Справа № 493/773/19
Провадження № 1-кп/493/37/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000160 від 11.04.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України, не маючого судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В ніч на 12.03.2019 року біля 02-ї години ОСОБА_4 прийшовши до домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 , користуючись вільним доступом та довірою господарки даного домоволодіння, з якою мав усну домовленість про здійснення нагляду за вищевказаним домогосподарством, та маючи при собі ключі від всіх приміщень, що розташовані на території домогосподарства, з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, викрав з приміщення літньої кухні вищевказаного домогосподарства чавунну пічну плиту.

Після цього, ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 480,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що його сусідка ОСОБА_5 попросила його доглядати за її будинком. 12.03.2019 року близько 02-ї години ночі, маючи ключі від домоволодіння ОСОБА_5 , прийшовши на територію її домогосподарства, відчинив двері літньої кухні, звідки викрав для власних потреб чавунну плиту, яку приніс до себе додому. Через деякий час приїхав дільничий і він віддав плиту.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася попередньо надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 у скоєному розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює, що відповідно до умов ч. 3 ст. 349 КПК України, дає суду право, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин справи, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, розмір заподіяної шкоди, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого судом не встановлено.
В силу ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , наданої Балтським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства мають середній рівень, враховуючи який, а також інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію даного правопорушення, орган пробації вважає, що відбування покарання обвинуваченою без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих її осіб. Застосування іспитового строку можливе за умови додаткових обов`язків та застосування додаткових заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, думку прокурора, і вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

З огляду на зазначене, беручи до уваги думку прокурора про застосування стосовно обвинуваченого умовного терміну покарання, обвинуваченого, який просить не позбавляти його волі та дати можливість змінити йому життя, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього, в силу ст. 76 КК України, обов`язки. При цьому,суд приходить до висновку, що умовний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Потерпілою цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік шість місяців.
На підставі п. п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Балтського районного суду Одеської області від 17.04.2019 року на майно, вилучене під час проведення досудового розслідування скасувати.
Речові докази по справі, які перебувають на відповідальному збереженні у потерпілої ОСОБА_5 - повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим та потерпілою в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілій.

СУДДЯ