КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 02 липня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «Українська будівельна реновація», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року,

за участю: представника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_6 , накладено арешт на

об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), який перебуває у власності ТОВ «Українська будівельна реновація» ();
Заборонено службовим особам ТОВ «Українська будівельна реновація» або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вказаним об`єктом нерухомості.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «Українська будівельна реновація» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що про розгляд справи та прийняте рішення, наявність кримінального провадження товариство взагалі не повідомлялось. Про накладення арешту стало відомо через півроку з відомостей з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалу слідчого судді від 13 січня 2020 року, якою накладено арешт, отримано 10 червня 2020 року, того ж дня подано апеляційну скаргу.
На думку апелянта, слідчим суддею не в повній мірі дотримано вимоги кримінального процесуального закону.

Зокрема, при постановлені ухвали не враховано відсутність правової підстави для арешту майна, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, невизначеність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Як зазначає апелянт, у клопотанні про арешт майна прокурор посилається на порушення службовими особами юридичних осіб норм Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», однак не зазначено, які саме норми порушено.

Також, не відповідає дійсності та є необґрунтованим твердження прокурора, що комплекс приміщень по вул. Кудрі,5 в м. Києві, який зазначається об`єктом протиправних дій, є державним майном.

ТОВ Українська будівельна реновація» є власником комплексу будівель (Ж, Р, С, М, Л, З, П, Н, К, И) і комплекс будівель (літ. Б, Д, А, В, Г), загальною площею 35426,10 кв. м., за адресою:місто Київ, вул. Івана Кудрі, 5, добросовісним набувачем нерухомого майна, його право власності зареєстровано відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відкрито володіє майном з часу придбання за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу і це право власності ніким не оскаржено.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання йому завчасно повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 31 жовтня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000334, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ПАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О Патона» (код ЄДРПОУ 05417733), діючи спільно із службовими особами ТОВ «Промислово-технологічний комплекс «Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), ТОВ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), ТОВ «Транснаціональна виробничо-фінансова група «Інтерагротек» () (ТОВ «НТК зварювального обладнання та технологій»), ТОВ «ВП «Інтерагротек» (код ЄДРПОУ 3411718), всупереч нормам Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», шахрайським шляхом заволоділи державним майном, а саме комплексом приміщень за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5.

11 січня 2020 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), який перебуває у власності ТОВ «Українська будівельна реновація» (), шляхом заборони службовим особам вказаного товариства або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вищевказаним об`єктом нерухомості.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року вказане клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Задовольняючи клопотання прокурора, внесеного в межах кримінального провадження № 0000334, про накладення арешту на
об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), який перебуває у власності ТОВ «Українська будівельна реновація» (), шляхом заборони службовим особам вказаного товариства або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вказаним об`єктом нерухомості, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих прокурором до клопотання матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме за фактом заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомості, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Івана Кудрі, 5.
Однак, всупереч доводам прокурора, які зазначені в клопотанні про арешт майна, комплекс приміщень загальною площею 35426,10 кв. м., який знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Івана Кудрі, 5, у 2002 році переданий Фондом державного майна України у приватну власність ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона», як внесок до статутного фонду, згідно з Наказом № 739 від 24 квітня 2002 року «Про участь Фонду державного майна України у Закритому акціонерному товаристві «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона». Відповідно до п.5.6. Установчого договору Статуту ЗАТ ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О.Патона» ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, яка діяла на час вчинення дій), всі майнові та грошові внески засновників, після їх передачі до статутного фонду є власністю заводу.
Окрім того, як вбачається з відповіді на адвокатський запит вих. № 265/13 від 09 червня 2020 року ПрАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О.Патона» повідомляє, що з моменту створення і по теперішній час у власності та користуванні заводу не перебувало жодного об`єкту державної власності.
Перехід права власності від Держави до ЗАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О. Патона» на майно відбувся на основі розпорядчого акту Фонду державного майна України, а не будь-яких дій службових осіб.
Правомірність права власності ЗАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» на нерухоме майно підтверджено і рішенням Господарського суду міста Києва від 26 травня 2009 року № 42/217.
У 2009 році ЗАТ «ДЗЗУ ІЕЗ ім. Є.О. Патона» законно на підставі рішення загальних зборів акціонерів передало свою приватну власність - нерухоме майно загальною площею 35426,10 кв. м., яке знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Івана Кудрі, 5, а ТОВ «ПТК «ЗСТ ІЕЗ ім. Є.О. Патона» прийняло його в якості внеску до свого статутного капіталу і стало його власником згідно ст. 115 ЦК України.
08 серпня 2016 року загальні збори акціонерів ПрАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» підтвердили власне рішення загальних зборів акціонерів, яке зафіксоване у протоколі № 11 від 25 червня 2009 року, про передачу комплексу будівель в місті Києві по вул. І. Кудрі, 5, як внесок до статутного капіталу ТОВ «ПТК «ЗСТ ІЕЗ ім. Є.О. Патона».
Надані до клопотання про арешт майна копії протоколів загальних зборів юридичних осіб, вказують на відповідність дій корпоративному законодавству.
Окрім того, рішення загальних зборів юридичних осіб є чинними і ніким не оспорювались, як і право власності на майно.
ТОВ Українська будівельна реновація» є власником комплексу будівель (Ж, Р, С, М, Л, З, П, Н, К, И) і комплекс будівель (літ. Б, Д, А, В, Г), загальною площею 35426,10 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , добросовісним набувачем нерухомого майна, його право власності зареєстровано відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відкрито володіє майном з часу придбання за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу і це право власності ніким не оскаржено.
Відповідно до витягу з ЄРДР кримінального провадження № 0000334, заяву, на підставі якої внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, подано гр. ОСОБА_7 .
Вказана особа не була акціонером ПрАТ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона» та не перебувала у трудових відносинах, а тому не може бути потерпілою особою. Окрім того, до клопотання не долучено заяву ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, а матеріали не містять жодних даних щодо заподіяння йому шкоди чи порушення будь-яких його прав.

Правомірність дій службових осіб ТОВ «Промислово-технологічний комплекс Зварювання та споріднені технології Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), ТОВ «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім. Е.О. Патона» (), ТОВ «Транснаціональна виробничо-фінансова група «Інтерагротек» () (TOB «НТК зварювального обладнання та технологій»), ТОВ «ВП «Інтерагротек» (код ЄДРПОУ 3411718), право власності на нерухоме майно загальною площею 35426,10 кв. м., за адресою: місто Київ, вулиця Івана Кудрі, 5, які досліджуються Слідчим відділом Печерського УП ГУ НП у м. Києві в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 уже було предметом кримінального провадження № 0001524 від 16 грудня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, досудове розслідування якого здійснювалося СУ ГУ МВС України в місті Києві, яке постановою прокуратури міста Києва від 13 липня 2015 року закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Окрім того, жодній посадові особі не повідомлено про підозру, відносно ТОВ «Українська будівельна реновація» не здійснювалось і не здійснюється кримінальне провадження, а товариство є добросовісним набувачем вказаного майна, що підтверджується документами долученими апелянтом.
Відтак, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено потреби досудового розслідування в арешті на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), який перебуває у власності ТОВ «Українська будівельна реновація», які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Зазначене майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність винесеної постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 від 19 грудня 2019 року про визнання такого майна речовим доказам.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для ТОВ «Українська будівельна реновація».

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), який перебуває у власності ТОВ «Українська будівельна реновація», підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «Українська будівельна реновація», - задовольнити.
Ухвалуслідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_6 , та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), який перебуває у власності ТОВ «Українська будівельна реновація» (), шляхом заборони службовим особам вказаного товариства або особам, які будуть діяти від їх імені або за їх дорученням (довіреністю), відчужувати, розпоряджатися вказаним об`єктом нерухомості, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотанняпрокурора Київської місцевої прокуратури № 6 міста Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), який перебуває у власності ТОВ «Українська будівельна реновація» ().
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3219/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_8