справа № 732/1900/19
провадження № 1-кп/732/28/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,
з участю прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника адвоката - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження № 0000231 по обвинуваченню :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузничі, Городнянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, а саме вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.11.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
У С Т А Н О В И В :

14 липня 2018 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки ВАЗ моделі 2101 реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався смугою зустрічного руху по вулиці Михайлівській у с. Хотівля, Городнянського району, Чернігівської області, в районі розташування житлового будинку № 19, у напрямку околиці села, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, яка склалася на проїзній частині дороги, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, що призвело до зіткнення з автомобілем марки ВАЗ моделі 21104 реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого поперечного перелому обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, гематоми грудної клітки, котрі згідно висновку судово-медичної експертизи № 676 від 27.12.2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 1.2 ( в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів ), 2.3. б) ( для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний : бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі ), 2.9. а) ( водієві забороняється : керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ), 10.1 ( перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ), 11.1 ( кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними ), 11.2 ( на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом ), 11.3 ( на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу), 12.1 ( під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним ), 12.3 ( у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди ), 12.4 ( у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. ) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, що знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро кається. Вказав, що він повністю визнає та не оспорює фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення та все викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Пред`явлений прокурором, який є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні, в інтересах держави в особі КНП «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області цивільний позов про стягнення з нього витрачених лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 коштів в сумі 5122,65 грн. визнав у повному обсязі та не заперечував з приводу його задоволення, погодився з розміром понесених лікувальним закладом витрат, визначеним у позові. Показав, що 14.07.2018 року, у обідній час, він з дозволу батька взяв належний останньому автомобіль марки ВАЗ моделі 2101, р.н. НОМЕР_1 , та поїхав тверезим покататись. Зустрівшись з друзями, він став вживати алкогольні напої. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він сів за кермо автомобіля і поїхав у сусіднє село Хотівля. Близько 19 години 30 хвилин, рухаючись по вулиці в с. Хотівля та виїхавши після заокруглення дороги на рівну ділянку дороги, через неуважність він виїхав на смугу зустрічного руху, де і зіткнувся з автомобілем ВАЗ 21104 під керуванням ОСОБА_5 .. Підтвердив, що в момент дорожньо-транспортної пригоди освітлення було достатньо, ділянка дороги була асфальтованою, сухою та добре проглядалась. Виїхав на смугу зустрічного руху він через свою неуважність. Зараз він вже не пам`ятає з якою швидкістю рухався на автомобілі. Після зіткнення він був у шоковому стані, вийшовши з автомобіля, він сів на асфальт і чекав на швидку. Не заперечує того факт, що зафіксовані у потерпілого ОСОБА_5 тілесні ушкодження той отримав у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з його вини. Погоджується з тим, що він порушив вказані в обвинувальному акті пункти Правил дорожнього руху України і саме через його дії сталась дорожньо-транспортна пригода. Зазначив, що посвідчення водія категорії «В» на право керування автомобілем у нього немає і за життя він не отримував водійських прав. Вибачається перед потерпілим, у скоєному щиро кається і обіцяє ніколи більше не сідати п`яним за кермо автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 14 липня 2018 року, близько 19 години 30 хвилин, він рухався в с. Хотівля по вулиці Михайлівській зі сторони м. Городні. Він був за кермом свого автомобіля марки ВАЗ 21104, р.н. НОМЕР_2 , та в автомобілі їхав сам. Рухався він зі швидкістю десь 50 км/год, було ще світло, дорога була асфальтована та суха, ширина проїзної частини передбачала дві смуги для руху і на дорозі було достатньо місця, щоб розминутись обом автомобілям. Попереду нього на відстані 70-90 метрів дорога робила заокруглення вправо по ходу його руху. Саме тоді він побачив як назустріч йому, проїхавши заокруглення, виїхав автомобіль ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_6 .. Останній з моменту виїзду з заокруглення дороги рухався по його смузі руху зі швидкістю приблизно 50-60 км/год.. З метою уникнути зіткнення він став гальмувати і брати правіше ближче до узбіччя, але уникнути зіткнення не вдалось. Удар прийшовся у центр його автомобіля. У момент зіткнення він рухався зі швидкістю 20 км/год. і практично зупинявся. Після зіткнення він був у свідомості, хоча вдарився грудною клітиною об кермо автомобіля і лобом об лобове скло, яке від удару тріснуло. Також після зіткнення він побачив, що у нього зламана нога. Обвинувачений після зіткнення вийшов з автомобіля, але до нього не підходив і знаходився на місці дорожньо-транспортної пригоди до приїзду працівників поліції. Хто викликав швидку медичну допомогу він не знає, після приїзду швидкої його забрали до лікарні. Лікування він проходив у Чернігівській центральній районній лікарні. Щодо призначення обвинуваченому міри покарання, потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що він вибачив ОСОБА_6 і просить суд суворо його не карати. Пред`явлений ним цивільний позов до ОСОБА_6 щодо відшкодування заподіяної йому внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальної та моральної шкоди просить суд залишити без розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, самим обвинуваченим також не оспорюється доведеність його вини та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин вчинений ОСОБА_6 є не умисним злочином, але тяжким, конкретні обставини справи ( обставини при яких сталась дорожньо-транспортна пригода, неуважність обвинуваченого, який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння не стежив за дорожньою обстановкою, яка склалась на дорозі та не вибрав безпечної швидкості руху, тяжкість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень ), характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень Правил безпеки дорожнього руху, наслідки, що настали від кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, а саме те, що він залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди і чекав приїзду швидкої та поліції. Також судом враховується позиція потерпілого ОСОБА_5 , який вибачив обвинуваченого та просить суд суворо його не карати. При цьому пред`явлений у рамках даного кримінального провадження цивільний позов до ОСОБА_6 щодо відшкодування заподіяної йому внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальної та моральної шкоди потерпілий ОСОБА_5 просив суд залишити без розгляду. Разом з тим, судом враховується наявність цивільного позову до обвинуваченого щодо відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, а також дані щодо особи винного, а саме його вік, освіту, стан здоров`я, сімейний

