13.01.2020 Єдиний унікальний номер 205/5597/19
Провадження №1-кп/205/469/20
Ед.унік.№205/5597/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001653 від 22 травня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосілки Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, раніше засудженого: 19.04.2002 року Черняхівським міським судом Житомирської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; 09.06.2003 року Апеліційним судом м.Київ за ст.185 ч.3, 187 ч.4, 27 ч.5-115 ч.2 п.п.6, 12, 13, 27 ч.4-187 ч.4, 187 ч.3 КК України до 15 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; 01.08.2014 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ст.382 ч.1 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого 03 січня 2018 року у зв`язку з відбуттям строку покарання; офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , у січні 2018 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, на території залізничного вокзалу в м.Миколаїв, знайшов на землі та поклав до кишені куртки, таким чином придбав без передбаченого законом дозволу металевий предмет округлої форми, схожий на бойову гранату Ф-1, який переніс за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , де став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу. 21 травня 2019 року, близько 17 години 50 хвилин, біля супермаркету «АТБ-маркет», який розташований по вул.Коробова 1/а, в м.Дніпро, обвинувачений ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції, які, в період часу з 18 години до 18 години 20 хвилин, в присутності понятих, виявили та вилучили з правої зовнішньої кишені куртки металевий предмет округлої форми, зеленого кольору, схожий на корпус осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме: спорядженим корпусом бойової осколкової, оборонної, ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний до здійснення вибуху.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та пояснив суду, що у січні 2018 року, у м.Миколаїв він знайшов корпус ручної гранати Ф-1, яку став зберігати за місцем свого проживання: АДРЕСА_3 . 21 травня 2019 року, близько 18 години, біля «АТБ-маркету» по вул.Коробова 1/а, він був зупинений працівниками поліції, які в присутності понятих, вилучили з зовнішньої кишені куртки зазначений корпус гранати, який є вибуховою речовиною.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, зберігання та носіння вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, характеризується позитивно, має двох малолітніх дітей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети, а виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на зазначене, враховуючі обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 942,06 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової вибухово-технічної експертизи №13/5.2/243 від 19 червня 2019 року в розмірі 942 гривені 06 копійок.

Речові докази по справі: залишки вилученої ручної гранати Ф-1, які зберігаються в камері схову Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1