печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва в залі суду клопотання сторони кримінального провадження №0001091 від 09.08.2019 року слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про відсторонення від посади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження №0001091 від 09.08.2019 року слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про відсторонення від посади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001091 від 09.08.2019, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2019 ОСОБА_5 , за попередньою змовою з іншими службовими особами ДСП ЧАЕС та посадовими особами ТОВ «Монтаж-Енергобуд», , з метою створення передумов для майбутнього незаконного продажу за заниженою ціною державного майна в інтересах третіх осіб, підписав «соглашение о намерениях» між ДСП ЧАЕС та Товариством. Відповідно до угоди Товариство мало проводити на території ЧАЕС випробовування методу дезактивації радіоактивних матеріалів, а саме радіоактивно забрудненого металобрухту, лазерними технологіями з подальшим зняттям дезактивованих об`єктів з регулюючого контролю Державної інспекції ядерного регулювання України (далі - ДІЯР). Сторони взаємодіють в рамках випробувань на безоплатній і добровільній основі. На етапах реалізації цієї угоди сторони оформлюють відповідні комерційні контракти.

У період з 13.05.2019 по 11.07.2019, ОСОБА_5 , продовжуючи створювати хибну уяву про законність процесу відчуження державного майна з метою приховання своїх злочинних намірів, використовуючи своє службове становище затвердив та підписав ряд документів необхідних для проведення електронного аукціону, передбачених умовами Порядків № 1 та № 2, а саме: 1) Договір № 1605 від 13.05.2019 та Акт наданих послуг від 31.05.2019 з асоціацією «УкрЕксПроБуд», , згідно яких оцінювачами, з використанням недостовірних відомостей, в ході оцінки було знижено реальну ринкову вартість металобрухту.2) Наказ № 621 від 16.05.2019 про створення комісії з питань реалізації майна ДСП ЧАЕС із числа підлеглих ОСОБА_5 , а саме: заступника генерального директора з економіки та фінансів ОСОБА_8 , заступника головного бухгалтера ОСОБА_9 , начальника відділу закупівель ОСОБА_10 , провідного юрисконсульта юридичного відділу ОСОБА_11 .3) Акт технічного стану ТМЦ № 113/ЦСД від 23.05.2019 відповідно до якого металоконструкції отримані від демонтажу об`єктів Чорнобильської АЕС визнано металобрухтом і списано з основних засобів підприємства на позабалансовий рахунок. Акт було складено і підписано технічною комісією у складі головного інженера ОСОБА_12 та начальника Цеху зняття з експлуатації ОСОБА_13 , за контролю першого заступника генерального директора ДСП ЧАЕС ОСОБА_14 . 4) Відомість про вартість майна, яке пропонується до відчуження за станом на 11.07.2019, відповідно до якої балансова вартість 511 405 кг. забрудненого металобрухту становить 3 602 238,91 гривень, тим самим зазначене майно було поставлено на балансовий облік підприємства, як металобрухт. 5) Техніко-економічне обгрунтування доцільності відчуження майна та напрямів використання коштів від 11.07.2019, яке передбачає реалізацію 511 405 кг. металобрухту з метою випробовування нових методів дезактивації для створення можливості звільнення радіоактивних матеріалів від регулюючого контролю ДІЯРУ, що прямо стосується виконання умов угоди про наміри від 26.03.2019 та з метою звільнення майданчиків ДСП ЧАЕС від металобрухту і отримання додаткових коштів. Цим же документом було підтверджено, що металобрухт, який заплановано реалізувати відноситься до категорії «Радіоактивні матеріали».

Таким чином, у зазначений період ОСОБА_5 та іншими службовими особами ДСП ЧАЕС, всупереч інтересам державного підприємства з використанням службового становища, було сформовано фіктивну мету і підготовлено пакет необхідних документів для організації аукціону з продажу державного майна через електронну систему «ProZorro.Продажі». Дії вказаних осіб, фактично були спрямовані на приховування ОСОБА_5 , подальшого незаконного продажу радіоактивних матеріалів.

У період проведення аукціону, 25.07.2019 ОСОБА_5 , з метою підтвердження сформованої ним та його спільниками хибної уяви у органу управління і контролю (ДАЗВ) щодо законності процесу реалізації державного майна, підписав лист-відповідь адресований ДАЗВ № 2993/19 у якому зазначено, що ДСП ЧАЕС для продажу державного майна відповідно до Порядку № 2 має оцінку про його ринкову вартість, має техніко-економічне обгрунтування доцільності його реалізації (мету), оголосило передбачений Порядом № 1 електронний аукціон, а також те, що реалізація радіоактивних матеріалів не врегульована і не заборонена законодавством та їх передача буде відбуватись виключно в межах зони відчуження.

Шляхом проведення формального електронного аукціону, службовими особами ДСП ЧАЕС умисно, за попередньо спланованими діями та за відома і неналежного контролю з боку ОСОБА_5 , було обмежено участь інших учасників, поза межами зони відчуження, які не мали спеціального дозволу ДАЗВ та визнано переможцем ТОВ «Монтаж-Енергобуд», з яким попередньо укладена угода про наміри від 23.06.2019 і посадові особи якого приймали безпосередню участь у проведенні оцінки предмету аукціону.

