Справа № 441/1389/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/306/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження №441/1389/19 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Ліван, громадянина Лівану, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України на сім років шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу фактичного затримання - з 05 червня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Вирішені питання заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 05 червня 2019 року близько 11 год., перебуваючи на подвір`ї Мшанської амбулаторії ЗПСМ КНП «Городоцький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Городоцької районної ради, що за адресою: вул.Івасюка, 22, с.Мшана,Городоцький район, Львівська область, під час раптового конфлікту з потерпілим ОСОБА_11 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті останнього, наніс ОСОБА_11 один удар ножем по шиї з лівого боку, спричинивши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці шиї зліва з пошкодженням магістральних судин і органів шиї (глотки) та розвитком гострої крововтрати, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя як в момент заподіяння, так і в своєму подальшому клінічному перебігу. ОСОБА_7 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, залишив місце події, однак злочин не був закінчений з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_11 своєчасно була надана кваліфікована медична допомога.
В апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_7 просить справу передати на новий розгляд до Городоцького районного суду Львівської області. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: пред`явлене йому обвинувачення є сфабрикованим, судом не враховано його показання, надані в поліції та судовому засіданні 10.12.2019. Жоден із свідків в судовому засіданні не вказав про вчинення ним злочину, а свідок ОСОБА_12 змінила свої показання. У вироку суду зазначено показання ОСОБА_13 , які вона не надавала ні в суді 04.11.2019, ні в поліції 05.06.2019. ОСОБА_11 вдарив його по голові цеглою, біг за ним та намагався вбити, його засуджено незаконно, всі свідки підтверджують його слова.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що свої клопотання про заміну адвоката ОСОБА_8 іншим захисником не підтримує; бажає, щоб його інтереси надалі захищав адвокат ОСОБА_8 і щоб апеляційний суд розглядав лише його (обвинуваченого) апеляційну скаргу. Надав згоду на відмову захисника ОСОБА_8 від поданої останнім апеляційної скарги.
Свою апеляційну скаргу ОСОБА_7 підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, та пояснив, що ОСОБА_11 біг за ним з цеглою, він ( ОСОБА_7 ) махнув перед ним ножем, щоб налякати, а потерпілий сам наскочив на ніж. Просить вирок скасувати й справу повернути на новий судовий розгляд.
Захисник ОСОБА_8 за згодою обвинуваченого ОСОБА_7 відмовився від поданої ним апеляційної скарги; апеляційну скаргу обвинуваченого підтримав, просить її задоволити.

При цьому зазначив, що суд першої інстанції безпідставно визнав допустимим доказом висновок експерта № 59/2019 від 25.07.2019, оскільки експертиза проводилася по медичних документах, а не живій особі, до висновку експерта не долучені таблиці та фотографії із зображенням тілесних ушкоджень.

Прокурор ОСОБА_9 апеляційну скаргу заперечила, просить вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. Апеляційний суд переглядає вирок у межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку із розкриттям їх змісту, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , судово-медичного експерта ОСОБА_16 , який підтримав висновки проведених ним експертиз, протоколом огляду місця події від 05.06.2019, висновками судово-медичного експерта № 59/2019 від 25.07.2019, № 54/2019 від 05.07.2019, протоколами проведення слідчого експерименту від 04.07.2019, 24.07.2019, висновками експерта-імунолога № 869/2019-ім від 10.07.2019, № 833/2019-ім від 18.06.2019, № 834/2019-ім від 18.06.2019, № 854/2019-ім від 10.07.2019, висновком експерта-цитолога № 161/2019ц від 18.06.2019, речовими доказами.
Суд першої інстанції, обґрунтовуючи викладені у вироку висновки, покликався на безпосередньо досліджені ним у судовому засіданні докази, дав їм оцінку як належним і допустимим доказам і які в своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину.
Кримінально протиправні дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, й неправильного застосуваннякримінального закону допущено не було.
Відповідно до ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Те, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав настання смерті потерпілого і бажавцього (тобто діяв з прямим умислом), свідчать спосіб та знаряддя злочину, характер та локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого, механізм їх заподіяння, поведінка обвинуваченого, який у ході конфлікту наніс потерпілому удар ножем в життєво-важливий орган шию та спричинив рану в ділянці шиї зліва з пошкодженням магістральних судин і органівшиї (глотки) та розвитком гострої крововтрати, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя як в момент заподіяння, так і в своєму подальшому клінічному перебігу, що призвело б до смерті потерпілого, якби останньому не було вчасно надано медичну допомогу.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_11 намагався його вбити, тому він ( ОСОБА_7 ) витягнув ніж і махнув ним перед потерпілим, щоб налякати останнього, а потерпілий сам наскочив на ніж, колегія суддів до уваги не бере як такі, що не відповідають фактичним обставинам провадження.
У вироку такі показання ОСОБА_7 оцінені судом як надумані, дані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки спростовуються іншими дослідженими судом доказами, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що обвинувачений підбіг до потерпілого та наніс йому різкий удар ножем в шию вже після того, як останній відійшов від ОСОБА_7 на кілька метрів; показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що, коли учасники конфлікту відійшли на відстань приблизно 3-5 м один від одного, ОСОБА_7 , тримаючи в руках ніж, раптово підбіг до ОСОБА_11 , після чого потерпілий тримався долонею за шию, з якої текла кров.
Допитаний в суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_16 підтримав висновки проведених ним експертиз та показав, що під час проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_11 в останнього було виявлено два рубці та колото-різана рана шиї. Якщо потерпілому вчасно не було б надано медичну допомогу, то він би помер, оскільки шия є життєво-важливим органом. Крім того, він був залучений як спеціаліст під час проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_7 , й механізм нанесення удару, зазначений обвинуваченим під час слідчої дії, не відповідає медичним документам, оскільки при такому механізмі в потерпілого були б поверхневі пошкодження шкіри, а не колото-різана рана.
Оцінюючи показання свідків, суд у вироку зазначив, що не вбачає підстав для визнання показань свідків недостовірними, оскільки вони є логічними та послідовними, узгоджуються між собою, а також дані під присягою з попередженням свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання. Допитані свідки та обвинувачений у неприязних відносинах не перебували.
Колегія суддів погоджується з наведеною у вироку оцінкою доказів.
Доводи апелянта про те, що жоден із свідків в судовому засіданні не вказав про вчинення ним злочину, свідок ОСОБА_12 змінила свої показання, а у вироку зазначено показання свідка ОСОБА_13 , які вона не давала, не відповідають матеріалам кримінального провадження і колегія суддів їх до уваги не бере.
Технічними записами судових засідань підтверджується відповідність викладених у вироку показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 тим показанням, які свідки давали в судових засіданнях суду першої інстанції.
Доводи захисника ОСОБА_8 про недопустимість доказу висновку судово-медичної експертизи №59/23019 від 25.07.2019 потерпілого ОСОБА_11 є безпідставними й колегія суддів їх до уваги не бере.

