1Справа № 335/3980/20 1-кс/335/2138/2020
УХВАЛА
19 травня 2020 р. слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої вирішується клопотання прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 107-Б, в режимі відеоконференції клопотання заступника прокурора Запорізької області начальника управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:
ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казахської РСР, громадянина РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який розшукується компетентними органами Російської Федерації у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 Кримінального кодексу Російської Федерації,
Заступник прокурора Запорізької області начальник управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ).
В обґрунтування клопотання зазначав, що 20.12.2017 о 08:15 год. у пункті пропуску для авіаційного сполучення Запоріжжя співробітниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_4 , який прибув авіарейсом з м. Стамбула Турецької Республіки, у зв`язку тим, що він за ініціативою ФСБ Росії перебуває у міжнародному розшуку каналами Інтерполу.
Про затримання ОСОБА_4 20.12.2017 поінформовано ініціатора розшуку, від якого того ж дня надійшло підтвердження наміру звертатися із запитом про його екстрадицію.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2017 до затриманого ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 30 діб до 18.01.2018 до 08:15 год.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2018 відмовлено у задоволенні клопотання керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 про застосування відносно ОСОБА_4 тимчасового арешту на 10 діб з 18.01.2018 з 08:15 год.
18.01.2018 ОСОБА_4 звільнено із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у зв`язку із закінченням строку його тимчасового арешту, застосованого відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2017.
18.01.2018 до прокуратури Запорізької області з Генеральної прокуратури України надійшли матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації від 17.01.2018 № 81/3-704-17 про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а також доручення щодо підготовки клопотання про застосування відносно нього екстрадиційного арешту. До Генеральної прокуратури України вказані матеріали надійшли 17.01.2018.
Також, 18.01.2018 о 09:20 год. у зв`язку з надходженням із Генеральної прокуратури Російської Федерації матеріалів запиту про екстрадицію ОСОБА_4 Олександрівським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області останнього затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.
Матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про екстрадицію ОСОБА_4 оформлені належним чином відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією з питань видачі правопорушників.
Відповідно до запиту про видачу ОСОБА_4 Генеральною прокуратурою Російської Федерації гарантовано відсутність на меті його переслідування за політичними мотивами, у зв`язку із расовою приналежністю, віросповіданням, національністю чи політичними поглядами. Окрім того, у запиті гарантується, що згідно з нормами міжнародного права йому буде надано всі можливості для захисту, у тому числі допомога адвокатів, і його не буде піддано катуванню, жорстким, нелюдським, принижуючим гідність видам поводження або покарання тощо.
Відповідно до постанови слідчого слідчого відділу УФСБ Росії по Республіці Башкортостан ОСОБА_10 від 26.01.2017 про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук, 20.01.2017 відносно останнього порушено кримінальну справу № 7000002 за ч. 2 ст. 208 КК РФ.
01.03.2017 слідчим слідчого відділу УФСБ Росії по Республіці Башкортостан ОСОБА_10 винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 208 КК РФ в якості обвинуваченого.
Постановою старшого уповноваженого з особливо важливих справ Управління ФСБ Росії по Республіці Башкортостан ОСОБА_11 від 09.03.2017 ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук.
28.12.2017 слідчим Слідчої частини з розслідування організованої діяльності Головного слідчого управління МВС по Республіці Башкортостан ОСОБА_12 винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого по кримінальній справі № 7000002 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ.
Згідно з цією постановою ОСОБА_4 , маючи умисел на участь у незаконному озброєному формуванні на території іноземної держави, 29.11.2012 авіарейсом № RWZ-9649 «Москва-Стамбул» вилетів із м. Москви та прибув до м. Стамбула Турецької Республіки, після чого не пізніше грудня 2013 р. за невстановлених обставин перетнув турецько-сирійський кордон і прибув на територію Сирійської Арабської Республіки, де вступив та взяв участь у незаконному озброєному формуванні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке не передбачено законодавством даної держави, з метою, що протирічить інтересам Російської Федерації. У грудні 2013 р. як учасник незаконного озброєного формування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » він був забезпечений вогнепальною автоматичною зброєю автоматом «Калашнікова» та боєприпасами до нього, виданими йому керівництвом указаного озброєного формування, які він використовував для виконання задач даного формування. В обов`язки ОСОБА_4 як учасника цього формування входила охорона кордонів захопленої території НОФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також участь у бойових діях проти урядових сил Сирії. До цього часу ОСОБА_4 не поінформував про вихід із зазначеного формування.
