Справа № 364/40/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2020 м. Біла Церква

Колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000184 від 02.11.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київа, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 23.09. 2003 вироком Деснянського районного суду м. Київа за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Звільнений 21.06.2005 умовно-достроково на 9 місяців 9 днів;

2) 06.04.2006 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 9місяців позбавленняволі, звільнений 19.06.2007 умовно-достроково на 5 місяців 3 дні;

3) 21.11.2007 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 3.03.2009 умовно-достроково на 1 місяць 11 днів;

4) 09.08.2012 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 17.04.2015 згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 09.04.2015 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 02 місяці 19 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_10 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим, судимість у встановленому законному порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, 02.11.2019 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 , перебували в житловому будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_12 , де вживали спиртні напої та проводили сумісне дозвілля.
Того ж дня, приблизно о 18.30 год., точного часу не встановлено ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з мотивів особистої образи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні кухні вищевказаного будинку, знаходячись позаду ОСОБА_11 , взяв у праву руку кухонний ніж з дерев`яним руків`ям та наніс останньому один удар в область лівої лопаткової ділянки, внаслідок чого настала фізіологічна смерть ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку експерта № 77-ТР від 24.12.2019, смерть ОСОБА_11 настала в наслідок колото-ріжучої рани грудної клітки з ушкодженням легені та аорти, що призвело до крововтрати та гемотораксу, на що вказує: наявність 2,2 л крові в грудній порожнині, рана грудної клітки, легені та аорти. При проведені судово-медичної експертизи трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани грудної клітини в проекції другого грудного хребця, від його остистого відростка на 5,5 см вліво та розташовується над верхнім краєм лівої лопатки з ушкодженням у вигляді ран лівої легені, рани грудного відділу аорти. Описані тілесні ушкодження виникають від дії колючо-ріжучого предмету, могли утворитись в результаті нанесення удару колючо-ріжучим предметом, можливо ножем, іншою людиною. По часу утворення тілесне ушкодження могло утворитись 02.11.2019. Описані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виникли одномоментно. По даним результатів судово-токсикологічного дослідження № 3295 від 11.11.2019, в крові трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено етиловий спирт в концентрації - 5,07%. Травма описана у ОСОБА_11 не сумісна з життям та має короткий період часу (1-5 хв.) для надання своєчасної медичної допомоги в умовах торакального хірургічного відділення. З виявленими тілесними ушкодженнями ОСОБА_11 міг рухатись на проміжку часу до 1 хв.
Дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно він разом з потерпілим ОСОБА_11 , його дівчиною ОСОБА_13 та її вітчимом з 01.11.2019 по 02.11.2019, тобто дві доби вживали разом спиртні напої. Так, 02.11.2019 після того, як дівчина та вітчим потерпілого пішли спати, а ОСОБА_5 з ОСОБА_11 залишилися в кухні та розпивали спиртні напої, приблизно о 18.30 год. між останніми виник словесний конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_5 взявши зі столу кухонний ніж, довжина леза, якого складало 14 см., та тримаючи його у правій руці шляхом зворотного захоплення, наніс у спину ОСОБА_11 між лопатками один удар, ніж при цьому проник у тіло останнього на 5 см. Після чого ОСОБА_5 дістав ніж із тіла потерпілого та кинув його у кухні, а сам попрямував в іншу кімнати для того щоб заспокоїтись, а ОСОБА_11 попрямував у спальню, де відпочивала його дівчина, після чого ОСОБА_5 почув її крик, тоді останній став викликати швидку, яка тривалий час не приїжджала, тоді ОСОБА_5 повторно викликав швидку допомогу, а потім став чекати поліцію.
В судовому засіданні неодноразово просив пробачення у потерпілих, вважав, що ніж взяв у зв`язку з тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому розкаювався, просив суворо не карати.
Цивільний позов потерпілих визнав у повному обсязі, зазначив, що не зміг допомагати потерпілим фінансово, оскільки перебуває під вартою, але обіцяв відшкодувати всі матеріальні витрати та моральну шкоду, яка останнім була завданим ним внаслідок вчинення злочину.
Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.
Захисник адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого про недоцільність дослідження доказів по справі, кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорював.
Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 також в судовому засідання кваліфікацію кримінального правопорушення не оспорювали, вважали недоцільним дослідження доказів по справі.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вищевстановлених обставин.
Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Визначальним при кваліфікації дій особи за ст. 115 КК України є наявність прямого умислу на позбавлення життя потерпілого.

Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Отже, вибір знаряддя злочину, яким ОСОБА_5 заподіяв тілесні ушкодження потерпілому, їх локалізація і характер, а саме в ділянку грудної клітки, де сконцентровані життєво-важливі органи та поведінка обвинуваченого після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, беззаперечно свідчить про спрямованість умислу обвинуваченого на позбавлення життя потерпілого.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки останній вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Суд визнає обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 визнання вини. Обставини, які обтяжують його покарання - є рецидив злочину та вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, на шлях виправлення не став, необхідних висновків не зробив та знов вчинив умисний злочин, неодружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований та суспільно корисною працею не займається, законного джерела заробітку не має, мешкає без реєстрації, але за місцем фактичного проживання характеризується посередньо, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
Крім цього судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 разом з потерпілим ОСОБА_11 вживали спирті напої дві доби у будинку, де мешкав потерпілий ОСОБА_11 зі своєю дівчиною, в організмі якого згідно з даними матеріалами кримінального провадження виявлено етиловий спирт в концентрації 5,07%, що вважається критичним станом. Також судом врахована обрана зброя обвинуваченим, а саме колючо-ріжучий предмет ніж кухонний, який перебував на столі, де останні вживали разом спиртні напої, що свідчить про відсутність завчасного готування обвинуваченого до вчинення вбивства. Таким чином умисел ОСОБА_5 на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 виник раптово на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, також судом врахована кількість нанесених ударів ножом, а саме один удар у спіну потерпілому, після чого ОСОБА_14 самостійно кинув ніж, тобто у останнього його ніхто не забирав, не примушував його кинути, а також суд звертає увагу на той факт, що останній хоч і не намагався надати потерпілому медичної допомоги, але двічі прикладав зусилля для виклику швидкої медичної допомоги при цьому залишаючись на місці вчинення злочину, чекати поліцію.
Також суд враховує, що відповідно до статей 3і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений та вважає за необхідне призначити покарання, у межах санкції ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

В строк відбування покарання ОСОБА_5 суд вважає необхідним зарахувати в строк відбування покарання час тримання під вартою, виходячи із правил зарахування строку досудового заключення, передбаченого ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку: день за день, починаючи з 02.11.2019 до набрання вироком законної сили.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи питання цивільних позовів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином) суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів судового провадження й підтверджено в ході судового розгляду накладними, чеками, матеріальна шкода потерпілому та цивільного позивача ОСОБА_9 становить 16292,19 (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 19 копійок та складається з вартості понесених останнім на поховання ОСОБА_11 витрат, а саме: придбання одягу, труни, вінків та інших побутових потреб.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, частиною першою статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, з урахуванням позиції обвинуваченого ОСОБА_5 щодо повного визнання суми завданої матеріальної шкоди, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16292,19 (шістнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 19 копійок підлягають задоволенню.

Крім того, згідно з положеннями ст. 1167 ЦК України, що кореспондуються з нормами ст. 1177 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

В судовому засіданні судом було встановлено та не оспорюється учасниками процесу, що потерпілим/цивільним позивачам було завдано моральну (немайнову) шкоду.

За таких обставин суд, враховуючи думку учасників процесу в частині наявності моральної (немайнової) шкоди у потерпілих, яким була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, відсутність можливості відновлення попереднього стану, оскільки втрата дитини для батьків є невідновленою втратою та не може бути відновлений попередній стан, та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілих /цивільних позивачів по 200000 гривень кожному, всього 400000 гривень.

Отже цивільний позов у справі потерпілої/цивільного позивача ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок вчинення злочину в розмірі 200000,00 гривень підлягає задоволенню.

Цивільний позов у справі потерпілого/цивільного позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16292,19 гривень та моральної шкоди в розмірі 200000,00 гривень, завданих внаслідок вчинення злочину на загальну суму в розмірі 216292,19 гривень підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 115 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 в порядку статей 122, 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на вісім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання з 02.11.2019.

Зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 02.11.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 200000,00 (двохсот тисяч) гривень, завданої в наслідок вчинення злочину.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 216292,19 (двісті шістнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) гривні 19 копійок, завданої в наслідок вчинення злочину.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави витрати за залучення експерта на загальну суму 55153,95 (п`ятдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят три) гривні 95 копійок.

Речові докази по справі, а саме: оптичний носій-диск, на якому міститься відеозапис з допитом додаткового свідка ОСОБА_15 , оптичний носій-диск, на якому міститься відеозапис з допитом додаткового свідка ОСОБА_16 , оптичний носій-диск, на якому міститься відеозапис з одночасним допитом свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000184 від 02.11.2019, які перебувають у прокурора Володарського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області.

Чоловіча футболка на передній частині якої зображено різного роду супер герої із мультфільмів, задня частина футболки виконана із однотонного матеріалу білого кольору, на якій наявні сліди бурого кольору та наскрізне пошкодження тканини, яка належить ОСОБА_11 упаковану до картонної коробки з биркою №1; предмет ззовні схожий на ніж, упакований, до спецпакету №3228231; пластикова пляшка з під пива ємкістю 1,2 л, поміщена до спецпакету № 1917128; один папілярний узор, поміщений до паперового конверту; спецпакети № 0014786, №0014785, №0014784, №0014783 із дактилоскопічними картками; зразки РБК, поміщені до спецпакету №0012061; зразки змивів з рук підозрюваного ОСОБА_5 , поміщені до спецпакету №0003167 та №0003166; спортивну кофту (олімпійку) на замку біло-синього кольору, яка належить ОСОБА_5 , упаковану до спецпакету № 3228230; зразки крові ОСОБА_11 , які отримані за допомогою марлевого тампона, який упаковано до спецпакету №0012040; зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , які отримані за допомогою ватної палички, яку поміщено до прозорої пластмасової пробірки, яка закрита пробкою та упаковано до спеціального пакету № 0012060; зразки букального епітелію свідка ОСОБА_15 , які отримані за допомогою ватної палички, які в подальшому поміщено до прозорої пластмасової пробірки, яка закрита пробкою, упаковані до спецпакету № 0003161, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Володарського відділу поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.

Мобільний телефон марки «Astro», чорного кольору, який належить ОСОБА_5 та зберігається в камері схову речових доказів Володарського відділу поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області,повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Головуючий: Суддя: Суддя:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3