Дата документу 20.02.2020 Справа № 330/2338/16-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/807/55/20
Єдиний унікальний № 330/2338/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001670, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Якимівка Запорізької області, громадянку України, незаміжню, не працюючу, пенсіонерку, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винною у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.115 КК України, та призначено їй покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання відраховується з моменту затримання. Застосовано до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування радіоелектронних контролюючих приладів з моменту винесення вироку до набрання вироком законної сили. Заборонено ОСОБА_10 залишати житло по АДРЕСА_2 цілодобово без дозволу суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_10 витрати на проведення судової дактилоскопічної експертиза у сумі 703,68 грн., на проведення судової хімічної експертизи у сумі 351,84 грн., витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів у сумі 440,20 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 01 жовтня 2016 року, приблизно о 23-00 годині, обвинувачена ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні спальної кімнати за місцем свого постійного мешкання в будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_11 , що виникла на ґрунті сталих конфліктних сімейно-побутових і особистих неприязних відносин, викликаних систематичними сімейними сварками та систематичним спричиненням ОСОБА_11 тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , і під час якої ОСОБА_11 спричинив їй побої, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, скориставшись тим, що ОСОБА_11 лежить на дивані, накрила його обличчя подушкою, тим самим перекривши отвори роту і носу ОСОБА_11 , після чого натиснула своїми руками на подушку в області шиї і утримувала її на обличчі ОСОБА_11 не менше однієї хвилини, внаслідок чого спричинила йому неповний поперечний перелом лівого великого рогу під`язичної кістки на межі середньої і дистальної третини, неповний перелом основи правого верхнього ріжку щитоподібного хрящу, крововиливи в м`які тканини і садно на шиї, механічну асфіксію внаслідок закриття отворів роту та носу і здавлення органів шиї, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та призвели до настання смерті потерпілого ОСОБА_11 на місці вчинення злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_10 не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, вважає, що при ухваленні вироку судом були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосований закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого відбулось незаконне засудження за ч.1 ст.115 КК України. Зазначає, що наміру вбивати ОСОБА_11 вона не мала, її дії були спрямовані на те, щоб оборонитись та захистити себе від його протиправних дій, які полягали в нанесенні їй тілесних ушкоджень та нецензурної принижуючої лайки, поєднаної з погрозами заподіяння їй тілесних ушкоджень та смерті. Вважає, що судом та органами досудового розслідування була дана невірна правова кваліфікація вчиненого нею діяння, оскільки вона, саме обороняючись від фізичного та психологічного насильства з боку ОСОБА_11 , сприймаючи його погрози стосовно нанесення їй тілесних ушкоджень та заподіяння смерті, як реальні, з метою захистити себе, перебуваючи у стані страху за своє життя та здоров`я, накинула подушку на обличчя ОСОБА_11 . Обвинувачена вважає, що її дії мають бути кваліфіковані не за ч.1 ст.115 КК України, а за ст.118 КК України, як умисне вбивство, вчинене при перевищені меж необхідної оборони та їй має бути призначено покарання в межах санкції даної статті із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України. Враховуючи викладене, апелянт просить змінити вирок суду, визнати її винною у вчиненні кримінального правопорушення за ст.118 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням відповідних обов`язків. Запобіжний захід відносно неї скасувати.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника обвинуваченої, яка підтримала апеляційну скаргу і просила перекваліфікувати дії обвинуваченої; прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_10 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_10 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала частково. Зі змісту її пояснень випливало, що на протязі останніх п`яти років вона мешкала разом з ОСОБА_11 у її будинку по АДРЕСА_2 . З 2013 року ОСОБА_11 став зловживати алкогольними напоями, вживати марихуану. У стані сп`яніння неодноразово бив її. 01.10.2016, приблизно о 18-00 годині, вона повернулася додому. ОСОБА_11 знаходився вдома, перебував у стані алкогольного сп`яніння і вживав в будинку самогон. В той вечір ОСОБА_11 погрожував її побити. Декілька разів вдарив її долонею по обличчю. Потім він приліг на диван і продовжував їй погрожувати словами. Приблизно о 23-00 годині у стані сп`яніння ОСОБА_11 справив нужду в одяг, лежачи на дивані. Вона допомогла йому передягтися, але він вдарив її ногою в живіт. Потім він замахнувся на неї порожньою рукою, але вона впала на нього зверху та подушкою придавила його обличчя до дивану. Скільки вона так тримала подушку, не пам`ятає. Чи захищався він, вона також не пам`ятає. Руки і ноги у нього були вільні. Він заспокоївся, вона подумала, що він заснув, і відкинула подушку, але в обличчя йому не дивилася. Вона вийшла з кімнати на кухню, де у неї почалася істерика. Скільки пройшло часу, не пам`ятає, але коли повернулася до кімнати, ОСОБА_11 не рухався. Вона припустила, що він захлинувся блювотними масами. ОСОБА_10 стягнула його з дивану, накрила ковдрою і пішла. Що відбувалося потім, не пам`ятає.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення у якому її визнано винною, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, а саме:

- показам свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що її чоловік доводиться двоюрідним братом обвинуваченій. В ніч з 01 на 02 жовтня 2016 року їй зателефонувала обвинувачена, яка плакала і щось нерозбірливо їй розповідала. Про ОСОБА_11 ОСОБА_10 нічого не сказала і взагалі свідок не зрозуміла, що трапилося. Приблизно о 07-00 годині вона зателефонувала ОСОБА_10 , але її телефон був вимкнутий. Раніше вночі обвинувачена їй ніколи не телефонувала. Також свідок вказала на те, що їй відомо, що ОСОБА_11 неодноразово бив ОСОБА_10 , яка через це декілька разів перебувала на стаціонарному лікуванні. Востаннє ОСОБА_11 сильно побив ОСОБА_10 у вересні 2016 року.
- показам свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що за життя ОСОБА_11 декілька разів бив ОСОБА_10 . За декілька днів до вбивства ОСОБА_11 . ОСОБА_13 був у нього в гостях. ОСОБА_11 був у стані сп`яніння, намагався побити ОСОБА_10 , але свідок його заспокоїв. У стані сп`яніння ОСОБА_11 був агресивним, провокував бійки. 02.10.2016 року, приблизно о 16-00 годині, він прийшов до ОСОБА_10 . Вона була твереза і спокійна, сказала, що ОСОБА_11 спить. Він зайшов в будинок і на кухні випив горілки. ОСОБА_10 з ним не вживала алкоголь. Приблизно через півгодини він вийшов у двір. У цей момент приїхали працівники поліції і ОСОБА_13 дізнався, що ОСОБА_11 помер, його труп перебуває в будинку.
- показам свідка ОСОБА_14 , який зазначав, що за життя ОСОБА_11 зловживав спиртними напоями, бив ОСОБА_10 . За тиждень до вбивства він бачив у ОСОБА_10 синці. Вона пояснила, що її побив ОСОБА_11 01.10.2016 року, приблизно о 15-16 годині, ОСОБА_11 прийшов до нього. Вони вдвох випили біля 700 мл горілки і приблизно через годину ОСОБА_11 пішов. Приблизно о 18-00 годині ОСОБА_11 знов прийшов. На вул. Космічній в смт. Якимівка вони придбали 1 л самогону, який розпили у вдома у ОСОБА_14 . Приблизно о 21-22 годині ОСОБА_11 пішов додому. Наступного дня, приблизно о 10-11 годині, до ОСОБА_14 додому прийшла ОСОБА_10 і розповіла, що посварилася с ОСОБА_11 , він її побив, вона його «придавила» і він помер. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_10 пішла додому, її проводжав його брат ОСОБА_15 , який приблизно через 15 хвилин повернувся, повідомив, що ОСОБА_11 дійсно помер, і по телефону викликав швидку медичну допомогу.
- показам свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що за життя ОСОБА_11 зловживав спиртними напоями, вживав марихуану. Коли поєднував алкоголь з наркотиками, поводив себе неадекватно, був агресивним. ОСОБА_11 декілька разів бив ОСОБА_10 . За тиждень до вбивства також її побив. 01.10.2016 року ОСОБА_11 двічі приходив до нього додому, випив з його братом ОСОБА_14 1 л. горілки і пішов додому приблизно о 21-00 годині. Наступного дня, приблизно о 12-13 годині, до нього прийшла ОСОБА_10 , яка була дуже схвильована і пояснила, що задушила ОСОБА_11 . Він з ОСОБА_10 пішов до неї додому, де побачив, що мертвий ОСОБА_11 лежить на підлозі накритий простирадлом. Він повернувся додому і по телефону викликав швидку медичну допомогу.
- показам свідка ОСОБА_16 який пояснив, що приблизно об 11-00 годині 02.10.2016 року зателефонував ОСОБА_10 , хотів запропонувати ОСОБА_11 випити пиво. ОСОБА_10 плакала в телефон, сказала, що посварилася з ОСОБА_11 , та повідомила, що він спить. Він попросив їй переказати ОСОБА_11 , коли той проснеться, щоб він йому зателефонував, але ніхто так і не зателефонував. Наступного дня ОСОБА_16 дізнався про вбивство ОСОБА_11
- показам свідка обвинувачення ОСОБА_17 , яка пояснила, що працює фельдшером швидкої медичної допомоги і в день знайдення трупу ОСОБА_11 , у другій половині дня виїздила на виклик за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_10 . Про необхідність виїзду їй сказала диспетчер ШМД ОСОБА_18 , зі слів якої по телефону невідомий чоловік повідомив про те, що в будинку ОСОБА_10 по вул. Зеленій в смт. Якиміувка відбулося вбивство. По приїзду до двору ОСОБА_10 остання вийшла до воріт, відповіла, що з приводу вбивства хтось пошуткував, у неї все нормально, а її співмешканець кудись пішов. У двір до ОСОБА_10 вона не заходила і ОСОБА_10 за ворота не виходила. Обвинувачена поводила себе спокійно. Вона повернулася до лікарні, а увечері від працівників поліції дізналася про вбивство ОСОБА_11
- показам свідка ОСОБА_19 , який пояснив у судовому засіданні, що обвинувачена ОСОБА_10 доводиться йому тіткою. В той день, коли знайшли труп ОСОБА_11 в будинку ОСОБА_10 , вона телефонувала йому приблизно о 04-00 годині, кричала, що не знає, що їй робити, плакала, просила до неї прийти, але нічого про ОСОБА_11 не казала. Він не зрозумів ОСОБА_10 , вирішив, що вона перебуває у стані сп`яніння. Ця розмова тривала приблизно 1-2 хвилини, він так і не зрозумів, що ОСОБА_10 від нього хотіла і чому необхідно було до неї йти. До неї він не пішов, оскільки йому необхідно було збиратися на роботу. Увечері він дізнався про вбивство ОСОБА_11 . За життя останній зловживав спиртним, вживав наркотики, постійно ображав та бив ОСОБА_10
- показам свідка ОСОБА_20 який зазначив, що був знайомий з ОСОБА_11 увечері перед днем, коли він дізнався про вбивство ОСОБА_11 , той приходив до нього, був у стані алкогольного сп`яніння, і він ще давав йому самогон, який той забрав із собою.

