Справа № 215/1012/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Тернівський районний суду міста Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Кривому Розі клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кримінальним провадженням № 0002126 від 08.12.2018, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України , за ознаками незаконного придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, а також збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 20.02.2019 р. обвинуваченій ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.04.2019 р. включно, в подальшому вказаний запобіжний захід було продовжено.

23.03.2020 прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Так, існує ризик, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона ніде не працює та не має засобів для існування; ризик переховування від органів досудового розслідування та суду зважаючи на тяжкість покарання, в разі визнання її винуватою; ризик незаконного впливу на свідків.

Обвинувачена проти задоволення клопотання прокурора заперечує, надала письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, вказує на відсутність доказів щодо її винуватості в даному злочині, просить врахувати її вік та стан здоров`я, наявність у неї соціальних зв`язків, вона є єдиною донькою, наявність постійного місця мешкання разом із матір`ю та донькою, наявність постійного місця навчання в школі з вечірньою формою навчання, відсутність розміру збитків, завданих даним злочином, тому просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечує, вказує, що ризики, на які вказує прокурор відсутні. Клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу просить задовольнити, з обставин викладених у ньому.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченої заперечує, вказує, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Також, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 п. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення покарання, в разі визнання її винуватою, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також суд враховує наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинення іншого правопорушення, оскільки обвинувачена ніде не працює, не має засобів для існування та 28.11.2017 року до Тернівського районного суду було направлено інше кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 , за яким вона обвинувачується у вчиненні корисливого злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченої, яка ніде не працює, одружена, відносно своєї неповнолітньої доньки позбавлена батьківських прав, зареєстрована разом із матір`ю, але постійно не проживала , згідно пояснень сусідів, ОСОБА_4 повернулася мешкати до матері лише наприкінці грудня 2018 року, що зазначено в клопотанні наданому до суду 04.02.2020, навчається у 12 класі з вечірньою формою навчання КЗШ № 42, однак існування у останньої таких соціальних зв`язків, на думку суду не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначеним ст. 177 КПК України, тому на думку суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду, інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, а тому слід задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу.

Згідно довідки від 13.03.2020, обвинуваченій встановлено діагноз: Псевдо-аневризма стегнової артерії. Ін`єкційна наркоманія. Рекомендовано: обмеження фізичного навантаження. На 13.03.2020 стан ОСОБА_4 розцінюється, як задовільний, тому пояснення обвинуваченої з приводу погіршення в неї самопочуття, суд не може взяти до уваги .

На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченої щодо її особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - по 21 травня 2020 р. включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинувачену обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20.02.2019 року.
В задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: