№ 336/7737/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 класів), неодруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей,

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений замах на таємне викрадення чужого майна за таких обставин.

В період часу з 16 години 30 хвилин до 16 години 57 хвилин 22 листопада 2019 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де він опинився шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти належні потерпілому ОСОБА_6 два прожектори LED Titanum 20 W 6000K 220V вартістю 134 грн. кожен, а також настільний електронний годинник-будильник А608 вартістю 94 грн., сховавши означені предмети під одяг, в який був вдягнений, проте довести злочинний намір до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, будучи затриманим співробітниками служби охорони на місці вчинення злочину.

Загальна вартість належних потерпілому предметів викрадення становить 362 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні замаху на таємне заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караних діянь.

Пояснив, що у вказаний в обвинуваченні час прогулювався без усякої мети містом. Під час відвідування магазину на ринку по вул. Бочарова в м. Запоріжжі вирішив вчинити крадіжку і поряд з тими предметами, вартість яких оплатив на касі, заволодів двома прожекторами та годинником, які не мав наміру оплачувати і хотів в подальшому використовувати за власною потребою. Проте співробітник служби охорони затримав його, а викрадене майно було повернуто на місце, де до того знаходилось.

У скоєнні злочину обвинувачений щиро розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого і щиро жалкує про те, що сталося.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за:

-ч. 2 ст. 15 і 1 ст. 185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, чиї судимості погашені, скоїв один епізод кримінально караного діяння середньої тяжкості.

Бере до уваги суд і спосіб вчинення зазначеної крадіжки, яка не поєднана із псуванням запорів, пошкодженням майна для досягнення мети доступу до майна, застосуванням спеціально призначених для цієї мети предметів, а вчинена хоча і на території іншого володіння, проте шляхом вільного доступу до матеріальних цінностей, тому не характеризується ознаками особливої зухвалості та свавілля.

Зазначена обставина знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, яке за формальними критеріями, як зазначено, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Відвернення шкоди через повернення майна потерпілому суд також враховує в якості пом`якшуючої обставини в силу ст. 66 КК України.

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, позитивні відомості про особу винного, який має постійне місце проживання, роботу, хоча й у відсутність офіційного працевлаштування, що свідчить про достатній рівень його соціалізації, дають суду підстави для призначення мінімального розміру самого м`якого покарання, що передбачене санкцією частини статті звинувачення, у виді штрафу в сумі, кратній п`ятдесяти неоподатковуваним мінімумам доходів громадян, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, а також захист права потерпілого через повернення викраденого майна в день вчинення замаху на заволодіння ним суд вважає за можливе також використати на користь міркувань про призначення обвинуваченому несуворого покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат в провадженні немає.

Доля речових доказів буде вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн.

Речові докази - два прожектори LED Titanum 20 W 6000K 220V, настільний електронний годинник-будильник А608, передані на зберігання потрепівлому ОСОБА_6 , - повернути йому за належністю.

Речовий доказ DVD-R диск з записом з камер спостереження торгового центру «Сьогодні Аврора», що знаходиться в матеріалах досудового розслідування, - зберігати з матеріалами досудового розслідування.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1