- рапорту від 02.10.2016 року, згідно до якого старший черговий інспектор Якимівського ВП повідомив про те, що 02.10.2016 року о 15-00 годині до Якимівського ВП надйшло повідомлення зі служби «102» від оператора «103» Якимівської ШМД ОСОБА_18 про те, що 02.10.2016 року о 13-50 годині до Якимівської ШМД надійшло повдомлення від невідомого про те, що на вул. Зеленій в смт Якимівка лежить мертвий чоловік. Передзвонивши через декілька хвилин ОСОБА_18 повідомила, що дана інформація не підтвердилася;
- заяві ОСОБА_10 від 02.10.2016 року, в якій вона власноруч виклала інформацію щодо обставин скоєння нею вбивства ОСОБА_21 , без будь-якого фізичного та психологічного впливу на неї;
- протоколу огляду місця події від 02.10.2016 року, стенограму, фототаблицю і відеозапис до нього, з якого вбачається, що місцем огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_2 , де у житловому будинку, у приміщенні №3 виявлено труп ОСОБА_11 , який знаходився у положенні лежачі на спині на підлозі, посередині приміщення, головою в бік входу, вкритий простирадлом блакитного кольору, а також ватною ковдрою з білим простирадлом;
- протоколу огляду трупу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 03.10.2016 року з фототаблицею до нього, згідно до якого на трупі були виявлені пошкодження: у коньюктиві нижньої повіки лівого ока, в зовнішній половині, в 0,4 см від лінії росту ресниць, горизонтальна лінійна рана з рівними кровопідтічними краями гострокутними кінцями розмірами 0,8х0,2 см, глибиною 0,1 с; при відкритті повік лівого ока виявлені сліди рідкої темно-червоної крові; на слизовій оболонці переддвір`я рота, на яснах, в проекції 1-3 зубів на нижній щелепі праворуч і ліворуч виявлені мелкотечні, темно-червоні, блискучі крововиливи; у правій виличній області вертикальне полосовидне садно розмірами 3,6х0,3-0,4 см; на правій задньобоковій поверхні шиї в середній третині, в 6 см донизу від місця прикріплення мочки правої вушної раковини, в 2 см до заду і 4,5 см донизу від правого кута нижньої щелепи полосовидне садно розмірами 11х0,7-1 см; у поперековій області справа, в проекції 4-го поперекового хребця, в 5 см від серединної лінії, неправильної трикутної форми садно, вершиною спрямоване до задньої серединної лінії довжиною сторін 4 см, 4см і 1,4 см; від трупу відібрано біологічні зразки волосся, крові, зразки папілярних узорів, здійснено змиви з рук;
- протоколу огляду від 03.10.2016 року, згідно до якого ОСОБА_10 добровільно, у службовому кабінеті Якимівського ВП Мелітопольського ВП видала одяг, в якому, як вона пояснила, вона була в момент вчинення вбивства ОСОБА_11 01.10.2016 року;
- протоколу огляду предметів від 08.11.2016 року з фототаблицею до нього, згідно до якого предметом огляду були два паперових конверта з мобільними телефонами «Самсунг» та «Нокиа», які були вилучені в ході огляду місця події у будинку АДРЕСА_2 . Мобільний телефон «Самсунг» був ввімкнений у присутності понятих та зафіксовано записи з журналів дзвінків. У слотах мобільного телефону «Нокіа» сім-карти були відсутні;
- протоколу огляду від 12.11.2016 року з фототаблицею до нього, згідно до якого місцем огляду було домоволодіння АДРЕСА_2 , під час огляду була вилучена одна подушка сірого кольору без наволочки, розмірами 70х70 см;
- висновку експерта № 149 від 02.10.2016 року, згідно до якого в ході судово-медичної експертизи ОСОБА_10 у неї були виявлені тілесні ушкодження: крововиливи в області голови, тулубу та обох верхніх кінцівок, ділянка травматичного набряку м`яких тканин правої акулової області, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, утворилися від локальних впливів твердими тупими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею не менш, ніж за 5-8 діб до її обстеження, можливо, від ударів ногами та руками;
- висновку експерта № 189 від 03.10.2016 року, згідно до якого в ході судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_11 було встановлено, що причиною смерті ОСОБА_11 є механічна асфіксія внаслідок закриття отворів рота та носу і стискуванням органів шиї тупим предметом, що кваліфіковано як тяжке тілесне ушкодження, що перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Крім того, на трупі маються крововиливи у м`які тканини та ссадна у поперековій області справа, ссадна в правій скуловій області, кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження. Також вказано, що скоєння ОСОБА_11 активних дій після закриття отворів рота і носу та стискання органів шиї тупим предметом можливо до однієї хвилини. При судово-токсикологічному дослідженні встановлено, що концентрація алкоголю в крові ОСОБА_11 за життя відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння (2,5 промілле);
