ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 652/453/19
Справа № 11-сс/819/158/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала про обрання
запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Батрак.

секретар ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000118, за апеляційною скаргою прокурора Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Високопільського районного суду Херсонської області від 05.03.2020 року щодо ОСОБА_9 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця з 04.06.2019 року військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), раніше судимий 22.06.2017 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75, ст.76 КК України, з випробуванням строком на 2 роки, інформація про звільнення відсутня,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ Високопільського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України задоволено частково.

Застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ст. 194 ч.5 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 років.

Слідчим суддею не взято до уваги той факт, що ОСОБА_9 після повідомлення йому про підозру переховувався від органів досудового розслідування, внаслідок чого 26.06.2019 року його було оголошено в розшук.

Крім того зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 не одружений, не має неповнолітніх дітей, характеризується посередньо, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків у підозрюваного.

Також зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідка, який є його знайомим, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме підозрюваний може затягувати досудове розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він раніше вже вчиняв умисний злочин.

Таким чином, висновки слідчого судді, викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам провадження, в результаті чого обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який не відповідає особі підозрюваного і скоєному ним кримінальному правопорушенню та не зможе у повній мірі забезпечити уникнення встановлених ризиків та його належну процесуальну поведінку.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя послався на те, що у ОСОБА_9 наявне постійне місця реєстрації та проживання, він проходить строкову службу в рядах Збройних сил України з 04.06.2019 року, і такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків під час подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 30.05.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Так, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що він 24.05.2019 року близько 01.40 години, переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись біля домоволодіння по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, підійшовши до автомобіля марки «ЗАЗ 110206», сірого кольору, д/н НОМЕР_2 , який знаходився біля вказаного домоволодіння та належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись відсутністю власника та наявністю ключів у салоні автомобіля, таємно, шляхом запуску двигуна та приведення автомобіля в рух і керуючи ним, покинув місце біля вказаного домоволодіння, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, автомобілем марки «ЗАЗ 110206», сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1998 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_12 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 шкоду, на загальну суму 18903,79 грн.
Таким чином органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який є тяжким злочином, і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наведеними в клопотанні слідчого доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме: протокол прийняття заяви від ОСОБА_13 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.05.2019 р.; протокол огляду від 24.05.2019 р.; протокол огляду транспортного засобу від 24.05.2019 р.; заявою про визнання потерпілим ОСОБА_11 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; повідомленням про підозру ОСОБА_9 від 30.05.2019 р.; показами підозрюваного ОСОБА_9 .

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) з 04.06.2019 року.

26.06.2019 року підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було оголошено в розшук.

03.03.3020 р. ухвалою слідчого судді Високопільського районного суду Херсонської області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 , з метою його приводу до Високопільського районного суду Херсонської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

04.03.2020 року о 11.26 год. підозрюваний ОСОБА_9 , був затриманий начальником СВ Високопільського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області та поміщений до ІТТ Нововороноцовського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області а також 04.03.2020 року відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і є обґрунтованими.

Слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановив, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідка та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про можливість обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» № 4 від 25 квітня 2003 року, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Відповідно до положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини вказані в зазначеній статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Отже, колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносноОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Як вбачається з клопотання старшого слідчого СВ Високопільського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_10 , основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 є тяжкість злочину та що його було оголошено в розшук.

Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою.

При цьому суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу в виді домашнього арешту прийняв до уваги, що ОСОБА_9 було оголошено в розшук та обґрунтував своє рішення, і з цим висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, що стосується оголошення ОСОБА_9 в розшук, судова колегія вважає, що ОСОБА_9 не мав на меті переховуватися від органів поліції, оскільки перебуває на строковій службі в лавах Збройних сил України з 04.06.2019 року, а ухилення від військової служби тягне за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що зазначені в клопотанні слідчого мотиви й підстави поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991) про те, що «попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Даних про перешкоджання ОСОБА_9 встановленню істини у кримінальному провадженні та слідству за цей період, чи намагання незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні в матеріалах клопотання слідчого не надано.

Аналізуючи сукупність наведених вище обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою, а запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_9 буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 407 ч. 3 п. 1, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Високопільського районного суду Херсонської області від 05.03.2020 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 .