УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/12270/19

Провадження №: 1-кс/755/1835/20

"13" квітня 2020 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у рамках судового провадження № 755/12270/19, що здійснюється за клопотанням сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022, установила :

ОСОБА_3 , як захисник підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся із заявою про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у рамках розгляду судового провадження № 755/12270/19, що здійснюється за клопотанням сторони обвинувачення у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 через наявність у нього обґрунтованих сумнівів щодо безсторонності вказаного судді, з огляду на порушення таємниці нарадчої кімнати.

Указаний відвід заявник заявив безпосередньо в судовому засіданні 10.04.2020 під час розгляду провадженню слідчим суддею.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлений відвід підтримав та додатково у письмовій заяві від 10.04.2020, яку подав в суді 13.04.2020, указав, що 10 квітня 2020 року слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , з порушенням територіальної підсудності, розглянуто клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 (справа № 755/12270/19).

За результатами вказаного клопотання слідчим суддею ОСОБА_4 , з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України, оголошено резулятивну частину ухвали. При цьому слідчим суддею ОСОБА_4 в ухвалі зазначено, що складання повного тексту судового рішення у вигляді зазначеної вище ухвали вимагає значного часу. Оголошення повного тексту ухвали від 10.04.2020 року призначено на 14 квітня 2020 року о 16.20 годин.

Оскільки резулютивна частина ухвали від 10.04.2020 року оголошена слідчим суддею ОСОБА_4 в той же день, а проголошення повного тексту ухвали призначено 14.04.2020 року, то весь цей час суддя, на думку заявника, має готувати текст ухвали з урахуванням встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів сторони обвинувачення та захисту, із зазначенням мотивів, з яких суд виходив при постановлених ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Всі ці дії слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 367, 370 КПК, як уважає заявник, має робити в нарадчій кімнаті, з дотриманням її таємниці, адже невиконання імперативних вимог ст. 367 КПК України щодо таємниці наради суддів, порушує таку засаду кримінального провадження, як законність, яка вимагає від суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України та інших актів законодавства.

Однак, ігноруючи зазначені вище вимоги чинного кримінального процесуального закону, слідча суддя ОСОБА_4 , яка до 14.04.2020 року, має в нарадчій кімнаті готувати повний текст ухвали від 10.04.2020, розпочала судовий розгляд іншого клопотання - про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000022.

Такі дії слідчого судді, на думку заявника, можуть призвести до незаконності постановлених нею ухвал як у справі щодо розгляду клопотання про продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні, так і у справі щодо розгляду клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000022, у зв`язку з чим такі дії слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 є обставинами, які викликають сумнів у її неупередженості.

Також, свої доводи заявник мотивує посиланням на судову практику щодо незаконності судових рішень, постановлених в період знаходження судді в нарадчій кімнаті до виготовлення повного тексту судового рішення у справах № 127/8831/14-к, № 726/776/17, № 366/1334/16-к, № 128/2812/16-к, № 183/5952/15 та рішенням ВРП від 06.11.2019 у справі № 2900/3дп/15-19.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлений відвід підтримав, просив задовольнити з підстав наведених його захисником.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти заявленого відводу, з огляду на відсутність для того передумов означених ст. 75 КПК.

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 будучи повідомленою про цей судовий розгляд, бажання приймати участь в ньому та надавати певні пояснення не виразила.

Відповідно вивчивши заяву заявника про відвід та дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку сторін, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене указує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, у ракурсі доданих до заяви про відвід доказів, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_4 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Щодо доводів заявника про порушення таємниці народної кімнати, то слід відмітити, що указане у разі його установленні є підставою, відповідно до ст. 409 КПК, для скасування судового рішення, та дане питання підлягає установленню судом апеляційної інстанції саме у справі, у якій, як указує захисник, власне мало місце допущення такого порушення.

У справі в якій заявлено даний відвід слідчий суддя на час заявлення такого відводу, згідно даних журналу судового засідання, до народної кімнати не видалялася, відповідно і не можливо указати, що саме в ній мали місце відповідне порушення.

Посилання на практику ВС та ВРП висловлену у справах указаних заявником у письмовій заяві від 10.04.2020 не є ревалентним, до обставин описаних у заяві про відвід, так як у наведених рішеннях, як судових, так і ВРП аналізувалися ситуації,у яких суддя видалившись до нарадчої кімнати для постановлення вироків приймали паралельно судові рішення у інших справах.

Так, ККС ВС в постанові від 4 грудня 2018 рок у справі № 366/1334/16-к указано про порушення таємниці нарадчої кімнати у розрізі того, що суддя, відповідно до журналу судових засідань, видалився до нарадчої кімнати під час перебування у ній по кримінальному провадженні розглянув справи про адміністративні правопорушення.

У справі № 127/8831/14-к ККС ВС в постанові від 10.04.2019 указав на тотожне порушення, з огляду на те, що суд, після заслуховування останнього слова обвинувачених, 29 вересня 2016 року вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішенння, яке проголосив після виходу з нарадчої кімнати 05 жовтня 2016 року, однак на підтвердження доводів касаційної скарги захисником було долучено до скарги копії восьми судових рішень з Єдиного державного реєстру в інших судових справах, ухвалених суддею, яка входила до складу суду, в період часу її перебування в нарадчій кімнаті.

В постанові від 30 травня 2019 року у справі № 726/776/17 Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що суддя під час перебування у нарадчій кімнаті ухвалив рішення від 14 травня 2018 року про видачу дублікату виконавчого листа.

Тобто, обставини окреслених ситуації ВС, які аналізувалися, не є тотожними до обставин справи, у якій заявлено даний відвід.

Також, слід відмітити, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК Українипостановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали, тобто у цій ситуації, ОП ККС ВС було констатовано факт самої можливості постановлення слідчим суддею судового рішення з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК Українишляхом оголошення його резолютивної частини, й із проголошенням повного тексту ухвали в інший день, а тому уважати такі дії слідчого судді в наведеній справі ознаками інших обставин, які указують на дійсність сумнівів у її безсторонності підстав немає.

Не встановлено і інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд справи вказаним суддею та викликали необхідність їх відводу.

Як і інформації, яка б указувала на те, що суддя ОСОБА_4 не є безсторонньою, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання заявника що суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

У ході цього розгляду, також не установлено з боку судді ОСОБА_4 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, суддя проаналізувавши матеріали судового провадження у порядку ст. 94 КПК України, не убачає передумов для відводу судді з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст. 75 указаного Кодексу.

Керуючись ст.ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України суддя постановила :

у задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у рамках судового провадження № 755/12270/19, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 12:30 год. 13.04.2020.

С у д д я : ОСОБА_1