Справа № 615/1165/19
Провадження № 1-кп/615/16/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000057 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високопілля Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, з повною середньою освітою, що працює трактористом-машиністом в СФГ «ВЕЛБ», раніше не засуджений, що зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

20 лютого 2019 року близько 20 години 40 хвилин ОСОБА_4 знаходячись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , маючи неприязливе, негативне ставлення до раніше знайомого ОСОБА_7 , бажаючи спричинити йому тілесні ушкодження, підійшов до останнього і раптово наніс йому один прямий удар лобною частиною своєї голови в область лобної частини голови ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_7 від удару зробив крок назад, а ОСОБА_4 продовжуючи протиправні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень завдав потерпілому ще один удар лобної частини голови спрямований в лобну частину голови потерпілого. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_7 впав на спину, а ОСОБА_4 припинив свої злочинні дії. Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я у вигляді синця та вдавленого перелому лобної кістки (з ушкодження передньої стінки лобної пазухи), а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді закритого перелому кісток носу та синців в навколоочних ділянках з обох боків.

В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винуватим частково та погодився давати пояснення після дослідження усіх доказів.
ОСОБА_4 не заперечив час та місце спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та пояснив, що ОСОБА_7 станом на 20.02.2019 року знав поверхнево, будь-яких тісних стосунків з ним не підтримував. На передодні цієї дати, як пояснив ОСОБА_4 , він дізнався, що ОСОБА_7 брудно чіпляється до дівчини з якою зустрічається сам ОСОБА_4 , а також нав`язує їй переписку в соціальній мережі. За твердженням обвинуваченого, це його обурило і він попередив ОСОБА_9 , щоб він не чіплявся до його дівчини, але той продовжив нав`язуватись їй. 20.02.2019 року, ввечері, ОСОБА_4 їхав на автомобілі в с. Високопілля та випадково зустрів ОСОБА_7 . Вийшовши із автомобіля, він підійшов до ОСОБА_7 , протягнув руку та своєю головою наніс удар в передню частину голови ОСОБА_7 . Той трохи відступив та, як йому здалося, хотів чинити якісь дії у відповідь. Але ОСОБА_4 на випередження наніс ще один удар головою в передню частину голови ОСОБА_7 . Після того, як ОСОБА_9 впав на сніг, ОСОБА_10 звернувся до нього із словами: « ОСОБА_11 тебе просив не чіпати мою дівчину?», після чого конфлікт було вичерпано. Пасічник підвівся та пішов зі своїм другом.

Обвинувачений пояснив, що не згоден із обвинуваченням в частині оцінки отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень як середньої тяжкості, вважає їх легкими.

Разом з тим, ОСОБА_4 вибачився перед потерпілим та висловив жаль з приводу того, що відбулось.

Не дивлячись на часткове визнання винуватості ОСОБА_4 , обвинувачення та кваліфікація дій ОСОБА_12 знайшли своє підтвердження за результатами дослідження доказів як окремо, так і в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що опинився 20.02.2019 року біля будинку АДРЕСА_2 не випадково. Туди його запросив друг ОСОБА_4 ОСОБА_13 з яким ОСОБА_7 напередодні зустрівся в громадському транспорті. Ще раз домовившись телефоном ОСОБА_7 зі своїм другом ОСОБА_14 , підійшов до будинку АДРЕСА_2 де зустрівся із ОСОБА_13 та протягом декількох хвилин спілкувався з ним на різні теми. Згодом до цього місця під`їхав «ВАЗ 2109» з нього вийшов ОСОБА_4 , який став з усіма вітатись, підійшов до нього, простягнув йому руку, потягнув на себе та ударив сильно та раптово своєю головою в область лоба. Від удару, як пояснив ОСОБА_7 , його похитнуло назад на сніжний сугроб, а ОСОБА_4 тримав його за обидві руки. Розвівши руки в сторони, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 ще один удар головою, спрямований в те саме місце. Вже після другого удару, як пояснив ОСОБА_7 він впав на спину на сніжний сугроб. Після цього, ОСОБА_4 поїхав собі, а ОСОБА_7 підвівся та зателефонував брату. Той, забрав його до себе додому, де вони оглянули ушкодження. Оскільки, як пояснив ОСОБА_7 , він почувався дуже погано, він звернувся до Краснокутської районної лікарні, де лікарями було прийняте рішення, негайно перевезти його в обласну клінічну лікарню. Згодом в обласну лікарню приїхала мати ОСОБА_4 та стала схиляти ОСОБА_7 не звертатись із заявою до поліції та покинути лікарню. За словами матері Москвяка, вона, нібито, це узгодила із матір`ю ОСОБА_7 . Проте, як це з`ясувалось, це не відповідало дійсності.

