07.07.2020 Провадження № 1-кп/331/498/2020
Єдиний унікальний номер 331/2455/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 року колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_15 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_16 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_12 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_15 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив обрати щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, а також обрати обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, що мали місце на стадії досудового розслідування, наразі не зменшились та не змінились.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_10 зазначили, що підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу немає, дані про те, що обивнувачений може зникнути від суду відсутні, він має власну родину та постійне місце проживання, тому до нього можна застосувати і більш м"який запобіжний захід з огляду на тривалий час, який він вже перебуває у СІЗО.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_6 вказали, що прокурором до клопотання не доданого жодного доказу про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, фактично прокурор посилається лише на обвинувальний акт, який направлений до суду. ОСОБА_12 перебуває під вартою з листопада 2019 року тобто тривалий час, на сьогодні досудове розслідування завершено, усі докази зібрані, тому перешкодити слідству вже неможливо. Просили врахувати можливість перебування його на домашньому арешті як і інших обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник ОСОБА_7 зазначили, що прокурор не підтвердив жодного ризику, за час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він не допустив жодного порушення, його лише допитали один раз та інших слідчих дій не проводили, тому вважали обмеження його права на вільне пересування надмірним з огляду і на те, що він страждає на хронічне захворювання та потребує лікування, має родину, яку потрібно утримувати, наміру вчиняти злочини не має, тому просили скасувати запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_9 вказали, що згідно обвинувального акту обвинувачений брав участь лише у вчиненні одного епізоду, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину та до затримання мав місце роботи, тому підстав вважати що він може ухилитися від суду немає. Доводи прокурора про спросб тиску на потерпілого нічим не підтверджені, тому просили пом"якшити обраний раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник ОСОБА_8 пояснили, що клопотання прокурора зводиться лише до загальних фраз та не має жодного обгрунтування та конкретного доказу можливості його зникнути або продовжити злочинну діяльність. За час слідства, перебуваючи на домашньому арешті, він жодного разу не допустив ніяких порушень, здав на зберігання свій закордонний паспорт, він має родину та повинен її утримувати, тому вважає обмеження його свободи таким, що не відповідають цілям кримінального провадження.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла наступного.

Вирішуючи питання щодо запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою для обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, ймовірно був активним учасником усіх епізодів злочинної діяльності, вчинених організованою групою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але не працевлаштований, стабільного джерела доходу не має, що, зважаючи також на кількість інкримінованих ОСОБА_11 правопорушень, свідчить про вірогідність ризику продовження злочинної діяльності з метою власного збагачення протиправним шляхом.

Крім того, обвинувачений не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, та, беручи до уваги відсутність роботи та працевлаштування, а також тяжкість покарання за інкриміновані злочини, в тому числі довічне позбавлення волі, а також перебування на волі родичів обвинуваченого, які на сьогодні переховуються від слідства, колегія суддів приходить до висновку про наявність ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, наведене переконує суд у недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених організованою групою, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працевлаштований, стабільного джерела доходу не має, що, зважаючи також на кількість інкримінованих особі правопорушень, та його ймовірну активну участь у їх вчиненні, встановлення під час досудового розслідування фактів застосування ним фізичного насильства до потерпілих, колегія суддів вважає, що ризик продовження злочинної діяльності з метою власного збагачення протиправним шляхом є очевидним.

Крім того, обвинувачений не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, та, беручи до уваги відсутність роботи та працевлаштування, а також тяжкість покарання за інкриміновані злочини, колегія суддів приходить до висновку про наявність ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Таким чином, наведене переконує суд у недоцільності застосування до ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Крім того, суд враховує факт застосування заходів безпеки до потерпілого під час досудового розслідування та дані про те, що тиск на нього продовжує вчинятися і на сьогодні, тому у даному випадку наявний і ризик можливого перешкодження кримінальному провадженню та здійнення спроб незаконного впливу на потерпілиго або свідків з боку усіх обвинувачених.

Тому, оскільки встановлені ризики можливого продовження злочинної діяльності, ухилення від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків є очевидними, суд доходить висновку про доцільність обрання у відношенні обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду даного провадження терміном дії на два місяці.

У відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інкриміновані злочині із застосуванням насильства, суд не визначає обвинуваченим розмір застави.

Вирішуючи питання щодо запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту для обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Обвинувачений ОСОБА_13 одружений, дітей на утриманні не має, офіційного місця працевлаштування не має, раніше не судимий. Разом з цим, у відношенні обвинуваченого до відповідного суду направлені два обвинувальні акти за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_14 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працевлаштований, одружений, дітей на утриманні не має.
ОСОБА_15 одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий. Водночас, є також обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, де обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Викладені обставини, а також дані біографії обвинувачених, а саме: відсутність стійких соціальних зв`язків, офіційного працевлаштування, кількість та тяжкість інкримінованих злочинів дають підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 можуть продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того, доведеним колегія суддів вважає і ризик можливого ухилення від суду, з огляду на невідворотність та тяжкість покарання у разі закінчення судового розгляду обвинувальним вироком.
При цьому доводи захисників про належне виконання обвинуваченими своїх обов"язків під час досувдого розслідування означає про дієвість обраних раніше запобіжних заходів та не дає підстави стверджувати про відсутність ризиків з огляду на обставини ймовірно вчинених ними злочинів та особисту роль кожного із співучасників.
Також, з урахуванням вище викладених мотивів, колегія суддів вважає доведеним і ризик можливого впливу на потерпілих та свідків, оскільки ці факти вже мали місце під час досудового розслідування.
З огляду на наявність встановлених колегією суддів ризиків, які можуть справдитися із великим ступенем вірогідності, колегія суддів вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню встановлених ризиків, тому у відношщенні обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 необхідно обрати запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю із раніше встановленими слідчим суддею обмеженнями.
При цьому даних про те, що вказані обмеження доцільно пом"якшити, стороною захисту не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 183-184, 314-315 КПК, -

У Х В А Л И Л А:

Обрати у відношенні ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ст. 348, ст.257, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО № 10 м. Запоріжжя на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 07 вересня 2020 року включно.
Обрати у відношенні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст.186, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО № 10 м. Запоріжжя на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 07 вересня 2020 року включно.
Обрати у відношенні ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст.289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 07 вересня 2020 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин; 2) з`являтися до суду за першим викликом у призначений час; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Обрати у відношенні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст.289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 07 вересня 2020 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин; 2) з`являтися до суду за першим викликом у призначений час; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Обрати у відношенні ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст.289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час судового розгляду на два місяці терміном дії до 07 вересня 2020 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин; 2) з`являтися до суду за першим викликом у призначений час; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали в частині обрання запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту покласти на відповідні структурні підрозділи ГУ НП у Запорізькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3