ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/1595/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/795/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 червня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестове Близнюківського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Близнюківського районного суду Харківської області 09.10.2017 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст.75, ст.104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 26.03.2018 року іспитовий строк скасовано та направленого для відбування покарання, призначеного вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09.10.2017 року,
визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на строк 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 09.10.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановленорахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 08.04.2018 року.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 07 лютого 2018 року в денний час прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 з метою скоєння крадіжки, де, достовірно знаючи, що його знайомий ОСОБА_9 , який мешкає в будинку, буде відсутній, ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою наживи, з корисливого мотиву, повторно, шляхом вільного доступу, проник до будинку, звідки викрав предмети, які належали ОСОБА_10 та тимчасово зберігалися у ОСОБА_9 , а саме автомобільний колесний диск OZ Route вартістю 2586 грн. 66 копійок та шуруповерт акумуляторний марки ProCraft, вартістю 1013 грн. Викрадене ОСОБА_8 обернув на свою користь, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3599 грн. 66 копійок.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить призначити більш м`яке покарання із застосуванням ст.69 КК України, оскільки він раніше не судимий. Також просить застосувати до нього положення ч.5 ст.72 КК України та зарахувати йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.
Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у скоєнні злочину та правильності кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст.404 суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.
Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який не одружений, до затримання не працював, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, будучи судимий за злочин проти власності на шлях виправлення не став, знову скоїв корисливий злочин.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставини, що обтяжує покарання.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 скоїв тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років; раніше був судимий, не одружений, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання із застосуванням ст.69 КК України - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.
Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання із застосуванням ст.69 КК України є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Також, обвинувачений подав клопотання про зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, тобто на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року).
Як вбачається з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини за цим кримінальним провадженням після 21 червня 2017 року.
Відповідно до правового висновку, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.
За таких обставин, клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зарахування йому попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), належить залишити без задоволення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 червня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: