього психолог знову про щось шепочеться з потерпілою кілька хвилин, тримаючи за руку, далі в кадрі з`являється невідома жінка (ймовірно спеціаліст-криміналіст ОСОБА_50 ), яка теж щось питає у потерпілої і просить її розповісти, але та неодноразово говорить: «Не знаю». Потім вона спілкується з нею про якусь рибалку, дає ляльку і просить показати на ній, що робив дядько ОСОБА_53 , обіцяючи викинути цю ляльку і купити їй нову гарну. Після цього дитина під диктовку вказаної жінки показує пальчиком місце внизу живота на ляльці. Далі жінка знову задає дитині питання, в яких є відповіді і обіцяє купити їй нову ляльку (а.с.20-22 т.2). Вказана слідча дія проведена з порушенням вимог ст.223, 226, 240 КПК України, оскільки під час її проведення лише присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, а питання потерпілій ставить із застосуванням певного психологічного впливу (обіцянки, вмовляння) на неї ймовірно спеціаліст-криміналіст ОСОБА_50 , яка покликана в даному разі лише проводити відеозапис слідчої дії, а також одна з понятих. З огляду на усе викладене, інформація здобута в ході даної слідчої дії щодо протиправних дій обвинуваченого є сумнівною і непереконливою;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.10.2019, згідно якого на запитання слідчого потерпіла ОСОБА_9 відповіла, що дядю Сірожу добре знає, може його впізнати по рисах обличчя та тілобудові, тобто він худорлявої тілобудови. На запитання чи впізнає вона когось із осіб, зображених на фотознімках, ОСОБА_9 заявила, що на фотознімку №3 вона впізнає дядю ОСОБА_54 ( ОСОБА_7 ), який з нею просто грався, коли вона була у бабусі, при цьому не зрозуміло про які саме події і їх дату йде мова, так як дитина фактично відмовляється від роз`яснень (а.с.23-25 т.2).

Досліджені та проаналізовані судом документи, як і зазначені вище показання, не містять беззаперечної доказової інформації про вчинення саме ОСОБА_7 05.07.2019 близько 15 години дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 , а констатуючи лише факт наявності у дитини тілесних ушкоджень, характерних для даного злочину, містять, сформовані на підставі сприйнятих іншими особами слів дитини, припущення щодо причетності до цього саме ОСОБА_7 . При цьому, як і в судовому засіданні, малолітня ОСОБА_9 в ході слідчого експерименту та впізнання, після наполегливих прохань різних учасників провадження, вказала, що знає дядю Сірожу, яким є саме обвинувачений, однак так і не зазначила про те, що саме він вчиняв вагінальне проникнення в її тіло. З огляду на це непереконливими є твердження її матері ОСОБА_10 , братика ОСОБА_55 , сестри ОСОБА_27 та свідка ОСОБА_33 про те, що їм вона, як і експертам психіатрам в ході проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, правдиво розповідала про вагінальне проникнення. Вказані особи повідомили суду дещо різні обставини першочергового зізнання ОСОБА_16 у її згвалтуванні обвинуваченим. До того ж потерпіла, чомусь на запитання рідної бабки, в якої гостювала, одразу після виявлення крові на її одязі не розповідала про «дядю ОСОБА_54 », а через більш ніж тиждень часу спілкування з мамою, яка з обвинуваченим перебуває в неприязних стосунках, нібито чітко вказала на нього як на насильника, що в сукупності з висновком експертів психіатрів про те, що дитина схильна до навіюваності, також викликає обгрунтовані сумніви у суду в правдивості вказаних тверджень.

Стаття 17 КПК України визначає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Крім того, згідно вимог ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, а обвинувальний вирок не може грунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Суд перевірив і оцінив, згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, і дійшов висновку, що докази, надані стороною обвинувачення лише підтверджують факт вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_9 , однак не доводять те, що саме обвинувачений ОСОБА_7 їх вчинив, а тому останній підлягає виправданню в інкримінованому йому злочині.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене вище та керуючись ч.4 ст.152 КК України, ст.368-370, 373-376 КПК України, ст.62 Конституції України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.152 КК України та виправдати його.

Речовий доказ: спецпакет НПУ ГСУ 7165236, в якому упаковано спідню білизну зі слідами бурого кольору, вилучену 10.07.2019, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, законному представнику малолітньої потерпілої.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3