Справа № 188/599/20
Провадження № 1-кп/188/126/2020
УХВАЛА

06 липня 2020 року смт.Петропавлівка
Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000263

обвинувачений:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області, громадянин України, не працюючий, проживаючий АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

в судовому засіданні

ВСТАНОВИЛА:

Під час судового розгляду по кримінальному провадженню №0000263 захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, домашній арешт в нічний час з 21.00 год до 06.00 год.

Прокурором також заявлено клопотання про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строк якого закінчується.

В обґрунтування клопотання захисника ОСОБА_5 зазначено, що потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою відпала.

ОСОБА_3 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того місцем його проживання є АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені та зберігаються у сторони обвинувачення;

ОСОБА_3 немає потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта так як, під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб та зроблений висновок експерта, більш того, ОСОБА_3 визнав свою провину та проявив щире каяття у вчиненому.

Крім того, у судовому засіданні допитано потерпілого, який надав суду показання, при цьому потерпілий зазначив, що не пам`ятає обставин спричинення йому тілесних ушкоджень, та не може вказати на ОСОБА_3 , як на особу яка їх спричинила.

ОСОБА_3 не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, немає підстав в даний час стверджувати, про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.І ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Однак, враховуючи те, що деякі з ризиків можуть мати місце під час судового розгляду, однак вони не можуть впливати на доцільність саме тримання під вартою, і можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно до ст. 181 ч.І та ч.2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_3 до моменту затримання неофіційно працював, має постійне місце проживання, перебуває у фактичному шлюбі та проживає однією сімєю із ОСОБА_6 , з якою постійно мешкає та веде спільне господарство, крім того, до складу його сім`ї входять двоє її малолітніх дітей, які перебували на його утриманні, а тому обвинувачений повинен забезпечувати матеріально родину, а також є необхідність з`являтися до суду за викликом, тому домашній арешт можливо застосувати в певний період часу за місцем проживання його сім`ї.

Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що неодноразова вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, справа «Летельє проти Франції».

Доводи наведені стороною захисту, в частині спільного проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 підтверджують свідки.

На підставі викладеного, захисник вважає, що застосування домашнього арешту з 21.00 до 06.00 часу доби до ОСОБА_3 буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.

В клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.І ст.121, ч.І ст.263 КК України, а саме:

ОСОБА_3 , 14.03.2020 року о 23.20 год. разом з раніше відомими йому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі марки "SKODA" моделі "SUPERB" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_11 з метою вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї та інших предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень з м. Першотравенськ, Дніпропетровської області приїхали до приміщення кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою: вул. Соборна 1 смт. Петропавлівка, Дніпропетровської області.

Цього ж дня, та в указаний час, реалізуючи свій спільний злочинний намір, направлений на скоєння хуліганства, вчиненого групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї та інших предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, погоджено та ціленаправлено, ОСОБА_3 вставши з салону автомобіля та взявши з собою предмет, по своїм зовнішнім ознакам схожий на рушницю, тобто предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень та тримаючи його в руках, разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зайшли до приміщення кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Приблизно о 23.22 год., ОСОБА_3 знаходячись в приміщенні кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, маючи на меті демонстрацію грубої сили, тримаючи в руках предмет, по своїм зовнішнім ознакам схожий на вогнепальну зброю - помпову гвинтівку, разом із співучасниками, дії яких охоплювались спільним умислом, підійшли до столику, за яким сиділи раніше невідомі їм відвідувачі кафе - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ігноруючи загальноприйняті елементарні норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, усвідомлюючи явну перевагу у фізичній силі, не звертаючи уваги на присутніх в кафе сторонніх осіб, демонструючи явну неповагу до оточуючих та проявляючи особливу зухвалість, умисно, зненацька наніс один удар носком лівої ноги по життєво-важливому органу - голові, сидячому на лавці за столом ОСОБА_15 , один удар прикладом предмету, по своїм зовнішнім ознакам схожого на вогнепальну зброю - помпову гвинтівку, один удар кулаком лівої руки по важливому органу голові, а саме в лобну частину справа від якого ОСОБА_15 втратив свідомість та похилився спиною до стіни, після чого ОСОБА_3 наніс вже непритомному ОСОБА_15 ще не менше 7 ударів кулаком правої руки по життєво-важливому органу, голові та два удари стопою правої ноги в обличчя ОСОБА_15 , та не зупиняючись на досягнутому продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 , наніс лежачому на лавці непритомному ОСОБА_15 не менше п`яти ударів правою ногою зверху вниз по життєво-важливому органу голові та тулубу, на зауваження оточуючих припинити свої хуліганські дії особи не реагували. Протиправні дії ОСОБА_3 були зупинені відвідувачами кафе, які словесно змусили припинили хуліганські дії.

