Справа № 524/9461/19
Провадження № 1-кп/524/166/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року. Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальні провадження, внесене до ЄРДР № 0004126 від 07.12.2019 року та № 0001106 від 01.04.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, інвалідом, учасником АТО, ООС не являється, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

?29.10.2018 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

?18.05.2020 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

06.12.2019 року приблизно в 17 год. 40 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку 6 по вул. Соборній в м. Кременчуці побачив в руках неповнолітнього ОСОБА_4 мобільний телефон і в нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним телефоном. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, висловлюючи на адресу неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 погрозу побиттям, яку останній сприймав як реальну, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy S-2 GT - НОМЕР_1 », вартістю 550 грн. З місця скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_6 зник, а викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.
Повторно, 31.03.2020 року приблизно в 1 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи з дозволу потерпілого ОСОБА_8 в кімнаті 1 секції 7 будинку АДРЕСА_2 , керуючись корисним мотивом умисно таємно викрав, належний потерпілому ОСОБА_8 , мобільний телефон «SIGMA X-STYLE 31 POWER», вартістю 473 грн.
Підсудний ОСОБА_6 , будучи допитаним по суті обвинувачення свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю та дав показання про те, що він дійсно 31.03.2020 року перебував у гостях у потерпілого ОСОБА_8 в кімнаті 1 секції 7 будинку АДРЕСА_2 та вживав спиртні напої разом з потерпілим. Скориставшись моментом, коли потерпілий за ним не спостерігав, обвинувачений ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон, що належав потерпілому.
По епізоду заволодіння мобільним телефоном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 підсудний ОСОБА_6 визнав свою вину частково та дав показання про те, що 06.12.2019 він дійсно у вечірній час на вул. Соборній помітив потерпілого якого знав, так як навчався з ним в одній школі та вирішив забрати у потерпілого мобільний телефон. Підсудний наздогнав потерпілого в дворі будинку АДРЕСА_3 та забрав мобільний телефон, при цьому насильство або погрози не застосовував, а забрав телефон під приводом зателефонувати.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, його вина повністю підтверджується такими доказами безпосередньо дослідженими та перевіреними судом в судовому засіданні.
Показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , який будучи допитаним у присутності свого законного представника ОСОБА_5 дав показання про те, що 06.12.2019 року він ішов додому зі школи іноземних мов по вул. Академіка Маслова в м. Кременчуці, дійшовши дворами до буд. 6 по вул. Соборній, де розташоване відділення Нової пошти, потерпілий почув, що його на прізвище гукнув обвинувачений ОСОБА_6 . Потерпілий знав прізвище обвинуваченого, оскільки навчався з ним в одній школі, але в різних класах. Обвинувачений ОСОБА_6 завів потерпілого за будинок і висловив вимогу віддати телефон та погрожував побити. Фактично фізичне насильство та побиття обвинувачений до потерпілого не застосовував, а лише висловлював погрози, які потерпілий сприймав як реальні. Потерпілий дійсно остерігався побиття з боку обвинуваченого, оскільки останній старший та вищий. Побоюючись побиття, потерпілий погодився віддати обвинуваченому телефон, після того, як видалить з нього деякі програми, але ОСОБА_6 не дочекавшись, вихопив з рук потерпілого телефон і пішов з місця події.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, з якого вбачається, що законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 06.12.2019 звернулася в поліцію з заявою про вчинений злочин стосовно її неповнолітнього сина.
Протоколом огляду місця події від 06.12.2019 року, згідно з яким зафіксована загальна обстановка на місці події безпосередньо після вчинення злочину.
Протоколом пред`явлення особи на впізнання за фотознімками від 07.12.2019 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_4 серед фотознімків чотирьох пред`явлених йому на впізнання осіб, впізнав ОСОБА_6 , як особу, що заволоділа його мобільним телефоном.
Заявою обвинуваченого ОСОБА_6 від 07.12.2019 року про добровільну видачу мобільного телефону «Samsung Galaxy S-2 GT - НОМЕР_1 » чорного кольору.
Протоколом огляду від 07.12.2020 року мобільного телефону «Samsung Galaxy S-2 GT - НОМЕР_1 » чорного кольору.
Висновком товарознавчої експертизи від 19.12.2019 року про те, що ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону «Samsung Galaxy S-2 GT - НОМЕР_1 » станом на 06.12.2019 року становить 550 грн.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.12.2019 року та відеозаписом до вказаного протоколу з якого вбачається, що ОСОБА_6 на місці показав та розповів про обставини відкритого викрадення мобільного телефону у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 .
Після безпосереднього дослідження в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту від 23.12.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 висловив зауваження про те, що даний протокол є недопустимим доказом так як на відеозаписі видно, що слідчий, на думку захисника, не внятно роз`яснює ОСОБА_6 права підозрюваного, зокрема не роз`яснено детально право на захист.
Заслухавши міркування захисника та інших учасників судового розгляду, суд вважає, що висловлені захисником зауваження не є підставою для визнання протоколу слідчого експерименту від 23.12.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 недопустимим доказом, оскільки на відеозаписі видно, що обвинувачений на запитання слідчого відповів, що права йому зрозумілі. Крім того, прокурорм долучено до матеріалів кримінального провадження протокол роз`яснення права на захист підозрюваному ОСОБА_6 .
Оцінивши сукупність досліджених доказів керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні тих кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 щодо незаконного заволодіння мобільним телефоном неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Визначаючи кваліфікацію дій обвинуваченого в цій частині суд керується положеннями п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно з якими, під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне

позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя

чи здоров`я в момент заподіяння.

Оскільки із показань неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , які останній давав суду безпосередньо в судовому засіданні та в присутності законного представника, встановлено, що ОСОБА_6 , з метою подолання опору потерпілого та спонукання його до передачі мобільного телефону, висловлював останньому погрози про побиття, суд прийшов до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабежу, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Зважаючи на те, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0004126 під час правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не зазначена кваліфікуюча ознака повторність, суд, керуючись положеннями, ч. 1 ст. 337 КПК України, які зобов`язують розглядати кримінальні провадження в межах висунутого обвинувачення, також не вміняє ОСОБА_6 повторність за ч. 2 ст. 186 КК України.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися у незаконному заволодінні мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Отже, обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує всі обставини по справі в їх сукупності, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте, жодного разу не відбував реальну міру покарання в місцях позбавлення волі. Судом враховуються також конкретні обставини вчинення злочинів, а саме те - що під час вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 фактично не застосував до потерпілого ніякого насильства, а лише висловив погрози про його застосування.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 при вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України суд на підставі ч. 2 ст. 66 КК України визнає його молодий вік та не значний життєвий досвід та добровільне відшкодування завданого збитку.

Наявність у діях ОСОБА_6 такої пом`якшуючої обставини, як добровільне відшкодування завданого збитку підтверджується заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу мобільного телефону «Samsung Galaxy S-2 GT - НОМЕР_1 ». Під час будь-яких слідчих дій цей мобільний телефон у ОСОБА_6 не вилучався.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 при вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України суд не заходить.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 186 КК України, суд враховує наявність декількох (двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу ОСОБА_6 , який частково визнав вину, вперше відбуває покарання в місцях позбавлення волі, його ставлення до вчинених злочинів, та конкретні обставини справи, які полягають у тому, що фактично ОСОБА_6 не застосовував до потерпілого фізичне насильство, а лише висловлював погрози про його застосування. За таких обставин, суд вважає за можливе застосувати до цього обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України, вважаючи, що для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ними нових злочинів необхідним, справедливим і достатнім за цей злочин буде покарання у виді двох років позбавлення волі.

Обираючи ОСОБА_6 вид і міру покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вартість майна, яким незаконно заволодів обвинувачений та його значимість для потерпілого, особу обвинуваченого, його вік, сімейний стан і стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання за ч. 2 ст. 185 КК України суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання за ч. 2 ст. 185 КК України суд не вбачає.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Призначаючи покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України, суд застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а складаючи покарання призначені цим вироком та вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2020 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд застосовує принцип часткового складання призначених покарань.

Доля речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати розподіляються згідно з вимогами ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді двох років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань призначених цим вироком та вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2020 року та вважати його засудженим на два роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 за цим вироком рахувати з дня його затримання, тобто з 18.05.2020 року, зарахувавши в цей строк відбуте ним позбавлення волі за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.05.2020 року.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів на суму 2563 грн. 68 коп., стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S-2 GT - НОМЕР_1 » ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1