Потерпілий пояснив, що внаслідок дій ОСОБА_4 , він до цього часу почувається погано, відчуває болі, втратив здатність відчувати запахи, потребує продовження лікування.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що є двоюрідним братом ОСОБА_7 та підтримує з ним дружні стосунки. 20.02.2019 року, ввечері йому зателефонував ОСОБА_7 та попрохав про допомогу. ОСОБА_7 розповідав, що його ударив ОСОБА_4 . Побачивши на лобі ОСОБА_7 вм`ятину, він його повіз до лікарні в населений пункт Краснокутськ. По приїзду до лікарні, ОСОБА_7 зробили рентген знімок голови. Побачивши результати знімків, лікарі сказали негайно їхати до лікарні в м. Харків.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 21.02.2019 року, останній прохає органи поліції прийняти міри до ОСОБА_16 , мешканця селища Водяне Краснокутського району, який 20.02.2019 року о 21:00 годині в с. Високопілля двічі вдарив головою в лобну частину його голови, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

В судовому засіданні потерпілий пояснив, що припустився в заяві помилки у прізвищі обвинуваченого, оскільки не дуже добре його знає.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_14 в присутності законного представника та психолога пояснив, що 20.02.2019 року, ввечері, разом з ОСОБА_7 перебував біля будинку №15 по вул. Кооперативній в с. Високопілля, де вони зустріли ОСОБА_13 та певний час з ним спілкувались. Згодом до цього місця під`їхав червоний автомобіль «ВАЗ 2109», з нього вийшов ОСОБА_4 та почав з усіма вітатись. Коли ОСОБА_4 вітався за руку з ОСОБА_7 , він потягнув його і вдарив головою в обличчя. ОСОБА_13 , який перебував поруч, побачивши, що ОСОБА_14 якось хоче допомоги ОСОБА_7 , зреагував та сказав: «Не втручайся». ОСОБА_4 вдарив ще раз головою в обличчя і той впав, а ОСОБА_10 продовжив бити його ногами кажучи, щоб він не чіпав його дівчину.

Неповнолітній свідок ОСОБА_17 також допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника та психолога пояснив, що 20.02.2019 року, ввечері, його підвозив додому на власному автомобілі, раніше знайомий ОСОБА_4 . На автомобілі вони під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 вийшов із автомобіля, підійшов до групи хлопців, серед яких був ОСОБА_7 та наніс йому удар головою в обличчя. Будь-яких інших дій, як пояснив свідок, з боку Москвяка він не бачив, оскільки знаходився трохи подалі біля автомобіля. Причин поведінки ОСОБА_4 свідок пояснити не зміг, посилаючись на відсутність у нього будь-якої інформації з цього приводу.

В судовому засіданні дослідженні протоколи проведення слідчих експериментів з ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 .

Судом також дослідженні відеозаписи приєднанні до зазначених протоколів.

Надані свідком ОСОБА_14 , обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 відомості в цілому не суперечать поясненням наданими ними в судовому засіданні в частині обставин отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень

Згідно протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 13.03.2019 року та від 07.05.2019 року, із КНП Краснокутської районної ради «Краснокутська центральна районна лікарня» та КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» на підставі ухвал слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 11.03.2019 року та від 02.05.2019 року були вилучені медичні картки хворого та рентген-знімки на ім`я ОСОБА_7 .

Ці документи стали предметом дослідження судово-медичних експертів.

