Справа № 487/836/20
Провадження № 1-кс/487/1300/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001036 від 24.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 за погодженням з заступником начальника управління прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль DaewooLanos, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Клопотання мотивоване тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001036 від 24.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи УПП в Миколаївській області ДПП НПУ за попередньою змовою з іншими цивільними особами, організували злочинну схему з придбання, зберігання, перевезення та подальшого збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. 12.02.2020 р. в порядку ст. 208 КПК України одразу після вчинення злочину, було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, біля буд. №116 з тильної сторони на автодорозі було виявлено та вилучено вищевказаний автомобіль. Посилаючись на те, що у органу досудового розслідування є достатньої підстав вважати, що вилучений автомобіль набутий завдяки протиправної діяльності ОСОБА_6 , а також, те, що останнім на автомобілі перевозив наркотичний засіб, який збувався, слідчий просив накласти на арешт на вилучене майно. Вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За приписами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001036 від 24.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що службові особи правоохоронного органу, а саме Управління патрульної поліції в Миколаївській області, за попередньою змовою з іншими цивільними особами, організували злочинну схему з придбання, зберігання, перевезення та подальшого збуту наркотичних засобів.
Під час досудового розслідування 12.02.2020 у порядку ст. 208 КПК України затримано сержанта поліції, поліцейського 1 роти 2 взводу 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП НП України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
13.02.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Згідно протоколу огляду місця події біля будинку №116 по вул. Чкалова у м. Миколаєві, яка знаходиться на автодорозі з тильної сторони будинку виявлено та вилучено транспортний засіб - автомобіль DaewooLanos, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зі слів ОСОБА_6 він придбав близько тижня тому, використовуючи його на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та не встиг його переоформити.
Звертаючись до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий у клопотанні посилається на те, що на даному етапі розслідування у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль набутий ОСОБА_6 завдяки його протиправної діяльності, а також на вказаному автомобілі ОСОБА_6 перевозив наркотичний засіб, що ним збувався.
Проте доказів того, що власником вилученого транспортного засобу є саме підозрюваний ОСОБА_6 матеріали клопотання не містять, так само, як і доказів перевезення на ньому наркотичних засобів.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідність накладення арешту на вилучений транспортний засіб, а за такого у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001036 від 24.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1