Номер провадження: 11-кп/813/728/20
Номер справи місцевого суду: 502/1491/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000793 від 30.08.2016 року,-
встановив:

оскарженою ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 24.01.2020 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Новобахмутівка, Ясинуватського р-н., Донецької обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000793 від 30.08.2016 рокуу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345КК України.

З представлених апеляційному суду матеріалів убачається, що в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000793 від 30.08.2016 рокуза обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345КК України.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження судом розглянуто питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 . Прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Обвинувачений та його захисник, заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2019 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Мотивуючи прийняте рішення про продовження строку тримання під вартою, районний суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , наявність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні умисних насильницьких злочинів, один з яких є тяжким злочином проти власності, а у вчиненні іншого злочину за ч. 2 ст. 345 КК України він обвинувачується під час розгляду кримінального провадження в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області щодо іншого злочину проти життя особи. З 31.08.2016 року до 10.07.2018 року ОСОБА_7 знаходився у розшуку та кримінальне провадження було зупинене. Районний суд взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, та врахував, що доведені ризики, які існували при обранні запобіжного заходу, не знизились та не відпали, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безпідставним. Жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений, ризики, зазначені в ухвалі суду, не обґрунтовані та не мають належного підтвердження.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_7 ; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначивши, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою було продовжено законно і обґрунтовано; дослідивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345КК України, один з яких у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, районний суд виконав вимоги ст. ст. 199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Крім того, апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленого на даній стадії судового розгляду обвинувачення ОСОБА_7 , а також існування ризиків, того, що обвинувачений у вчиненні тяжкого злочину, також переховувався від суду та слідства, в результаті чого знаходився в розшуку, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого злочину, може продовжити переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків в кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення районного суду про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

При розгляді апеляційної скарги обвинуваченого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при подальшому розгляді кримінального провадження та прийнятті остаточного рішення за результатами судового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, районний суд обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого та існуючі ризики, які не зменшилися.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як районним судом, так і судом апеляційної інстанції, встановлено не було.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України та з урахуванням наявності на даній стадії судового розгляду обґрунтованого обвинувачення у скоєнні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.345 КК України, необхідністю продовження судового розгляду та запобігання ризикам можливого переховування обвинуваченого від суду у районного суду існували підстави для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.11.2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000793 від 30.08.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4