Під час досудового слідства були призначені та проведені судово-медичні експертизи за результатами яких експерти дійшли до різних висновків, щодо ступеня тяжкості отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Так, у висновку судово-медичної експертизи №12-14/25-Важ/19 від 23.05.2019 року зазначено, що: "згідно наданої медичної документації та консультативних висновків лікарів спеціалістів, у ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: травма лобної ділянки у вигляді синця (гематоми) в лобній ділянці та вдавлений перелом передньої та задньої стінок лобної кістки; закрита травма носа у вигляді перелому носових кісток з формуванням синця в навколоочних ділянках справа та зліва. Зазначені тілесні ушкодження утворились за механізмом удару від локальної дії тупого твердого предмету (предметів), з місцем прикладання сили, що травмувала лобну ділянку та ділянку носа в напрямку переважно спереду назад, відносно площин тіла постраждалого. Враховуючи анатомічну локалізацію зазначених тілесних ушкоджень, можна вважати, що вони могли утворитися й від одного ударного впливу. За наявними судово-медичними даними, достеменно визначити індивідуальні властивості поверхні предмета, що контактувала з обличчям постраждалого, не представляється можливим. Враховуючи характер переломів кісток черепа та відсутність рентгенологічних ознак їх консолідації (зрощення) за даними рентгенограми черепа від 20.02.2019 року, можна вважати, що травма голови у ОСОБА_7 могла утворитись при події 20.02.2019 року. Згідно наданої медичної документації медичної карти стаціонарного хворого Краснокутська ЦРЛ на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 №533, Ro-графія голови від 20.02.2019 року та консультативного висновку лікаря спеціаліста був встановлений діагноз: осколковий перелом передньої стінки лівої лобної пазухи зі зміщенням осколків до середини. При подальшому дослідженні та дообстеженні: CD-диск спіральної комп`ютерної томографії придаткових пазух носа №50555 від 26.02.2019 року, CD-диск спіральної комп`ютерної томографії придаткових пазух носа №11498 від 25.03.2019 року був встановлений діагноз: осколковий перелом передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи. За ступенем тяжкості, тілесні ушкодження у ОСОБА_7 визначаються як:
синець (гематома) в лобній ділянці та вдавлений перелом передньої та задньої стінок лобної кістки відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя, згідно (п.п.2.1.1. «а», 2.1.3. «а», «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року);
закрита травма носа у вигляді перелому носових кісток з формуванням синця в навколоочних ділянках справа та зліва відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ть днів, але не більше як 3 тижні (21 день), згідно (п.п.2.3.1. «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року)...;
показання потерпілого ОСОБА_7 дані в ході проведення допиту та слідчого експерименту в цілому не суперечать зафіксованим у медичний документації тілесним ушкодженням та могли утворитись при обставинах, за механізмом та у строк, що вказані в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 від 04.03.2019 року та в протоколі проведення слідчого експерименту від 12.03.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_7 ;
показання свідка ОСОБА_17 дані під час допиту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним, в частині механізму утворення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_7 та могли утворитись при обставинах, які вказані в протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 12.03.2019 року;
показання свідка ОСОБА_14 дані під час допиту та проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним, в частині механізму утворення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_7 та могли утворитись при обставинах, які вказані в протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 12.03.2019 року та у протоколі проведення слідчого експерименту за участю останнього від 15.03.2019 року;
показання свідка ОСОБА_13 дані під час допиту та проведення слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним, в частині механізму утворення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_7 та могли утворитись при обставинах, які вказані в протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 15.03.2019 року та у протоколі проведення слідчого експерименту за участю останнього від 15.03.2019 року" (т.1., а.с.215-218).