Таким чином дії ОСОБА_3 , та його співучасників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 призвели до припинення роботи кафе, тобто порушення нормальної умови діяльності вказаного закладу.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження.

Отже, ОСОБА_3 , 14.03.2020 року приблизно о 23.20 годині, знаходячись в приміщенні кафе "Зима-Літо", розташованого за адресою: вул. Соборна, 1, смт. Петропавлівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, з метою спричинення ОСОБА_15 тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до останнього, сидячого за столом в приміщенні кафе, та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно, із силою, достатньою для спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс не менше 7 ударів останньому руками в область голови та не менше 3 ударів ногою в область обличчя спереду. Після чого ОСОБА_3 зник з місця пригоди.

Вищезгадані тілесні ушкодження по своєму характеру відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя.

Крім того, ОСОБА_3 згідно дозволу № 36 виданого з 16.01.2019 до 16.01.2022 року мав право на зберігання, носіння та перевезення газового пістолета "Mauser Mod.90" №АІ MWO 8959, який в період часу з 16.01.2019 по 15.03.2020 переробив даний газовий пістолет саморобним способом. Після чого ОСОБА_3 маючи намір на незаконне зберігання та перевезення вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, 15.03.2020 року взяв вказану зброю із собою, та поклавши її до своєї чоловічої сумки, яка була при ньому, таким чином зберігаючи вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу та у подальшому тримаючи при собі вогнепальну зброю сів до автомобіля марки "SKODA" моделі "SUPERB" д.№ НОМЕР_1 , в якому рухався з м. Першотравенськ до м. Павлоград Дніпропетровської області, таким чином, незаконно перевозив вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

15.03.2020 у період часу з 18.50 години по 20.26 годину слідчим СВ Петропавлівського ВП ПВП ОСОБА_16 на підставі Ухвали Петропавлівського районного суду від 15.03.2020 року було проведено обшук автомобіля марки "SKODA" моделі "SUPERB" д.№ НОМЕР_1 , в м. Павлоград, Дніпропетровської області за участю водія автомобіля ОСОБА_17 . У ході якого в чоловічій сумці, яка лежала на задньому сидінні автомобіля з документами на ОСОБА_3 було виявлено та вилучено саморобну вогнепальну зброю. Згідно висновку експерта ДНДЕКЦ МВС України № 19/104-17/2/131 від 02.04.2020 року предмет вилучений 15.03.2020 з автомобіля марки "SKODA" моделі "SUPERB" д.№ НОМЕР_1 , є гладко ствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом із газового пістолета моделі "Mauser Mod.90" №АІ MWO 8959, КАЛІБРУ 9мм P.A.K., шляхом видалення з каналу ствола саморобним способом захисних елементів. Пістолет придатний до проведення пострілів. Конструкція пістолета дозволяє здійснювати постріли способом роздільного заряджання з використанням в якості ініціюючого складу шумових патронів калібру 9мм P.A.K. Knall, а в якості снаряда - куль сферичної форми діаметром до 7,3 мм. При цьому забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з нього снарядів (куль).

Таким чином, ОСОБА_3 , обгрунтовано обвинувачується:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї та інших предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у зберіганні та перевезенні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

12.05.2020 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу закінчується о 16:20 год. 10.07.2020.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, та має широкий резонанс в суспільстві, так як вчинений із застосуванням вогнепальної зброї та інших предметів, спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

У зв`язку з викладеним виникає необхідність у продовженні застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.І ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_18 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що згідно даних матеріалів кримінального провадження обвинувачений після вчинення злочину суспільну небезпеку не усвідомив та з місця скоєння зник, допомогу потерпілим не надав, не одружений та офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходу на території України не має.

