Справа №: 398/1917/19
провадження №: 1-кп/398/150/20
ВИРОК
Іменем України

"24" січня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000232 від 01.05.2019 року стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_4 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Войнівка, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, проживає у буд. АДРЕСА_1 , раніше судимий: 15.02.2000 року Олександрійським районним судом за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України та призначено покарання 3 років позбавлення волі на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки; 28.03.2002 року Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 307 КК України на підставі ст. 71 КК України призначено покарання 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 31.03.2003 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 309 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання 5 років позбавлення волі; 12.11.2008 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 186 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів; 28.09.2011 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України призначено покарання 3 років позбавлення волі; 13.10.2017 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 2 роки;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

У ніч з 30 квітня 2019 року до 01 травня 2019 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебував в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, повторно, маючи не зняту та не погашену законом судимість, в період іспитового строку, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, впевнившись, що його дії ніким помічені не були та мають таємний характер, шляхом вільного доступу з кухонного столу, який розташований в одній з кімнат будинку таємно викрав мобільний телефон марки «FLY» модель «IQ444 quatro» imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 чорного кольору, у робочому та справному стані, придбаний новим у 2015 році, вартість якого з урахуванням зносу, станом цін на 30.04.2019 року згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №424 від 13.05.2019 складає 980 гривень 00 копійок.

У подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а саме злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у скоєнні злочину повністю. Запевняв, що дуже шкодує про вчинене, пояснюючи, що просто узяв телефон, який повернув потерпілій.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора, обвинуваченого суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав у повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - доведена та підтверджена самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначені обвинуваченому покарання судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Судом враховується особа обвинуваченого, зокрема проживання у скрутному матеріальному стані, самотність, поведінку обвинуваченого за час досудового розслідування, де він активно сприяв розкриттю злочину, повернув не ушкодженим телефон, а також те, що під час судового розгляду він щиро покаявся у вчиненому злочині. Також суд враховує вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.10.2017 року, де призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосування ст. 75, 76 КК України, іспитовий строк 2 роки.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повернення одразу неушкодженим майно, тяжке життя, відсутність претензій потерпілої та її вимог про призначення суворого покарання.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд встановив декілька обставин, що пом`якшують покарання, які з урахуванням особи винного істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і відповідно до ч. 1 ст. 69 КК є підставою для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування ст. 69 КК України в правовідносинах, що розглядаються і свідчить, що "держава в особі сторони обвинувачення" знаходиться на позиції, що наявність в правовідносинах, що розглядаються пом`якшуючих обставин, з урахуванням особи винного, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, так як дві пом`якшуючи обставини зазначено саме в обвинувальному акті.

Обґрунтовуючи можливість застосування ст. 69 КК України, суд вказує, що ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Суд звертає увагу, що вчинення злочину, що інкримінується обвинуваченому безпосередньо пов`язано із "завданням негативних наслідків потерпілому", а тому відшкодування обвинуваченим завданих збитків, тобто повернення мобільного телефону демонструє наявність "компенсації" за вчинене і пов`язано із усуненням негативних наслідків від вчиненого, що свідчить про те, що такі дії в даних правовідносинах істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.

Суд взяв до уваги взаємозв`язок із іншою, пом`якшуючою обставиною - відсутність претензій потерпілої та її вимог про призначення суворого покарання яка свідчить про те, що потерпілий внаслідок "компенсації негативних наслідків від злочину" висловив своє відношення до дій обвинуваченого і така позиція вказує, що винуватець не є для нього небезпечним і як наслідок демонструє "істотне зниження тяжкості вчиненого злочину".

Також має місце основний фактор щире каяття обвинуваченого, що вказує на особу обвинуваченого і має наслідком позитивний вплив, як на потерпілого, так і на обвинуваченого характеризує "істотне зниження тяжкості вчиненого злочину".

Аналізуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов висновку, встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Так, згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи (рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15рп/2004"у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання)).

Закріплення в законі можливості призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом є вираженням конституційних принципів додержання гуманізму, справедливості й законності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для обрання покарання пов`язаного з позбавленням волі, а тому необхідно призначити покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.10.2017 року підлягає окремому виконанню.

На думку суду саме дане покарання демонструє "принцип пропорційності", справедливо співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, можливість його призначення передбачена законом (стаття 69 КК України), воно не становитиме "особистий і надмірний тягар для особи".

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не застосовувався.

Процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

Речові докази: мобільний телефон марки «FLY» модель «IQ444 quatro» imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 чорного кольору, у робочому та справному стані, який передано потерпілій ОСОБА_6 залишити їй в користування.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_8 НЕРОДА