Відповідно до висновку повторної судово-медичної експертизи №09-688/2019 від 20.06.2019 року, "на підставі даних повторної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження з урахуванням даних із наданої медичної документації, результатів консультативного дослідження лікаря-рентгенолога і лікаря-нейрохірурга, у ОСОБА_7 мали місце наступні тілесні ушкодження: вдавлений перелом передньої стінки лобної пазухи, перелом кісток носу, з наявністю підшкірної гематоми (синця) у лобній ділянці та періорбітальних гематом (синців у навколоочних ділянках). Дані ушкодження утворились внаслідок безпосередньої (локальної) ударної дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою поверхнею контакту, при цьому індивідуальні особливості діючої поверхні якого (яких) не відобразились, та могли утворитись у строк вказаний в ухвалі, тобто 20.02.2019 року. Вказані у медичній документації ушкодження задньої стінки лобної пазухи не знаходить свого підтвердження як рентгенологічно (згідно консультативного висновку лікаря-рентгенолога цілісність задньої стінки лобної пазухи не порушена, а мається лише вертикальна анатомічна борозна, яка імітує лінію перелому), так і клінічно, у зв`язку із відсутністю як неврологічних проявів (згідно консультативного висновку лікаря-нейрохірурга), так і морфологічних, відсутні, будь-які данні про наявність внутрішньо-черепних крововиливів, які зазвичай супроводжують перелом внутрішньої стінки зі сторони порожнини черепу, а також відсутність забою мозку, його оболонок, тощо. За таких підстав, вдавлений перелом передньої стінки лобної пазухи, перелом кісток носу, підшкірна гематома (синець) у лобній ділянці та пері орбітальні гематоми (синці у навколоочних ділянках) за ступенем тяжкості у сукупності враховуючи їх звичайний клінічний перебіг, належать до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів (21 день) (згідно п.п.2.3.1 «а», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).
Що стосується утворення тілесних ушкоджень «до» та «після» подій 20.02.2019 року, то об`єктивних судово-медичних даних, що дозволяли би відповісти на дане питання не встановлено;
будь-яких судово-медичних даних які б вказували на утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, як з прискоренням, так і без прискорення, не встановлено;
згідно наданої медичної документації будь-яких даних про захворювання або ушкодження кісток лицьового скелету до 20.02.2019 року не мається;
показання ОСОБА_4 , що викладені у «Протоколі допиту підозрюваного» від 13.05.2019 року та у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 24.05.2019 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення встановленого у ОСОБА_7 ушкоджень у лобній ділянці. Що стосується травми носу, то ОСОБА_4 взагалі не вказує на факт травматизації даної ділянки обличчя ОСОБА_7 ...;
показання ОСОБА_7 , що викладені у «Протоколі допиту потерпілого» від 04.03.2019 року та у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 12.03.2019 року в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлення у нього тілесних ушкоджень;
показання свідка ОСОБА_17 , що викладені у «Протоколі допиту малолітнього (неповнолітнього)» від 12.03.2019 року, не розкривають механізму утворення встановлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, у зв`язку із тим, що не може конкретно вказати анатомічну ділянку обличчя, яка піддавалась травматизації;
показання свідка ОСОБА_14 , що викладені у «Протоколі допиту малолітнього (неповнолітнього)» від 12.03.2019 року та у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 15.03.2019 року в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним у частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень;
показання свідка ОСОБА_13 , що викладені у «Протоколі допиту малолітнього (неповнолітнього)» від 12.03.2019 року та у «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 15.03.2019 року, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень" (т.1., а.с.208-213).

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №08-133/19 від 05.08.2019 року, "у зв`язку із подією 20.02.2019 року у ОСОБА_7 мали місце такі ушкодження: вдавлений перелом лобної кістки із пошкодженням передньої стінки лобної пазухи; перелом кісток носа; синці в лобній ділянці; синці в навколоочної ділянки з обох боків. Ці ушкодження виникли внаслідок дворазової ударної дії тупим предметом (предметами) з обмеженою поверхнею травмування. Встановити індивідуальні особливості поверхні, що травмувала, неможливо. Синець та вдавлений перелом лобної кістки (з ушкодженням передньої стінки лобної пазухи) у ОСОБА_7 , мають ознаки тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОЇ тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я п.п.2.2.1. «а», «в», 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, (зважаючи на характер ушкодження, його об`єм із виразними зовнішніми проявами у вигляді поверхневої деформації обличчя, загоєння такого ушкодження відбувається в терміни, що перевищують критерій, зумовлений п. 2.2.2. вказаних правил). Закритий перелом кісток носа та синців навколоочних ділянок з обох боків мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, відповідно до п.п. 2.3.1. «а», 2.3.2. «а», 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.
В наданій медичній документації не йдеться про будь-які захворювання ОСОБА_7 , а тим більше отриманні до 20.02.2019 року тілесні ушкодження в області лицьової частини голови;
матеріали справи не містять будь-яких підстав для судово-медичної оцінки можливості самостійного нанесення собі ОСОБА_7 наявних ушкоджень як за кількістю так і за локалізацією;
покази підозрюваного ОСОБА_4 , які викладені в протоколі допиту від 13.05.2019 року та у протоколі проведення слідчого експерименту від 24.05.2019 року відповідають судово-медичним даним щодо локалізації ушкоджень у ОСОБА_7 та кількості травматичних впливів;
покази ОСОБА_7 , які викладені в протоколі допиту від 04.03.2019 року та у протоколі проведення слідчого експерименту від 12.03.2019 року відповідають судово-медичним даним щодо локалізації ушкоджень у ОСОБА_7 та кількості травматичних впливів;
в показах допита свідка ОСОБА_14 від 12.03.2019 року та у протоколі проведення слідчого експерименту від 15.03.2019 року не відзеркалено механізм формування та локалізацію ушкодження носа у ОСОБА_7 ;
покази свідка ОСОБА_13 , які викладені у протоколі допиту від 15.03.2019 року та у протоколі проведення слідчого експерименту від 15.03.2019 року відповідають судово-медичним даним щодо локалізації ушкоджень у ОСОБА_7 та кількості травматичних впливів" (т.1, а.с.189-207).