Відповідно до ч.3 ст. 101 КПК України висновок експерта повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

З висновку судово-медичної експертизи №59/23019 від 25.07.2019 вбачається, що

експертом ОСОБА_16 був оглянутий потерпілий ОСОБА_11 ;

при огляді в останнього виявлено на передньо-боковій ділянці зліва два паралельних вертикальних рубці, довжиною 13,3 см та 5,2 см, нижче рівня шкіри, щільнуваті на дотик; на передній поверхні шиї в нижній третині є пов`язка на пластирі, яка не знімалася; інших ушкоджень не представлено;

експертом ОСОБА_16 було досліджено медичну карту стаціонарного хворого № 3057 Городоцької ЦРЛ та зроблено підсумки: «Згідно з представленими медичними документами у ОСОБА_11 виявлено: рану в ділянці шиї зліва з пошкодженням магістральних судин і органів шиї (глотки) та розвитком гострої крововтрати, могла виникнути 05 червня 2019 р. Дане ушкодження утворилося від контакту з гострим предметом, яке, враховуючи дані медичних документів («колото-різана» рана та «раневий канал спереду дозаду, зліва направо, знизу догори»), могло утворитися від дії вістря та леза ножа, який діяв зліва направо, спереду дозаду, знизу догори. Раневий канал проникає в тканини та органи шиї (глотки), що може свідчити про колото-різаний характер ушкодження. Перелічені ушкодження мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя як в момент заподіяння, так і в своєму подальшому клінічному перебігу. Судово-медичних даних про утворення даних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту немає (т.1 а.с.159-160).

Відповідно до п.4 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України № 6 від 17.01.1995, допускається проведення судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо).
Зважаючи, що подія злочину мала місце 05 червня 2019 року, а судово-медична експертиза почата 22 липня 2019 року, проведення експертизи з оглядом потерпілого та за медичними документами було виправданим і таким, що відповідає встановленим Правилам.
Висновок про відсутність підстав для визнання недопустимими доказами висновку експерта № 59/2019 від 25.07.2019 та показань судово-медичного експерта ОСОБА_16 зроблений судом першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 87, 94 КПК України та є правильним.
Доводи апелянта про те, що пред`явлене обвинувачення сфабриковане, а засудження його незаконне, є голослівними.
Судом першої інстанції на підставі наявних у кримінальному провадженні доказів достовірно встановлено, що ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на умисне вбивство.
На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд, виходячи з принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, призначив обвинуваченому покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.
Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 покарання у вигляд іпозбавлення волі, яке належит ьвідбувати реально, й своє рішення мотивував у вироку. Призначене ОСОБА_7 покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, при судовому розгляді в суді першої інстанції допущено не було.
Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не містить правових підстав для зміни чи скасування вироку, й колегія суддів визнає її необґрунтованою.
Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 28 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_17 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4