Справа № 496/384/20
Провадження № 1-кс/496/138/20
У Х В А Л А

28 січня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 27.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , та перебував під керуванням ОСОБА_5 . При цьому посилається на те, що 27.01.2020 року до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від інспектора патрульної поліції про те, що в ході візуального огляду зупиненого автомобілю марки ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , на а/д Одеса -Рені в с. Розселенець, в салоні виявлено речовину рослинного походження схожу на канабіс приблизною вагою 10 гр., а також пристрій для вживання наркотичних засобів.(ЄО-758) Даний факт був зареєстрований в ЖЄО Біляївського ВП №758 від 27.01.2020 року та відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 27.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України 27.01.2020 року з метою збереження речових доказів у вчиненому кримінальному правопорушенні, слідчим на місці було прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку в автомобілі марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 . Під час проведення невідкладного обшуку було виявлено та вилучено паперовий згорток в якому знаходиться речовина рослинного походження сіро - зеленого кольору за зовнішніми ознаками схожа на канабіс приблизною вагою 10 гр., металевий наперсток на якому присутні сліди горіння речовини рослинного походження, автомобіль марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання №8, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Тираспільське шоссе, 30/1. Автомобіль марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 . Автомобіль марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, для запобігання можливості пошкодження, втрати, знищення вилученого, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, з метою збереження речових доказів, для ідентифікації особи, що скоїла злочин або може бути причетна до його скоєння злочину, необхідно накласти арешт на вилучений автомобіль, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з клопотанням.
ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заву в якій просив розглянути клопотання про арешт майна без його участі, заперечував щодо накладення арешту на автомобіль.
Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цьогоКодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За фабулою з витягу кримінального провадження відомості внесені за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, предметом якого є наркотичні засоби. Суду не доведено наявність обґрунтованої необхідності накладення арешту на вилучені в ході обшуку 27.01.2020 року автомобіль марки ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки у клопотанні слідчий лише формально вказує те, що вилучений автомобіль є речовим доказом, при цьому слідчим не зазначено за яким саме критерієм, передбаченим ст. 98 КПК України, ним зроблено такий висновок, а тому сама лише констатація факту, що вказане майно має значення речових доказів не є достатнім мотивом для висновку, що вони підтверджують відповідні факти та обставини, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.
Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.
В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна суд вважає необґрунтованими, а правові підстави для його застосування недоведеними, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого.
Згідно п.3 ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
У відповідності до ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1