Таким чином, у зазначений період ОСОБА_5 та іншими службовими особами ДСП ЧАЕС, всупереч інтересам державного підприємства з використанням службового становища, було сформовано фіктивну мету і підготовлено пакет необхідних документів для організації аукціону з продажу державного майна через електронну систему «ProZorro.Продажі». Дії вказаних осіб, фактично були спрямовані на приховування ОСОБА_5 , подальшого незаконного продажу радіоактивних матеріалів.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що службовими особами ДСП ЧАЕС було незаконно продано радіоактивні матеріали у вигляді металобрухту на користь переможця аукціону.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у передачі радіоактивних матеріалів без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило майнову шкоду у великому розмірі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити клопотання.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність.
Під час розгляду клопотання в судовому засіданні встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001091 від 09.08.2019, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України.

19.03.2019 відповідно до наказу № 28 ос ДСП ЧАЕС на посаду В.о. генерального директора було призначено ОСОБА_5 .

30.06.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 265 КК України, тобто у передачі радіоактивних матеріалів без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило майнову шкоду у великому розмірі.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 01.07.2020, справа №757/27240/20-к до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22-00 години до 07-00 години наступної доби, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням отримання невідкладної медичної допомоги.

Відповідно до ст.154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.
Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.
Зміст п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України, передбачає, що у клопотанні слідчого повинно також бути зазначено обставини, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, незаконними засобами впливатиме на свідків, а також протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може продовжити злочинну діяльність.
В цьому аспекті слід зазначити, що із самої суті такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, випливає те, що між свідками, підозрюваним та займаною ним посадою повинен бути логічний взаємозв`язок, зокрема, наявний факт підзвітності, підконтрольності чи інших відносин, пов`язаних з підозрюваним і займаною ним посадою. І ці обставини мають бути належно обґрунтованими.
У клопотанні ж слідчого, не надано доказів того, що ОСОБА_5 будучи повідомленим про підозру, та будучи службовою особою, перебуваючи на посаді Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження (відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про Державну службу», з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам знищити, підробити речі та/або документи, що мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними способами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя не може прийняти даний аргумент, як такий, що актуальний на даний час і з урахуванням якого втручання у право на працю особи буде його виправдовувати.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про відсторонення від посади, слідчим не зазначено конкретного переліку обставин, які свідчать про можливість підозрюваного ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню та відсутні конкретні посилання на докази, які підтверджують можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Прокурор вказує, що такий захід, як відсторонення від посади необхідний для припинення кримінального правопорушення, запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який перебуваючи на вказаній вище посаді, може мати доступ до знищення чи підробки речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Одна з обов`язкових вимог, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 155 КПК України, полягає у необхідності зазначення слідчим у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного сприяло вчиненню злочину.
Цим сам законодавець визначив, що необхідність відсторонення особи від посади спричинено передусім тим, що підозрюваний, перебуваючи саме на цій посаді, використав своє службове становище для сприяння вчиненню злочину.
А тому, у разі відсутності підстав вважати, що перебування особи на конкретній посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення, слідчий суддя не вправі застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади, оскільки обмеження прав особи не буде вважатися таким, що здійснено у відповідності до КПК України.
Будь-яких доказів того що саме подальше перебування на цій посаді ОСОБА_5 надасть змогу останньому знищити речові докази, які мають значення для досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Відповідно до пункту 3 розділу 2.4 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014 підставами для відмови в задоволенні клопотання про відсторонення підозрюваної особи від займаної посади є, здебільшого недостатність підстав для відсторонення підозрюваної особи від займаної посади, а також недоведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину такого ступеня тяжкості, за умови вчинення якого може бути здійснено відсторонення від посади, а також недоведеність того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення, відповідних ризиків процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - сторону обвинувачення. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.
Варто зазначити, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, можуть бути задоволені за рахунок покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а не шляхом відсторонення від займаної посади.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання не підтверджено та прокурором в судовому засіданні не доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може негативно впливати на хід досудового розслідування, незаконним засобом впливати на свідків у кримінальному провадженні та інших учасників, та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також варто зазначити, що п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати наслідки такого відсторонення для інших осіб.
Так, судовим розглядом встановлено, що відстороненнявід посади ОСОБА_5 матиме негативні наслідки саме призведе до блокування роботи державного органу та стратегічних об`єктів.
За встановлених обставин під час судового розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що органом досудового розслідування не доведено, що без відсторонення підозрюваного від займаної посади неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і такі потреби досудове розслідування і такі потреби досудове розслідування виправдовують обмеження гарантованого ст.43 Конституції України права на працю підозрюваного, а тому клопотання задоволенню не підлягає на підставі ч.1 ст.157 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.с.155, 156, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання сторони кримінального провадження №0001091 від 09.08.2019 року слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про відсторонення від посади ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1