Провадження № 1-кс/643/47/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю представника ТОВ «Люкс Корпорейшн» - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001200 від 27.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001200 від 27.11.2019 за фактом організації та функціонування на території м. Харкова гральних закладів підпільних казино, що здійснюється за активного сприяння службових осіб ГУНП в Харківській області та виражається у прикритті незаконного грального бізнесу, не здійснення дій правового реагування з метою отримання грошових коштів.

Під час розслідування встановлено, що організатори вказаної злочинної діяльності можуть знаходитися та активно здійснювати незаконну діяльність із зайняття гральним бізнесом у гральному закладі, розташованому у АДРЕСА_1 . В ніч з 19.12.2019 на 20.12.2019 за вказаною адресою проведено обшук, виявлені та вилучені речі й предмети, що можуть бути використані в якості доказів злочинної діяльності, а саме комп`ютерні монітори. Посилаючись на те, що вилучене майно є засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, може бути використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, з метою позбавлення можливості його знищення та переховування, необхідності подальшого дослідження, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

До суду слідчий не з`явився, від прокурора надійшла заява про розгляд та задоволення клопотання у його відсутність.

Представник ТОВ «Люкс Корпорейшн» (товариство, якому належать приміщення, де проведено обшук та передано на зберігання вилучене майно), адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що обшук проведено з чисельними порушеннями відсутній відповідний дозвіл слідчого судді, відомості, викладені в клопотанні слідчого про накладення арешту не відповідають фактичним обставинам справи. У приміщенні за адресою м. Харків, вул. Ак. Павлова, 271 здійснювало законну діяльність ТОВ «Космолот», станом на 19.12.2019 заборон на здійснення такої діяльності не існувало. Крім того, вказував, що наведене в клопотанні обладнання не під час демонтування та транспортування може втратити свою матеріальну цінність, вийти з ладу. В зв`язку з викладеним просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Суд, розглянувши клопотання, дійшов висновку про можливість його часткового задоволення з погляду на наступне: ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 20.12.2019 наданий дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучене майно, накласти арешт на яке просить слідчий та прокурор.

Клопотання про арешт майна направлено вперше на адресу Московського районного суду м. Харкова 20.12.2019, ухвалою слідчого судді від 26.12.2019 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Клопотання, що розглядається, надійшло до суду 27.12.2019, що свідчить про дотримання органом досудового розслідування строків звернення до суду з відповідним клопотанням.

Порушення, допущенні під час обшуку, в разі їх підтвердження можуть викликати недопустимість певних доказів, проте на даній стадії кримінального провадження вони не є очевидними для слідчого судді, отже не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, крім іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Проаналізувавши викладені норми закону, враховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення, обставини його вчинення та конкретне майно, вилучене в ході розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що накладення арешту на вилучене майно переслідує мету збереження речових доказів, отже необхідність в накладенні арешту на нього є очевидною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, існує та доведений слідчим.

З погляду на викладене, клопотання має бути задоволено, а відповідність діяльності юридичних осіб за адресою АДРЕСА_1 , вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» встановлена або спростована під час досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в період з 19.12.2019 по 20.12.2019 під час обшуку приміщень грального закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 а саме на 30 (тридцять) моніторів (шість моніторів з сенсорними кнопками та 24 монітори зі звичайною ігровою клавіатурою), над кожним з яких міститься бирка з порядковим номером від 1 до 30 та з підписом «КОСМОЛОТ».

Вирішення питання щодо визначення питання щодо місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1