Крім того, згідно з вказаною постановою слідчого, незважаючи на те, що діяльність міжнародної організації «Исламское государство» рішенням Верховного суду Російської Федерації від 29.12.2014, яке набрало законної сили 13.02.2015, визнана терористичною і заборонена на території Російської Федерації, ОСОБА_4 бере участь у діяльності цієї організації і умисно після 13.02.2015 продовжує виконувати покладені на нього керівництвом зазначеної організації обов`язки. Зокрема, як учасник міжнародної терористичної організації «Исламское государство», будучи забезпеченим автоматичною вогнепальною зброєю, боєприпасами, виданими керівництвом цієї організації, здійснював озброєне патрулювання та охорону підконтрольної «Исламскому государству» території, а також брав участь у бойових сутичках з озброєними силами Сирії. До теперішнього часу ОСОБА_4 не повідомив про вихід з указаної міжнародної терористичної організації.
Кримінальна справа № 7000002 відносно зазначеної особи перебуває у провадженні слідчого відділу УФСБ Росії по Республіці Башкортостан.
07.04.2017 відносно ОСОБА_4 Кіровським районним судом м. Уфи Республіки Башкортостан РФ обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування відносно цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2018 відносно ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам РФ строком на два місяці з моменту затримання, тобто до 18.03.2018.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06.02.2018 скаргу адвоката ОСОБА_13 на вказану ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2018 залишено без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2018 строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту продовжено до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації до 14.05.2018.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2018 строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту продовжено до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації до 09.07.2018.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2018 строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту продовжено до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації до 03.09.2018.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2018 строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту продовжено до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації до 29.10.2018.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2018 строк застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту продовжено до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації до 25.12.2018.
За результатами проведеної прокуратурою Запорізької області за дорученням Генеральної прокуратури України екстрадиційної перевірки, обставин, передбачених міжнародними договорами та ст. 589 КПК України, які можуть перешкодити видачі ОСОБА_4 до Російської Федерації, не встановлено.
Так, за даними сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в області від 05.02.2018 № 111/17/01-2018, ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205.5, ч. 2 ст. 208 КК РФ (ініціатор НЦБ Москва).
Указані дії ОСОБА_4 компетентними органами Російської Федерації кваліфіковано за ч. 2 ст. 208 КК РФ за ознаками участі на території іноземної держави в озброєному формуванні, не передбаченому законодавством даної держави, у цілях, що протирічать інтересам Російської Федерації, а також за ч. 2 ст. 205.5 КК РФ за ознаками участі у діяльності організації, яка відповідно до законодавства Російської Федерації визнана терористичною, які передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року відповідно до законодавства Російської Федерації.
Ці злочини в цілому відповідають ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року відповідно до законодавства України.
Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані ОСОБА_4 діяння відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України не закінчилися.
Указані злочини не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.
