Справа № 216/224/20
Провадження 1-кс/216/456/20
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 січня 2020 року м. Кривий Ріг
Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчої ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке подав слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_7 , у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 13.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.01.2020 року до суду надійшло клопотання cлідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2020 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись поблизу будинку № 210 по вул. Українська м. Кривого Рогу, де реалізуючи свій злочинний намір, і переслідуючи корисливу мету з застосування насилля яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , що виразилось в тому, що ОСОБА_5 рукою наніс один удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 від чого останній впав на землю та з його плеча злетіла належна йому сумка вартістю 200 гривень, в якій знаходився зарядний пристрій «ОРРО» вартістю 450 гривень, навушники для мобільного телефону вартістю 60 гривень. Надалі ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, з землі відкрито викрав належну потерпілому ОСОБА_8 вищевказану сумку. Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 710 гривень.
Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.
У вчиненні кримінальних правопорушень підозрюється:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середньо-технічна, не працюючий, не одружений, утриманців не має, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 30.06.2015 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.5, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років 6 місяцям позбавлення волі, звільнився 03.10.2017 умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік, 7 місяців, 8 днів.
13.01.2020 року о 02:00 годині ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.. 208 КПК України.
13.01.2020 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
На думку сторони обвинувачення у даному випадку існують достатні підстави, що свідчать про наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора, суду, може незаконно вплинути на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно обвинуваченого на теперішній час розглядаються кримінальні провадження в судах Дзержинського та Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, тому сторона обвинувачення дійшла висновку, про необхідність клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194, КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просить його задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний, його захисник, кожен окремо, заперечували щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт з електронних засобів контролю за місцем його проживання, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років.
Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає, однак підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , наданими під час допиту 13.01.2020; пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_8 ; пред`явлення речей для впізнання потерпілому ОСОБА_8 ; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду.
Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що ОСОБА_5 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до тяжкого злочину, вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, з метою уникнення вказаного покарання, не маючи постійного місця роботи або навчання, не маючи міцних соціальних зв`язків та утриманців, може безперешкодно змінити місце свого теперішнього мешкання, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду.
Слідчий суддя відмічає, що 18.12.2019 року по кримінальному провадженню №0001207 обвинуваченому ОСОБА_5 суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю строком до 13.02.2020 року, таким чином ОСОБА_5 , будучи під цілодобовим домашнім арештом, всупереч забороні покинув житло, в якому зобов`язаний перебувати на підставі ухвали суду та вчинив повторно 12.01.2020 року злочин поєднаний з насильством.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий останній раз 30.06.2015 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.5, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років 6 місяцям позбавлення волі, звільнився 03.10.2017 умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік, 7 місяців, 8 днів. На теперішній час на розгляді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження №0000912 від 20.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України. Крім того, в провадженні Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області також перебуває кримінальне провадження № 000579 від 27.03.2019 року за ознаками ч.2 ст. 186 КК України де гр. ОСОБА_5 , оголошено про підозру.
Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно вплинути на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 має корисливий характер з застосуванням насилля крім того, у зазначеному кримінальному провадженні показання потерпілого, що бачив підозрюваного в момент вчинення злочину, мають доказове значення, таким чином, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеному ризику.
Підозрюваний не працює, тобто у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчинених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
А тому, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк в межах досудового розслідування, та скористатись правом не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст.183 КПК України).
Керуючись ст. ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , - задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк в межах досудового розслідування, тобто до 11.03.2020 року включно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________
_________________________________________________ (повне прізвище ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 201__ року о ____ годині ____ хвилин.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.