Прокурор та потерпілий на обґрунтування обвинувачення посилаються саме на висновки комісійної судово-медичної експертизи №08-133/19 від 05.08.2019 року, що визначила ступінь тяжкості отриманих ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, як середній.

Сторона захисту не погодилась з висновками зазначеної експертизи вважаючи її такою, що має суттєві недоліки, що в свою чергу унеможливлює її прийняття судом як доказу.

Так, на думку захисника, експерти не зазначили у підсумках, за яких конкретних ознак вдавлений перелом задньої стінки лобної пазухи відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості і не вказали, в якій медичній літературі зазначено, що загоєння такого ушкодження відбувається в термін, що перевищує критерій, зумовлений п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», тобто більше 21-го дня. Хоча закритий перелом кісток носу, які являються тонкими, як і передня стінка лобної пазухи, загоюються в строк, що не перевищує 21-го дня і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що тягне за собою короткочасний розлад здоров`я. Не вказано за рахунок чого поверхнева деформація обличчя, при переломі передньої стінки лобної пазухи, являється ознакою, що подовжує загоєння цієї кістки і відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості. За наданою на експертизу медичною документацією, термін знаходження на лікуванні ОСОБА_7 був 9 діб, тобто не перевищував 21 день, що суперечить висновку експертів про тривалий розлад здоров`я у постраждалого.

Захисник зауважив, що при проведенні експертизи залучався консультант-рентгенолог ОСОБА_18 (без ініціалів) (на 35 аркуші експертизи є його консультативний висновок), але до складу комісії цей спеціаліст не був залучений і про кримінальну відповідальність не був попереджений. Його підписів не має, ані на титульному аркуші, ані на 35-37 аркушах експертизи. У вказаному висновку взагалі відсутні дані про його спеціальність, стаж роботи, лікувальний заклад в якому він працює, що ставить під сумнів про існування такого спеціаліста взагалі, і відповідно законності висновку експертизи вцілому. Зазначене, за думкою захисника, є порушенням вимог щодо правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи.
Входячи з позиції захисту, ані захисник, ані сам обвинувачений не заперечують наявність у потерпілого таких тілесних ушкоджень, як вдавлений перелом лобної кістки із пошкодженням передньої стінки лобної пазухи.

За змістом підсумків комісійної судово-медичної експертизи №08-133/19 від 05.08.2019 року, визначені як ушкодження середньої тяжкості.

Суд не погоджується з твердженням захисника про те, що визначення саме «середньої тяжкості» є недостатньо обґрунтованим, через те, що наявна медична документація, що супроводжувала лікування потерпілого, містить відомості про перебування потерпілого в медичному закладі в строк, який не перевищує 21 день.

На відміну від висновків судово-медичної експертизи №12-14/25-Важ/19 від 23.05.2019 року, а також повторної судово-медичної експертизи №09-688/2019 від 20.06.2019 року, комісійна судово-медична експертиза №08-133/19 від 05.08.2019 року проведена не одним спеціалістом, а комісією в складі декількох експертів.

Суд, приймає як належний та допустимий доказ саме комісійну судово-медичну експертизу не тільки через кількісний склад експертів, що її проводили та їх професійний рівень, а ще й тому, що висновки комісії експертів ґрунтуються на медичній документації.