Згідно з листом СБУ № 4/571 від 12.02.2017, Службою безпеки 07.03.2013 на підставі офіційних матеріалів, отриманих по лінії міжнародного співробітництва від Антитерористичного центру СНД, ОСОБА_4 був заборонений в`їзд в Україну строком на п`ять років у зв`язку із причетністю до діяльності міжнародних терористичних організацій (постанова від 07.03.2013 №5/2/1-4639). У Російській Федерації ОСОБА_4 02.06.2017 включено під № 51 до Переліку організацій та фізичних осіб, стосовно яких наявні свідчення про їх причетність до екстремістської діяльності або тероризму. Організація «Джейн аль-Мухаджирин валь-Ансар» включена Комітетом Ради Безпеки ООН (рішення від 06.08.2015 № 1267) до санкційного списку стосовно міжнародних терористичних організацій «Ісламська держава» та «Аль-Каїда». На підставі Імплементаційного регламенту ЄС 2015/1390 ця організація також віднесена до переліку організацій, асоційованих із мережею «Аль-Каїда». Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 966 «Про затвердження Порядку формування переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції» організація «Ісламська держава» внесена до цього переліку під номером (С1): 154 із назвою (С6): Islamic State in Iraq and the Levant. Крім того, згідно з резолюціями Ради Безпеки ООН, заявою ФАТФ щодо протидії фінансуванню ІД від 24.10.2014, Резолюцією ПАРЄ № 2047 від 2015 року та іншими рішеннями міжнародних організацій, членом яких є Україна, Організація «Ісламська держава» вважаться терористичною.
Відповідно до листа МЗС України № 414/17-194/510-180 від 06.02.2018, рішенням Комітету РБ ООН № 1267 на підставі параграфів 1 та 16 Резолюції РБ ООН 1526 (2004) «Ісламська держава Іраку та Леванту» або «Ісламська держава» (скорочена назва) під своєю попередньою назвою «Аль-Каїда в Іраку» включена до списку терористичних організацій та підпадає під дію санкцій Ради Безпеки.
Крім того, за даними УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_4 за обліками УДМС України в Запорізькій області не значиться, із заявами про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, надання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідками на постійне або тимчасове проживання в Україні, реєстрації місця проживання, не звертався, відомості щодо оформлення йому громадянства України відсутні (довідки № 2301.4-383/23.3-17 від 29.12.2017, 2301.2-591/23.2-18 від 11.01.2018, № 2301.2-975/23.2-18 від 02.02.2018).
Згідно з листом ГУДМС України в Дніпропетровській області № 1201.3.3-1464/1201.3-18 від 02.02.2018 ОСОБА_4 та його захисники із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до управління не зверталися. Інформація щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відсутня.
Згідно з листами ГУДМС України в Дніпропетровській області № 1201.3.3-2238/1201.3-18 від 15.02.2018 та № 1201.3.3-3327/1201.2-18 від 05.03.2018 до цього відомства 08.02.2018 звернувся захисник ОСОБА_4 . ОСОБА_14 із заявою щодо прийняття його звернення про надання статусу біженця. Вказана заява від імені ОСОБА_4 не відповідає вимогам п. 8 ч. 1 ст. 1 , ч.ч. 1, 7, 9 ст. 7 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» і відповідно до вимог законодавства не вважається заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Про результати розгляду зазначеного звернення 13.02.2018 поінформовано захисника ОСОБА_14 .
Крім того, згідно з листами ГУДМС України в Дніпропетровській області № 1201.3.3-4318/1201.3-18 від 20.03.2018, № 1201.3.3-4801/1201.3-18 від 27.03.2018, № 1201.3.3-5707/1201.3-18 від 10.04.2018, № 1201.3.3-7259/1201.3-18 від 26.04.2018 до цього відомства 27.03.2018 звернулася захисник ОСОБА_4 ОСОБА_15 із заявою щодо прийняття документів ОСОБА_4 про надання статусу біженця. Вказана заява ОСОБА_15 з анкетою ОСОБА_4 не відповідає вимогам п. 8 ч. 1 ст. 1 , ч.ч. 1, 7, 9 ст. 7 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» і відповідно до вимог законодавства не вважається заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Інформацію про результати розгляду вказаного звернення надано ОСОБА_15 у листі від 29.03.2018 № 1201.3.-3-4983/1201.3-18.
Згідно з висновком, затвердженим 21.03.2017 начальником ГУ МВС Росії Челябінської області, ОСОБА_4 є громадянином Російської Федерації, документований паспортом громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2 , виданим 02.03.2005 Ленінським РУВС м. Челябінська, 27.07.2006 знятий з реєстраційного обліку за адресою: вул. Новоросійська, 79-31, м. Челябінськ Челябінської області Російської Федерації, з 15.01.2017 перебуває у федеральному розшуку (ініціатор розшуку УФСБ Росії по Республіці Башкортостан).
Прокуратурою Запорізької області 02.03.2018 матеріали екстрадиційної перевірки спрямовано до Генеральної прокуратури України, а 26.04.2018 було прийнято рішення щодо екстрадиції ОСОБА_4 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 скарги ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_15 на постанову Генеральної прокуратури України від 26.03.2018 про його екстрадицію до Російської Федерації залишено без задоволення.
За результатами судового розгляду апеляційних скарг ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_15 на вказану ухвалу слідчого судді від 10.04.2018, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2018 ці апеляційні скарги задоволено, постанову Генеральної прокуратури України від 26.03.2018 та ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 скасовано.
Підставою для скасування вказаних рішень Апеляційним судом Запорізької області було, зокрема, звернення ОСОБА_4 від 16.04.2018 до ГУ ДМС України у Дніпропетровській області із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.
Вказане рішення не набрало чинності у зв`язку з його оскарженням ОСОБА_4 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
За результатами розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом постановлено рішення, яким у задоволені позовної заяви ОСОБА_4 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії та скасування наказу відмовлено.
Указане рішення 06.02.2019 оскаржено в апеляційному порядку.
За результатами розгляду апеляційної скарги Третім апеляційним адміністративним судом 20.02.2019 винесено ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху та надано скаржнику десятиденний строк з урахуванням поштового перебігу з дня отримання копії даної ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.
Після усунення недоліків 04.04.2019 апеляційна скарга перебуває на розгляді Третього апеляційного адміністративного суду.
За результатами апеляційного розгляду 09.07.2019 судом постановлено рішення, яким вказану апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 залишено без змін.
На вказане рішення суду подано касаційну скаргу до Касаційного адміністративного суду, яким 29.07.2019 відмовлено у прийнятті скарги.
Відповідно до листа ДМС України № 8.7-677718/2-19 від 29.08.2019 ОСОБА_4 15.08.2019 звернувся до ЦМ УДМС у м. Києві та Київської області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Наразі ця заява перебуває на розгляді вказаного територіального органу ДМС України.
Згідно з листом ДМС України від 18.09.2019 за № 8.7-3771/8-19, наказом ЦМ УДМС у м. Києві та Київській області від 05.09.2019 № 557 ОСОБА_4 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. 11.09.2019 ОСОБА_4 звернувся до ДМС України зі скаргою на вказане рішення. Відповідно до листа ДМС України від 30.01.2020 за № 8.5-478/8-20 ця заява перебуває на розгляді ДМС України.
На цей час Генеральною прокуратурою України рішення за результатами розгляду запиту Генеральної прокуратури РФ не прийнято, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо оскарження зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Після вирішення питання щодо надання ОСОБА_4 статусу біженця або відмови у цьому, Генеральною прокуратурою України буде прийнято рішення за запитом Генеральної прокуратури Російської Федерації про його екстрадицію.
У зв`язку з закінченням максимального 12-місячного строку екстрадиційного арешту та відповідно до клопотання народного депутата України ОСОБА_16 щодо передання ОСОБА_4 на поруки, ухвалою Жовтневого районного суду від 20.12.2018 змінено запобіжний захід відносно вказаної особи з тримання під вартою на особисту поруку до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації. Поручителем призначено народного депутата України ОСОБА_16 , а на ОСОБА_4 строком до 19.02.2019 покладено такі обов`язки: прибувати до прокуратури Запорізької області або в суд за першою вимогою у визначений час; без дозволу прокуратури Запорізької області або суду не відлучатися із м. Дніпро, Дніпропетровської області; письмово інформувати прокуратуру Запорізької області про зміну свого місця проживання.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2019 строк дії покладених на ОСОБА_17 обов`язків продовжено строком до 18.04.2019.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2019 строк дії покладених на ОСОБА_17 обов`язків продовжено строком до 16.06.2019.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2019 строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжено до 13.08.2019.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2019 запобіжний захід відносно ОСОБА_4 змінено на особисте зобов`язання строком на 2 місяці та покладено на нього такі обов`язки: прибувати до прокурора прокуратури Запорізької області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_3 , або іншого прокурора, який виконує її обов`язки, або в суд за першою вимогою у визначений час; не відлучатися без дозволу прокурора, суду з м. Дніпро, Дніпропетровської області; письмово інформувати прокуратуру Запорізької області про зміну свого міста проживання.