Так, наявність ризику спробі переховуватися від суду підтверджується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі без інших альтернативним видів покарання, крім того ОСОБА_3 офіційно ніде не працевлаштований. Після вчинення кримінального правопорушення з метою уникнення покарання та переховування, своє місце проживання покинув, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, що унеможливить забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків тобто встановлена наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від суду.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків підтверджується тим, що ОСОБА_3 може перешкоджати явці до суду свідків, впливати на свідків з метою зміни показів або відмовитись від них, намагаючись у такий спосіб уникнути покарання.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі, переховування особи від правосуддя та здійснення впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних. При цьому зазначено, що перешкоджання встановленню істини у справі, здійснення впливу на свідків та потерпілих, переховування особи від правосудця може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою у якій її переслідують. Крім того суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням зазначеного та враховуючи, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить суд клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав вважає, що є беззаперечні факти, які свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування щодо ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою є недоцільним, просить обраний запобіжний захід продовжити.

Захисник висловив узгоджену з обвинуваченим позицію, у якій заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений не зможе вплинути на свідків так як вони вже частково допитані, потерпілий зазначив, що йому відшкодовується завдана шкода просить врахувати, що особа до кримінальної відповідальності не притягувалась, вчинила злочини з урахуванням юнацького максималізму. Враховуючи зазначене та подане клопотання про зміну запобіжного заходу, вважає можливим клопотання прокурора задовольнити частково, змінивши запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора також заперечив, зазначив, що він визнає себе винним, щиро розкаюється у скоєному.

В судовому засіданні своє клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому, підтримав захисник та обвинувачений.

Захисник зазначив, обвинувачений визнає свою вину в повному обсязі, щиро розкаявся, вважає кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_3 є помилками молодості, потерпілий цивільний позов не заявив, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений пояснив свої дії щодо нанесення тілесних ушкоджень в кафе тим, що йому зателефонував брат і поскаржився, що потерпілий вкрав у нього телефон, щоб захистити ОСОБА_3 покликав друзів і поїхав до Петропавлівки, жодних намірів поспілкуватись перед нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому не мав.

Щодо тримання зброї зазначив, що є дозвіл на мисливську рушницю і газовий пістолет з 2019 року. Рушниця потрібна йому для полювання, а для чого потрібен газовий пістолет фактично не пояснив, зазначивши що для самозахисту.

Прокурор заперечив проти клопотання про зміну запобіжного заходу, зазначив, що скоєні злочини є зухвалими, обвинувачений фактично не має сталих соціальних зв`язків.

За клопотанням захисника в судовому засіданні при розгляді клопотання щодо зміни запобіжного заходу були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що обвинувачений проживає з її дочкою вже близько 2 років, вони люблять одне одного, бажають створити родину. Разом живуть, разом роблять ремонт, обвинувачений утримує її дочок від першого шлюбу. Зараз дочка вагітна і чекає дитину від ОСОБА_20 . Обвинувачений до дітей ставиться як до рідних, живуть добре, грошей їм вистачає, спілкується з родиною дочки часто. Сприймає обвинуваченого як сина, розумний ввічливий, стриманий, алкоголь не вживає, не курить, на час ремонту знімали житло, дочка працює в дитячому садку, а обвинувачений у якійсь охоронній фірмі близько 2 років.

Свідок ОСОБА_21 підтвердила, що знає обвинуваченого, він живе разом з ОСОБА_22 , стосунки гарні, не сваряться, завжди вихований, з дітьми як рідний батько, гарна сім`я, працює у якійсь охоронній фірмі близько 2 років.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні підтвердила, що її попередній шлюб не розірвано, але вона проживає з обвинуваченим близько 2 років, ведуть спільне господарство, відводить дітей у дитячий садок, Обвинувачений близько року працював не офіційно, допомагав друзям по установці вікон. Пояснила, що він викладав дітям в школі тайський бокс.

