Справа №333/4393/19
Провадження №1-кп/333/600/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів Комунарського районного суду м.Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжі, який офіційно не працевлаштований, має повну загальну освіту, не одружений, малолітніх та неповнолітній дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2020 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 05.04.2020 року. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я потерпілого. Обвинувачений не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, тобто не має стійких соціальних зв`язків. Крім цього, ОСОБА_6 тривалий час проживав на території Нідерландів (з трьохрічного віку до 2018 року), має закордонний паспорт, у зв`язку з чим, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_5 , заслухавши думку інших учасників процесу, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ч. 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається із змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Геращенко проти України» від 07.11.2013 р., пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових та процесуальних умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обгрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (також Рішення у справі «Буткевичюс проти Литви»).

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

З огляду на викладене, суд вважає, що обґрунтованість підозри відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , станом на час розгляду заявленого прокурором клопотання, підтверджується показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків, експерта та письмовими матеріалами, що досліджені судом.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та їх взаємозв`язок з можливими ризиками по справі.
Так, розглянувши доводи прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, судом прийнято до уваги, що ОСОБА_6 тривалий час проживав на території Нідерландів (з трьохрічного віку до 2018 року), має закордонний паспорт, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працевлаштований, тобто не мають стійких соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, прокурором доведено в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я потерпілого, колегія суддів вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.

У зв`язку з чим, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 діб задовольняється судом.

Керуючись ст.ст. 183, 331, 372 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

1. Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.
2. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжити строком на 60 діб - по 21.05.2020 року включно.
3. Копію ухвали направити учасникам судового провадження та начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
4. Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3