Від ОСОБА_4 надійшла заява про те, що він змінив місце проживання і наразі мешкає у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2019 строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання продовжено до 05.12.2019, зокрема з урахуванням зміни ОСОБА_4 його місця проживання.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 та строк дії обов`язків на два місяці.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2020 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 та строк дії обов`язків на два місяці до 29.03.2020.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2020 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 та строк дії обов`язків на два місяці до 20.05.2020.
Таким чином, оскільки строк дії покладених на ОСОБА_17 обов`язків спливає 20.05.2020, прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії обов`язків під час дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просила його задовольнити.
В судовому засіданні ОСОБА_17 та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства та застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
У відносинах між Україною та Російською Федерацією у сфері екстрадиції застосовується Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ратифікована Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, Протоколом до неї від 29.03.1997, ратифікованим Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР, Європейська Конвенція по видачу правопорушників 1957 року. Зазначені міжнародні договори набрали законної сили як для України, так і для Російської Федерації.
Згідно зі ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ч. 1 ст. 573 КПК України договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ч. 2 ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року видача правопорушників здійснюється за правопорушення, за які відповідно до законів запитуваної та запитуючої сторін передбачено покарання на максимальний строк не менше одного року позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України, рішення про видачу (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо оскарження зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.
Частиною шостою статті 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
При вирішенні питання про продовження строку застосування покладених на ОСОБА_4 обов`язків, слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 компетентними органами Російської Федерації обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленні волі, перебуває у федеральному розшуку, а також те, що Генеральною прокуратурою України рішення за запитом про екстрадицію у зв`язку з зазначеними обставинами не прийнято, триває судовий розгляд про надання ОСОБА_4 статусу біженця, дія обов`язків покладених ухвалою слідчого судді від 09.08.2019 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, спливає 20.05.2020.
Таким чином, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , наявність обставин, встановлених ч. 2 ст. 585 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку дії покладених обов`язків на два місяці строком до 19.07.2020 включно.
Разом із тим, враховуючи, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2020 з урахуванням зміни місця проживання ОСОБА_4 було змінено покладений на нього обов`язок не відлучатися без дозволу прокурора, суду з м. Дніпро, Дніпропетровської області, на обов`язок не відлучатися без дозволу прокурора, суду з м. Києва, тому при продовженні строку дії запобіжного заходу необхідно врахувати зазначені зміни відповідно до ухвали слідчого судді від 04.10.2020.
Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 197, 199, 543, 584, 585 КПК України, ст. ст. 9, 29 Конституції України, статтями 1, 2, 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, ратифікованої Законом України № 44/98-ВР від 16.01.1998 року, статтями 56, 58, 60, 61, 62 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ратифікованої Законом України № 240/94-ВР від 10.11.1994 року, статтею 13 Протоколу до неї, ратифікованим Законом України № 140/98-ВР від 03.03.1998 року, слідчий суддя
Клопотання заступника прокурора Запорізької області начальника управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) задовольнити.
Продовжити до 19 липня 2020 р. включно ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 9 серпня 2019 р. про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з урахуванням ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 жовтня 2019 р.
Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 19 липня 2020 р. включно.
Виконання ухвали слідчого судді доручити прокуратурі Запорізької області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 19 травня 2020 р.

Повний текст ухвали оголошений 20 травня 2020 р. о 10:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1