- висновку експерта № 163 від 16.11.2016 року, згідно до якого, в ході прведення судово-медичної експертизи згідно протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_10 , слідчому експерименту з підозрюваною та висновку експерта №189 встановлено, що механічна асфіксія, виявлена при експертизі трупу ОСОБА_11 могла виникнути при обставинах, вказаних ОСОБА_10 під час допиту та проведення слідчого експерименту, однак її вказівка на те, що ОСОБА_11 не здійснював супротиву, є малоймовірним, також не виключається утворення інших тілесних ушкоджень, виявлених на трупі, за обставин, вказаних підозрюваною, однак експерт зазначає, що для утворення переламу правого верхнього рогу щитовидного хрящу та перелам лівого великого рогу під`язикової кістки стискування шиї тупим предметом повинно було приходитися на передньобокові поверхні справа і зліва;
- висновку експерта № 2243 від 13.10.2016 року, згідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи рідкої крові ОСОБА_10 встановлено, що кров відноситься до групи А, з ізогемоглютенином анти-В ізосерологічної системи АВ0;
- висновку експерта № 2246 від 03.11.2016 року, згідно до якого в ході проведення судово-медичної експертизи 2х наволок, 2х ковдр, спортивних брюк та паска, вилучених з місця події, встановлено, що на підковдрі (якою було вкрито труп ОСОБА_11 ) встановлена наявність крові людини, не виключено ОСОБА_11 , походження крові від ОСОБА_10 та ОСОБА_13 виключено. На інших предметах наявність крові та слини не встановлено;
- висновку експерта № 2247 від 02.11.2016 року, згідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи одягу обвинуваченої, в якому вона була під час скоєння вбивства, наявності крові не виявлено;
- висновку експерта № 2248 від 03.11.2016 року, згідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи одягу з трупу ОСОБА_11 на футболці виявлено сліди крові, експерт не виключає її походження від самого ОСОБА_11 , виключає походження від ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ;
- висновку експерта № 2455 від 16.11.2016 року, у відповідності до якого під час проведення судово-медичної експертизи змивів з кістей рук трупу ОСОБА_11 наявність крові не виявлено;
- висновку експерта № 605 від 08.11.2016 року, з якого вбачається, що в ході проведеннясудово-цитологічного дослідження піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_10 кров та клітини, що підлягають подальшому дослідженню, не знайдені;
- висновку експерта № 646 від 18.11.2016 року, згідно до якого при проведенні судово-цитологічного дослідження недопалків цигарок, вилучених з місця події, кров не знайдена, знайдена слина, походження якої експерт не виключає від ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ;
- висновку експерта № 1680-д від 17.10.2016 року, згідно до якого, в ході проведення судової дактилоскопічної експертизи на чарці та на пляшці, вилучених з місця події, виявлено сліди пальців рук ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ;
- висновку експерта № 1376 від 07.11.2016 року, з якого вбачається, що у паперових згортках, вилучених з місця події, знаходиться речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маси якого складали 0,951 гр., 0,247 гр., 0,247 гр. та 1,071 гр. у перерахунку на суху речовину;
- висновку експерта № 571 від 09.11.2016 року, у відповідності до якого, в ході проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_10 встановлено, що під час скоєння інкримінованого їй правопорушення вона ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла, а перебувала у стані гострої алкогольної інтоксикації, могла усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування заходів примусового характеру не потребує;
- протоколу проведення слідчого експерименту від 03.10.2016 року, в ході якого ОСОБА_10 за допомогою манекена на місці події пояснила та показала обставини та механізм вчинення нею кримінального правопорушення, фототаблицю, стенограму і відеозапис до нього;
- протоколу проведення слідчого експерименту від 05.10.2016 року, в ході якого ОСОБА_10 за допомогою манекена на місці події пояснила та показала обставини та механізм вчинення нею кримінального правопорушення, фототаблицю, стенограму і відеозапис до нього (т.2, а.с.179-192);
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.10.2016 року, згідно до якого ОСОБА_10 перебувала у стані алкогольного сп`яніння;
- довідці Якимівської ЦРЛ про те, що в крові ОСОБА_10 , яка відібрана для лабораторних досліджень о 22 годині 35 хвилин 02.10.2016, виявлено алкоголь в кількості 2,4 проміле;
- матеріалам щодо звернень ОСОБА_10 до правоохоронних органів із заявами про вчинення щодо неї правопорушень ОСОБА_11 ;
- документам, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_10 ;
- документам, що характеризують особу потерпілого ОСОБА_11 ;
- ухвалі слідчого судді Якимівського районного суду від 03.10.2016 року, 04.10.2016 року, 14.11.2016 року про арешт майна;
- постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 19.11.2016 року, 09.11.2016 року, 14.11.2016 року, 04.11.2016 року, 24.10.2016 року;
- квитанції про отримання на зберігання речових доказів;
- довідці про витрати на проведення експертиз.