Полєвських- ОСОБА_6 зазначила, що її дохід це близько 6000 грн. заробітної плати та близько 10000 аліменти на утримання дітей.

ОСОБА_3 в спільний бюджет щомісячно надає близько3000-5000 грн., але де він їх бере, їй невідомо.

На сьогодні обвинуваченим, в особі свідка ОСОБА_23 , потерпілому щомісячно надаються кошти в розмірі 20000 грн. , але походження цих коштів свідок також не пояснила, зазначивши лише, що це допомога родичів і батька обвинуваченого.

Вислухавши свідків суд приходить до висновку, ОСОБА_3 живе своїм особистим життям між ОСОБА_3 та ОСОБА_23 відсутні міцні соціальні зв`язки, свідок фактично не знає чим займається обвинувачений та джерела його доходів. Крім того, ОСОБА_23 , маючи педагогічну освіту і працюючи у дошкільному дитячому закладі усвідомлює, що ОСОБА_3 не міг в якості вчителя викладати в школі тайський бокс, обвинувачений не має вищої освіти і зазначена дисципліна в шкільній програмі відсутня.

Свідок ОСОБА_19 взагалі вважає, що обвинувачений працює в охоронній організації і утримує її дочку та дітей від першого шлюбу, хоча відповідно до свідчень її дочки, ОСОБА_3 останній рік ніде не працює.

Судом встановлено, у випадку, якщо ОСОБА_23 вирішить припинити відносини і спільне проживання з обвинуваченим у її житлі, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 може відбувати за своїм місцем реєстрації та за місцем проживання дядька за адресою: АДРЕСА_2 , Крім того, до суду жодного разу не з`явились батьки та родичі обвинуваченого, що підтверджує відсутність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого і з родиною.

Суд бере до уваги те, що свідок ОСОБА_23 є вагітною і вважає батьком своєї дитини обвинуваченого, але обвинувачений з цього приводу жодних заяв в судовому засіданні не зробив, крім того, попередній шлюб ОСОБА_23 відповідно до її свідчень не припинено.

Суд приходить до висновку, обвинувачений не має сталих соціальних зв`язків, втік з місця скоєння злочину, протягом останніх двох років не має постійної роботи, отримав дозвіл на дві одиниці зброї.

Крім того, суд бере до уваги, що обвинувачений, лише по дзвінку брата, щодо кражі у останнього мобільного телефону, звернувся до друзів за підтримкою і оперативно прибув до Петропавлівки, суд враховує ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст.296 КК України , де дії обвинуваченого вчинені публічно і мали ознаки особливої зухвалості і цинізму, демонстрували зверхність і особливу зухвалість по відношенню до оточуючих і суспільства в цілому, що грубо порушує загальносуспільні права та інтереси і вимагає від суду пріоритету цінностей суспільства

Вислухавши думки осіб, які беруть участь у судовому провадженні, вивчивши докази долучені до клопотання про заміну запобіжного заходу, суд приходить до висновку, клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України у вигляді тримання під вартою на більш м`який, домашній арешт в нічний час з 21.00 год до 06.00 год. задоволенню не підлягає.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На даний час будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено, а доводи захисника щодо відсутності ризиків є необґрунтованими.

До обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень , максимальна санкція яких передбачає позбавлення волі до 8 років позбавлення волі.

Прокурором виконано вимоги ч.3 ст.199 КПК України і викладено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

Вирішуючи зазначене питання, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини , викладену в п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно з якою «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявні ризики обґрунтовано.

Судом встановлено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини , суд приходить до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, є недоцільним. Саме такий запобіжний захід призведе до перешкоджання обвинуваченому , вчинити інше кримінальне правопорушення, та переховуватись від суду.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, ст.178 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи вищезазначене слід обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16год.00 хв. 06.07.2020 року до 16 год.00 хв. 02.09.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 331, 372, 392, 532 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України у вигляді тримання під вартою на більш м`який, домашній арешт в нічний час з 21.00 год до 06.00 год. відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою з 16год.00 хв. 06.07.2020 року до 16 год.00 хв. 02.09.2020 року.

Копію цієї ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ "ДНІПРОВСЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№4)" Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1