Зокрема, експертами взято до уваги огляд від 27.02.2019 року доцента ОСОБА_19 , що міститься на листі 10 експертизи (т.1, а.с.204), де дослівно зазначено: «Загальний стан хворого наближається до задовільного, шоста доба після побутової травми, нанесення удару головою в середній відділ лобної ділянки, свідомість не втрачав. На момент огляду, визначається деформація в середньому відділі лобної ділянки у виді вм`ятини з діаметром 3-4 см… На СКТ ПНН простежується вдавлений перелом передньої та задньої стінки лобного синуса в центральній частині… На підставі наведеного, можна зробити висновок про множинні переломи передньої та задньої стінки лобного синуса. Враховуючи пошкодження задньої (мозкової) стінки лобного синуса, проведення репозиції на даний час недоцільно, проведення консервативної терапії. ».

Крім того, заперечення сторони захисту, щодо сумнівів в обґрунтованості експертизи не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки «тривалість лікування», на яку посилається захисник, як на обов`язковий елемент визначення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не є тотожним поняттю «тривалості загоєння».

Так, у підсумковій частині висновків комісійної судово-медичної експертизи №08-133/19 від 05.08.2019 року зазначено, що комісією кваліфікується синець та вдавлений перелом лобної кістки (з ушкодженням передньої стінки лобної пазухи), як такі, що мають ознаки тілесного ушкодження «зважаючи на характер ушкодження, його об`єм і з виразними зовнішніми проявами у вигляді поверхневої деформації обличчя, загоєння такого ушкодження відбувається в терміни, що перевищують критерій, зумовлений п. 2.2.2 вказаних Правил».

Не може бути прийнята до уваги і та обставина, що висновок не містить попередження консультанта-рентгенолога про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також повних даних консультанта.

Суд вважає, що консультант рентгенолог не є експертом та на нього не розповсюджується обов`язкова вимога ст. 70 КПК України, щодо попередження про кримінальну відповідальність.

Повні відомості про рентгенолога, його необхідний фах та досвід перевіряється самою комісією експертів під час вирішення питання про залучення консультанта.
Отже, суд вважає, що висновок комісійної судово-медичної експертизи, щодо наявності у ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень є цілком обґрунтованим.
Водночас, суд оцінює висновки судово-медичної експертизи №12-14/25-Важ/19 від 23.05.2019 року, а також повторної судово-медичної експертизи №09-688/2019 від 20.06.2019 року в частині визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень наявних у потерпілого як такі, що не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони протиріччать одна одній та виготовлені на відміну від комісійної експертизи експертами одноосібно.

В судовому засіданні також допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_13 допитаний в присутності законного представника та психолога пояснив, що підтримує з ОСОБА_23 дружні стосунки. ОСОБА_7 був ініціатором їх зустрічі 20.02.2019 року. Ввечері, до будинку підійшов ОСОБА_9 , де перебував сам ОСОБА_24 за місцем мешкання знайомої ОСОБА_25 . Коли вони розмовляли біля будинку, під`їхав ОСОБА_4 та під час вітання, наніс один удар головою ОСОБА_7 . Причиною такої поведінки ОСОБА_10 , ОСОБА_13 вважає те, що останній обурився поведінкою ОСОБА_9 , який не дивлячись на попередження, чіплявся до дівчини ОСОБА_4 .

ОСОБА_13 в своїх поясненням категорично спростував твердження потерпілого про те, що навмисно влаштував йому зустріч з ОСОБА_4 .

Допитана в якості свідка мати ОСОБА_4 - ОСОБА_22 в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені обвинуваченим та пояснила, що зі слів сина їй відомо, що відбувся конфлікт між ним та ОСОБА_7 , під час якого, її син, через стосунки з дівчиною, завдав удар ОСОБА_9 .

В судовому засіданні допитана в якості свідка мати ОСОБА_7 ОСОБА_21 пояснила, що її син отримав значні тілесні ушкодження від дій ОСОБА_4 . Через дії ОСОБА_4 , її син вимушений був лікуватись в лікарні та вдома, він відчував себе дуже погано, в тому числі на учбових заняттях. Болі в голові продовжують з`являтись і на зараз. Мати Москвяка хоч і розмовляла з нею, але будь-якої матеріальної допомоги не надавала, лише прохала не звертатись до поліції.

