Провадження №1-кс/463/592/20
У Х В А Л А
про арешт майна

30 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_6 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі - ДБР), ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 , про арешт майна, -

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором у зв`язку з проведенням досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000850 від 23.08.2019, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку у транспортному засобі Тойота Ленд Крузер 200, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 , а саме: Довіреність від 14.08.2019 на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 ; Ключі від автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 ; Технічний паспорт на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 ; Автомобіль Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , заборонивши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Клопотання мотивує тим, що в ДБР з УСБУ у Львівській області надійшли матеріали за результатами проведення оперативно-розшукової діяльності, з котрих встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з рядом військовослужбовців різних військових частин Львівської області організували викрадення з них та подальше контрабандне переміщення через державний кордон України товарів військового призначення, зокрема комплектуючих до бронетехніки, котрі у тому числі викрадаються з військової частини НОМЕР_2 , та іншого військового майна.

В ході досудового розслідування отримано докази того, що керівництвом військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 окремого ремонтно-відновлювального полку озброєння Збройних сил України) організовано стійку злочинну схему по розкраданню військового майна.

Встановлено, що ОСОБА_7 зі сторони військовослужбовців та працівників військової частини НОМЕР_2 регулярно поступають пропозиції щодо придбання викраденого військового майна. Останній в свою чергу після придбання такого майна підшуковує приміщення для їх зберігання та осіб, котрі зможуть здійснити контрабандне їх переміщення до республіки Польща з метою реалізації до інших країн та подальшого встановлення на бойову техніку. Указана злочинна діяльність приносить ОСОБА_7 значний дохід, та фактично являється основним його заняттям. Останній виконує роль організатора злочинної схеми, має як офіцер запасу зв`язки серед військових посадових осіб різних військових частин, а також транснаціональні зв`язки за кордоном, зокрема в Польщі, куди часто збуває викрадене військове майно, отримуючи розрахунок в іноземній валюті як наручно так і шляхом банківських переказів.

Так, згідно отриманої інформації, зі сторони начальника сховища військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 а також начальника відділення зберігання автомобільної техніки цієї ж частини ОСОБА_10 , котрий перебуває з ним у змові, за безпосереднього погодження та відома командування військової частини, регулярно поступають пропозиції щодо реалізації ОСОБА_7 та іншим особам, різного роду викрадених деталей до військової техніки (танкові приціли, перископічні пристрої, гусеничні стрічки, рем-комплекти до танків, бронетранспортерів, бойових машин піхоти, прилади радіаційної та хімічної розвідки ГО-27 з джерелом радіоактивного випромінювання тощо).

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 для забезпечення своєї злочинної діяльності, її полегшення, з метою транспортування викраденого військового майна та перевезення його від місць незаконного придбання до відповідних сховищ, і в подальшому до інших осіб, котрі організовують їх переправлення до країн ЄС, регулярно використовує транспортний засіб Тойота Ленд Крузер 200, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий на праві власності належить ОСОБА_5 , проте постійно перебуває в користуванні ОСОБА_7 , та являється засобом скоєння злочинів.

23 січня 2020 року під час обшуку у транспортному засобі Тойота Ленд Крузер 200, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 , було вилучено вказані у клопотанні речі, які постановою слідчого визнано речовими доказами.

Оскільки вилучені речі можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просить накласти арешт на вищевказане майно, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому, та просили його задовольнити. Додатково зазначили, що в ході досудового розслідування отримано відомості, що ОСОБА_7 використовував вказаний автомобіль для транспортування військового майна, а тому з метою підтвердження чи спростування вказаних відомостей необхідним є проведення відповідних експертиз.

ОСОБА_7 та його представник просили в задоволенні клопотання відмовити з підстав, викладених у поданому письмовому запереченні. Зазначили, що в ході проведення обшуку транспортному засобі Тойота Ленд Крузер 200 не виявлено та не вилучено жодного майна із переліку, вказаного в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах з власником вказаного транспортного засобу, такий передано йому з метою продажу, тому він дійсно користується ним, однак жодного відношення до вказаного кримінального провадження не має, йому не оголошено підозру у вчиненні злочину, а тому клопотання про накладення арешту є безпідставним. Крім цього, слідчим та прокурором не обґрунтовано належним чином, що вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Представник власника автомобіля ОСОБА_5 ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_5 перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_7 та передав йому вказаний транспортний засіб з метою продажу. Вважає, що накладення арешту на майно обмежить законне право власності ОСОБА_5 на майно, оскільки останній жодного відношення до кримінального провадження не має.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000850 від 23.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України.

23.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.01.2020 проведено обшук транспортного засобу Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_7 та на праві власності належить ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

Відповідно до ч.1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В процесі розгляду клопотання встановлено, що є необхідним проведення відповідних експертиз транспортного засобу, оскільки існують підстави вважати, що такий зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, так як в ході досудового розслідування отримано відомості щодо використання вищевказаного автомобіля для транспортування військового майна, а тому такі відомості можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вказане у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, слідчим та прокурором доведено існування підстав та розумних підозр вважати, що такі можуть бути доказом злочину, тому для того, щоб запобігти можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги заперечення проти клопотання з тих підстав, що ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_5 жодного відношення до кримінального провадження не мають, оскільки арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 23 січня 2020 року обшуку транспортного засобу Тойота Ленд Крузер 200, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , котрий перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 , а саме:

1. Довіреність від 14.08.2019 на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 ;

2. Ключі від автомобіля Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 ;

3. Технічний паспорт на автомобіль Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 ;

4. Автомобіль Toyota Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_1 ,

заборонивши ОСОБА_7 та ОСОБА_5 їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, ОСОБА_7 , його представнику ОСОБА_8 , представнику ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим з письмовим повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1