Також в судовому засіданні було оглянуто речовий доказ подушку сірого кольору без наволки, розміром 70х70 см, вилучену в ході огляду 12.11.2016 року.
Крім того, за клопотанням сторони захисту, підтриманим державним обвинувачем, у судовому засіданні було допитано судового експерта ОСОБА_22 , який пояснив, що він проводив судово-медичні експертизи трупу ОСОБА_11 та судово-медичну експертизу ОСОБА_10 . Так, виявлені під час експертизи трупу ОСОБА_11 неповний поперечний перелам лівого великого рогу під`язичної кістки та неповний перелам основи правого верхнього ріжку щитоподібного хрящу є сгибальними, тобто утворилися від сдавлення шиї ОСОБА_11 за напрямком із зовні всередину. Сдавлення шиї при цьому повинно було приходитися на ліву і праву передньобокові поверхні шиї. Якщо б просто поклали подушку на обличчя зверху і не тиснули на бокові поверхні шиї, такі перелами у потерпілого ОСОБА_11 не утворилися б. Відсутність опору з боку потерпілого ОСОБА_11 є малоймовірним, оскільки при удушенні особа намагається чинити опір тому чиннику, який його душить, до того моменту, як втрачає свідомість. Приблизно протягом хвилини, з урахуванням стану сп`яніння та захворювання на туберкульоз, ОСОБА_11 повинен був чинити спротив для звільнення своїх дихальних шляхів. На те, що ОСОБА_11 принаймні рухав головою, вказує рана на кон`юнктивальній оболонці лівого ока, механізмом виникнення якої могло бути тертя об тканину подушки. До моменту проведення огляду обвинуваченої ОСОБА_10 в день її затримання їй могли наносити побої, про які вона вказує в показаннях, зазначаючи, що ОСОБА_11 безпосередньо перед вчиненням вбивства її бив, але могли наноситися тілесні ушкодження без виникнення зовнішніх видимих слідів, або ці прояви були короткостроковими (наприклад почервоніння шкіри).
Разом з тим, в судовому засіданні допитані свідки зі сторони захисту ОСОБА_23 , ОСОБА_24 (мати обвинуваченої), ОСОБА_25 (батько обвинуваченої), ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які надали покази про те, що під час спільного проживання ОСОБА_11 протягом останніх трьох років життя систематично застосовував до ОСОБА_10 фізичне насильство, спричиняв побої, а також зловживав спиртними напоями. Часто викликалися з цього приводу працівники поліції, ОСОБА_11 притягували до адміністративної відповідальності. При цьому ОСОБА_10 виганяла ОСОБА_11 декілька разів зі свого будинку, але через кілька днів знов дозволяла йому жити з нею, пояснюючи це страхом перед ОСОБА_11 , який погрожував її вбити. Свідки пояснили, що не володіють інформацією щодо обставин безпосереднього вчинення кримінального правопорушення.
Також суд першої інстанції за клопотанням сторони захисту дослідив медичні картки обвинуваченої ОСОБА_10 (копії долучені до матеріалів провадження), з яких вбачається, що протягом 2013-2016 років ОСОБА_10 двічі знаходилася на стаціонарному лікуванні з приводу травм, які, за її поясненнями, були нанесені їй співмешканцем, також неодноразово зверталася до лікаря-невролога з приводу нанесення їй ОСОБА_11 побоїв, в результаті яких в неї було виявлено струс головного мозку. Також ці факти зведено відображені у дослідженій та долученій до матеріалів кримінального провадження довідці лікаря Якимівської ЦРЛ від 18.10.2016 року.
Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, дав їм у сукупності належну оцінку, що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_10 , а саме вчинення нею не умисного вбивства потерпілого ОСОБА_11 , а умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони, про що вказує обвинувачена ОСОБА_10 у поданій апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Вказані доводи апеляційної скарги є аналогічними з позицією захисту в суді першої інстанції, яку суд перевірив та виклав належні мотиви в її спростування, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, під час розгляду провадження судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_10 не заперечувала, що саме від її дій помер ОСОБА_11 , проте зазначила, що умислу та цілі позбавити співмешканця життя у неї не було, він діяв у стані крайньої необхідної оборони.

До показів обвинуваченої ОСОБА_10 , що 01.10.2016 року вона, обороняючись від протиправних дій ОСОБА_11 та реально сприймаючи його погрози її життю та здоров`ю, накинула йому на обличчя подушку та тримала її, поки останній не перестав пручатися, суд першої інстанції поставився критично.
За змістом ч.1 ст.115 КК України умисне вбивство має місце у тих випадках, коли особа усвідомлює характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої особи і бажає або свідомо припускає її настання.

Об`єктивна сторона умисного вбивства характеризується діянням у вигляді посягання на життя людини; наслідком у вигляді смерті людини; та причинним зв`язком між вказаними діями та наслідками.

Відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, настає коли винний усвідомлює суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачає його наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання або ж коли і не бажає настання смерті, але свідомо припускає її настання. При цьому, крім інших обставин, також враховуються знаряддя злочину та локалізація поранень.

Такі ж ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (ст.118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.115 КК України обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.118 КК України, є мотив діяння - захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно із частиною першою ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання і акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявності суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Вказана позиція узгоджується з Постановою Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №524/113/15-к (провадження №51-2472км18).

З пояснень обвинуваченої, зазначених в апеляційній скарзі, а також наданих нею під час розгляду провадження судом першої інстанції та у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_10 не піддавалась нападу, який би загрожував її життю і здоров`ю, не зазнала суспільно небезпечного посягання достатньої інтенсивності з боку ОСОБА_11 , яке було б реальним, оскільки потерпілий замахнувся рукою, щоб начебто нанести удар, після чого ОСОБА_10 накрила його обличчя подушкою, чим перекрила отвори носу і роту ОСОБА_11 , внаслідок чого настала смерть останнього. Це підтверджується показаннями самої обвинуваченої ОСОБА_10 .

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_11 не вчиняв щодо обвинуваченої ОСОБА_10 дій, які передбачали б реальну загрозу останній або для їх сприйняття, як таких. Заподіяння ОСОБА_10 шкоди у вигляді позбавлення життя ОСОБА_11 не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту. Тобто, підстав вважати, що ОСОБА_10 у даному випадку діяла у стані необхідної оборони, у колегії суддів немає.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у скоєному злочині, передбаченому ч.1 ст.115 КК України, доведена у повному обсязі та відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що обвинувачена знаходилась у стані крайньої необхідної оборони, що було б підставою для кваліфікації її дій за ст.118 КК України, а доводи обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника, наведені у апеляційній скарзі та висловлені в судових засіданнях суду першої інстанції та апеляційного суду є лише лінією захисту, спрямованою на ухилення обвинуваченої від кримінальної відповідальності. При кваліфікації дій ОСОБА_10 судом надано обґрунтовану оцінку наявним у справі об`єктивним відомостям.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд призначив у відповідності до вимог ст.65 КК України, з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого нею правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, відношення самої обвинуваченої до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Обвинувачена ОСОБА_10 раніше не судима, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, позитивно характеризувалася за місцем роботи.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_10 , суд визнав встановлений в ході судового слідства факт застосування потерпілим ОСОБА_11 систематичного, протягом останніх трьох років життя, психічного та фізичного насильства до обвинуваченої, тобто протиправну поведінку загиблого.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_10 , суд визнав скоєння нею кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням зазначених обставин, призначене судом першої на переконання колегії суддів, є співрозмірним протиправному діянню ОСОБА_10 , необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів і не може вважитися явно несправедливим в наслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, вирок суду законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування або зміни з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного розгляду не встановлено, а відтак вирок суду є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року, відносно ОСОБА_10 , залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5