ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка, Козельщинського району, Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого ДП «Ферротранс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
В березні місяці 2020 року (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого законом порядку завірення та використання офіційних документів, порядку документального підтвердження фактів, що мають юридичне значення, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, що є офіційним документом, який надає право на керування транспортними засобами відповідних категорій і видається в установленому законом порядку територіальними Центрами надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, придбав за 5000 гривень, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, посвідчення водія категорії «А», «В», «С», серії КВЕ, серійний номер НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , та надалі використовував завідомо підроблене посвідчення водія у власних цілях.
30.04.2020 об 00 год. 20 хв. по вулиці Конституції в м. Горішні Плавні, поблизу будинку №18, працівниками ГРПП ВП № 2 КВП ГУНП в Полтавській області, був зупинений легковий автомобіль марки «Опель», моделі «Омега», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , та під час перевірки документів останній пред`явив вказане водійське посвідчення, достовірно знаючи, що воно є підробленим.
Згідно висновку судово-технічної експертизи документів Полтавського НДЕКЦ № 1021 від 05.05.2020, бланк наданого на дослідження посвідчення водія серії та номеру: НОМЕР_3 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «КВЕ №235473 Зам. 20-3256 РС Ukraina 01.2020», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу. У наданому на дослідження посвідченні: реквізитні дані, захисна сітка, мікродрук, прізвище ім`я по батькові власника, підпис власника, номер посвідчення (зі зворотної сторони в нижньому лівому куті), типографські дані, нанесені термосублімаційним способом із використанням термосублімаційного принтеру; зображення внесені на бланк (дата і місце народження, дата видачі, дата закінчення строку дії, установи, яка видала посвідчення, серія і номер посвідчення (на лицевій стороні), інформація про відкриті категорії, на бланк документа нанесені термодруком за допомогою термопринтера.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час через мережу Інтернет придбав посвідчення водія на своє ім`я з відкритими категоріями А, В, С. та використовував підроблене посвідчення , яке було вилучено працівниками поліції 30.04.2020. Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом використання завідомо підробленого документу.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та його захисника, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 . Його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.358 КК України, так як він вчинив умисні дії, що виразились у використанні завідомо підробленого документу.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштований, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не одружений.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Інших обставин, які б обтяжували або пом`якшували покарання, судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.4 ст.358 КК України.
Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.
Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність у нього негативних характеристик та негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення, наявність у нього законного джерела доходу та те, що він вперше вчинив злочин середньої тяжкості, суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу мінімальним розміром, передбаченим санкцією ч.4 ст.358 КК України.
Тільки таке реальне покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, відповідно до вимог ст.124 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 1144,15 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, представнику потерпілої особи роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження, обвинуваченим, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1