Справа № 369/5471/20
Провадження №1-кс/369/1175/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання т.в.о. начальника СВ Центрального ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 від 18.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0001584 від 18.03.2020 за ознаками злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Встановлено, що 17.03.2020, близько о 19 годині 00 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 вживаючи алкогольні напої разом із ОСОБА_6 , в будівельному вагончику, що за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході конфлікту, який виник на грунті раптових неприязних відносин між ними, маючи прямий умисел направлений на завдання останньому тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс йому декілька ударів предметом ззовні схожим на ніж в область грудної клітки та черевної порожнини.
Відповідно до довідки №1555 від 17.03.2020 наданою Центральною районною лікарнею Києво-Святошинської районної ради, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки та черевної порожнини, пост травматичний пневмоторакс зліва.
Вказаний факт 18.03.2020 слідчим Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
18.03.2020 в порядку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
18.03.2020 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння (умисне тяжке тілесне ушкодження).
19.03.2020 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 17.05.2020 (включно).
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами в своїй сукупності.
Таким чином, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні за №0001584 підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Великий Камінь Шкотовського району Приморського краю Російської Федерації, українець, громадянин України, маючий середню освіту, тимчасово не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, останній раз 18.06.2019 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами в своїй сукупності.
Згідно п. 5 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існують ризики, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
В той же час, у ОСОБА_4 на утриманні нікого немає, останній, не має міцних соціальних зв`язків на території Києво-Святошинського району, Київської області, та вчинив злочин пов`язаний із злочином проти життя та здоров`я особи.
Одночасно із цим, тримання під вартою забезпечить запобігання ризику вчинення ОСОБА_4 інших злочинів.
Двомісячний строк досудового слідства в цьому провадженні закінчується 18.05.2020, однак завершити досудове слідство до збігу вказаного строку неможливо, оскільки є необхідність у здійсненні тимчасовому доступі до медичної документації, щодо лікування потерпілого, що містяться в медичних закладах, призначити судово-медичну експертизу, а тому строк досудового розслідування необхідно продовжити до трьох місяців. Проведення вказаних слідчих дій потребує додаткового часу з огляду на складність провадження, і їх результати матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні. Раніше перелічені слідчі (розшукові) дії неможливо було здійснити у встановлений законом строк у зв`язку з тим, що лікування потерпілого здійснювалось тривалий час та здійснити виїмку медичної документації не представлялось за можливе, а призначення судово-медичної експертизи здійснюється саме на підставі медичної документації.
Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим.
Беручи до уваги те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 спливає 17.05.2020 (включно) і останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий просила суддане клопотання задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Великий Камінь Шкотовського району Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 18.06.2019 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до трьох місяців в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.06.2020 включно.
Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні покладався на розсуд суду з приводу продовження строку тримання під вартою.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення потерпілих та свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Також підозрюваний не заперечував своєї причетності до інкримінованих йому подій.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існують ризики, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:
- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;
- впливати на потерпілих та свідків;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищезазначені ризики з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний на утриманні нікого не має, останній, не має міцних соціальних зв`язків на території Києво-Святошинського району, Київської області.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Відповідно до статті 199 КПК України порядок продовження строку тримання під вартою.
1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).
Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити в судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п.1 ст.5 цієї конвенції (рішення ЄСПЛ від 27.11.2008 у справі «Соловей і Зозуля проти України»).
Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив злочин пов`язаний із злочином проти життя та здоров`я особи, суд вважає неможливим застосування альтеративних запобіжних заходів.
Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючих обставин, ОСОБА_4 необхідно продовжити строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.06.2020 року (включно), який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання т.в.о. начальника СВ Центрального ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001584 від 18.03.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Великий Камінь Шкотовського району Приморського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 18.06.2019 вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до трьох місяців в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.06.2020 включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 15 травня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1