Неповнолітній свідок ОСОБА_20 допитана в присутності законного представника та психолога пояснила, що з 13 років зустрічається з ОСОБА_23 . Приблизно з початку літа 2018 року, ОСОБА_7 став проявляти до неї ознаки уваги у недоречний спосіб. Одного разу, він під`їхав на скутері, коли вона знаходилась на вулиці та став чіплятись до неї, хапаючи за різні частини тіла. Згодом, ОСОБА_7 вступив з нею в переписку в одній із соціальних мереж, висловлюючи брудні натяки. Про це, вона повідомила своєму хлопцю ОСОБА_4 , але батькам нічого не сказала. Згодом, ОСОБА_10 розповів, що зустрічав ОСОБА_9 та наніс йому удар.

Потерпілий категорично не погодився з поясненнями ОСОБА_20 .

Будь-які відомості, щодо протиправних чи аморальних дій стосовно ОСОБА_20 потерпілий категорично відкинув та заявив, що ніколи не мав, ані у власності, ані у користуванні скутер та надав суду на спростування пояснень ОСОБА_20 , аркуші із зображенням, нібито, скріншотов його листування з ОСОБА_20 зроблених з екрана його телефону.

Суд не приймає надані потерпілим скріншоти як належні та допустимі докази, оскільки законність їх отримання та достовірність їх змісту викликають сумніви.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, окрім іншого, є мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Суд погоджується з твердженням сторони обвинувачення про те, що мотивом вчинення кримінального правопорушення є особисте неприязливе ставлення обвинуваченого до потерпілого.

На користь цього твердження свідчить та обставина, що 20.02.2019 року, ввечері, обвинувачений ОСОБА_4 під`їхавши до місця, де перебували троє осіб, завдав удари без будь-яких попередніх розмов чи з`ясування відносин лише одному з них ОСОБА_7 .

В будь-якому випадку обставини, щодо мотиву вчинення кримінального правопорушення надані свідком ОСОБА_20 та обвинуваченим ОСОБА_4 , щодо, нібито, аморальних дій потерпілого стосовно неповнолітньої ОСОБА_20 , якщо і мали місце протиправних дій ОСОБА_4 не виправдовують і тим паче не можуть розглядатись як такі, що пом`якшують його покарання.

Суд також вважає доведеним обвинувачення в частині механізму завдання ОСОБА_4 ударів в область голови ОСОБА_7 , оскільки, крім свідків, спричинення ударів головою двічі, підтверджує і сам обвинувачений.

Такі обставини узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, зокрема з висновком комісійної судово-медичної експертизи №08-133/19 від 05.08.2019 року.

Разом з тим, суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого про те, що другий удар головою, відразу після першого ОСОБА_4 був нанесений з метою самозахисту, адже будь-яких об`єктивних даних про дії спрямовані на спротив з боку потерпілого, матеріали справи не містять.

Враховуючи доведеність обвинувачення, суд вважає вимоги сторони захисту, щодо необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого на спричинення легких тілесних ушкоджень такими, що не можуть бути задоволеними.

З цих же підстав, обвинувачений не підлягає виправданню, як на тому наполягає захисник.

Отже, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу винного.

При вивченні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше не засуджений, працює, не одружений, дітей не має, за місцем фактичного мешкання характеризується позитивно та проживає разом із батьками та сестрою. На час скоєння кримінального правопорушення був студентом.

ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра - не перебуває.

Обвинувальний акт містить твердження про обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Проте, в судовому засіданні ОСОБА_4 усвідомлюючи наслідки своїх дій, вину визнав не повністю, погодившись давати свідчення після дослідження усіх доказів, свої протиправні дії намагався обґрунтувати, нібито, аморальною поведінкою потерпілого.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 відповідно до матеріалів справи є очевидним, потерпілий прямо вказав на особу, що скоїла злочин, а тому вважати, що злочин потребував розкриття, - не має підстав.

Тож, суд не погоджується з твердженям про активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого.

Таким чином, обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання, відповідно до ст. ст. 66 та 67 КК України не вбачається.

Згідно змісту досудової доповіді складеної фахівцем Краснокутського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ризик повторного скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення є середнім, а тому виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб).

З огляду на наявність середнього ризику повторного скоєння ОСОБА_12 кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, відповідно до якого, останній вимагає стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 5 086 грн. 30 коп., пов`язану з витратами на лікування, а також компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 130 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений визнав позов частково в матеріальній його частини в розмірі 2 700 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. 00 коп.