стан, негативну характеристику за місцем реєстрації проживання та позитивну характеристику за місцем фактичного проживання, дані щодо притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності, а також те, що обвинувачений раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обговорюючи питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховуючи роз`яснення п. 21 Постанови ПВСУ № 14 від 23.12.2005 року, прийшов до висновку, що призначення цього покарання ОСОБА_6 , який взагалі не має права керувати транспортними засобами, є неможливим.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України був засуджений до покарання у виді 4 років позбавлення, то відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України слід частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вказаним вироком, оскільки після постановляння вироку в справі встановлено, що ОСОБА_6 винен ще і в іншу злочині, вчиненому ним до постановляння попереднього вироку.

Розглядаючи позов прокурора в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області до ОСОБА_6 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, суд приходить до наступного.

Відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, у якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко днів, проведених ним у стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко днів і загальної суми фактичних витрат за місяць ( у якому проводилось лікування ) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Згідно довідки КНП «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області від 21 жовтня 2019 року вартість лікування, витраченого на ОСОБА_5 , який знаходився на лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні з 14.07.2018 року по 27.07.2018 року ( 13 ліжко днів ), становить 5122 грн. 65 коп. ( а.к.п. 187 ).

Суд виходить із положень ст. 1206 ЦК України, згідно якої особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, а якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Враховуючи позицію обвинуваченого, який пред`явлений позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та кошти за лікування потерпілого ОСОБА_5 слід стягнути на користь Чернігівського районного бюджету.

Розглядаючи позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної

кримінальним правопорушенням, суд враховуючи позицію ОСОБА_5 , викладену в поданій до суду письмовій заяві від 15.06.2020 року та підтверджену ним в судовому засіданні щодо залишення цього позову без розгляду, виходячи з принципу диспозитивності, а також враховуючи положення ст. 129 КПК України, приходить до висновку, що пред`явлений ОСОБА_5 цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної йому внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 11304,72 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні, оскільки останній вже затриманий на виконання вироку Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.11.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного ОСОБА_6 за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 25.11.2019 року і остаточно призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох ) років 6 ( шести ) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання 10 січня 2020 року.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишити в Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор».

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні, начальника Городнянського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , пред`явлений в інтересах держави в особі КНП «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_6 витрачених КНП «Чернігівська центральна районна лікарня» Чернігівської районної ради Чернігівської області на лікування ОСОБА_5 коштів в сумі 5122 грн. 65 коп. задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_6 на користь Чернігівського районного бюджету кошти в сумі 5122 грн. 65 коп..

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду у зв`язку з подачею позивачем відповідної заяви.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні в сумі 11304,72 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових експертиз.

Речові докази, а саме автомобіль ВАЗ-2101, д.н.з. НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_8 , автомобіль ВАЗ-21104, д.н.з. НОМЕР_2 - залишити власнику ОСОБА_9 ( а.к.п. 172-174 ).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення

вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1