Захисник заперечив проти визначеної позивачем суми матеріальної та моральної шкоди та пояснив, що певні витрати ОСОБА_7 на час лікування не були обов`язковими, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За думкою захисника, позивач не довів ступінь моральних страждань через необхідність прикладати додаткові зусилля для організації способу життя, а також не обґрунтував наявність моральної шкоди через зміни зовнішності в результаті тілесних ушкоджень.

Захисник також піддав сумніву звернення потерпілого до лікаря напередодні передачі обвинувального акту до суду.

Суд вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, а в частині стягнення компенсації за спричинену моральну шкоду підлягає задоволенню повністю.

Позивачем надані чеки на суму 4 557 грн. 15 коп., які відповідають лікарському призначенню.

Даний розмір складається із вирахування із загальної суми чеків 5 086 грн. 30 коп. вартості пакетів, що маються на чеках №37036 від 23.08.2019 року та №147673 від 21.02.2019 року на суму 3 грн. 15 коп., вартості іграшки авто-спорт на чеку №57926 від 05.03.2019 року на суму 26 грн. 00 коп. та благодійного внеску на суму 500 грн. 00 коп. в квитанції від 21.02.2019 року.

Отже, підлягає стягненню на користь позивача сума в розмірі 4 557 грн. 15 коп.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що витікає з ч. 1 ст. 23 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд вважає очевидним та неспростовним той факт, що ОСОБА_7 в момент спричинення ушкоджень та певний час після цього, відчував сильний фізичний біль, викликаний вдавленим переломом лобної кістки.

Безперечним є те, що отримавши ушкодження в присутності декількох осіб, ОСОБА_7 відчув приниження та був пригнічений цими обставинами і після подій 20.02.2019 року.

Потерпілий докладав додаткові зусилля для організації життя, адже вимушений був перебувати в лікарні з 21.02.2019 року по 01.03.2019 року, а згодом відвідувати лікаря амбулаторно, про що свідчить надана ним медична документація (т.1, а.с.32-33).

Насамкінець, та обставина, що в результаті дій обвинуваченого, форма обличчя ОСОБА_7 набула неприємних для нього змін, цілком підтверджується матеріалами судово-медичних досліджень.

Так, в огляді від 27.02.2019 року доцента ОСОБА_19 , що міститься на листі 10 експертизи (т.1, а.с.204), зазначено: «що у ОСОБА_7 мається деформація в середньому відділі лобної ділянки у виді вм`ятини з діаметром 3-4 см… На СКТ ПНН простежується вдавлений перелом передньої та задньої стінки лобного синуса в центральній частині… На підставі наведеного, можна зробити висновок про множинні переломи передньої та задньої стінки лобного синуса».

У висновку комісійної судово-медичної експертизи №08-133/19 від 05.08.2019 року зазначено, що у ОСОБА_7 мали місце такі ушкодження: вдавлений перелом лобної кістки із пошкодженням передньої стінки лобної пазухи; перелом кісток носа; синці в лобній ділянці; синці в навколоочної ділянки з обох боків. Зважаючи на характер ушкодження, його об`єм із виразними зовнішніми проявами у вигляді поверхневої деформації обличчя загоєння такого ушкодження відбувається в терміни, що перевищують критерій, зумовлений п. 2.2.2. вказаних правил...

За таких підстав, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 130 000 грн. 00 коп. є цілком розумним та справедливим, а тому цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Долю речових доказів, необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме: фотозображення ОСОБА_7 , надалі зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Медичні картки, рентген знімки та CD-R диски, які були вилучені під час тимчасових доступів, необхідно повернути володільцям, тобто медичним закладам КНП Краснокутської районної ради «Краснокутська центральна районна лікарня» та КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня».
Витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню - відсутні.
Термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту скінчився, питання про її продовження, учасниками ініційовано не було.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 100, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк покарання враховувати з моменту фактичного добровільного прибуття ОСОБА_4 до установи виконання покарань в порядку ст.ст. 57, 58 Кримінально-виконавчого кодексу України, а в разі відмови - з моменту фактичного затримання та доставки до установи.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в сумі 4 557 грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) компенсацію за спричинену моральну шкоду в сумі 130 000 грн. 00 коп.

Речові докази, а саме: фотозображення ОСОБА_7 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Медичні картки, рентген знімки та CD-R диски, які були вилучені під час тимчасових доступів, - повернути володільцям, тобто КНП Краснокутської районної ради «Краснокутська центральна районна лікарня» та КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня».

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1