Справа № 344/5823/20
Провадження № 1-кс/344/2258/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з заступником начальника відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000096 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що що на протязі січня-лютого 2020 року, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та іншими особами, з використання електронно-обчислювальної техніки, а саме із застосуванням заздалегідь підготовлених карток чорного кольору розміром 15,5х6,5 см. із намагніченою стрічкою сірого кольору, втручались в роботу платіжних терміналів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , які розміщені на території Івано-Франківської області та належать ТОВ «Фінансова Компанія «Тандем-Фінанси», ТОВ «ПЕЙБОКС» та ТОВ ФК «АБЕКОР». Втручання в роботу терміналів призвело до спотворення процесу обробки інформації, порушення встановленого порядку її маршрутизації та незаконного заволодіння грошовими коштами, шляхом поповнення номерів власних мобільних телефонів.

31 січня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення шахрайських дій із використанням електронно-обчислювальної техніки, що призвело до спотворення процесу обробки інформації терміналів на території Івано-Франківської області та інших областей причетний й ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими співучасниками, на автомобілі марки «AUDI» A6, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , прибував до місць розташування платіжних терміналів, допомагав їм у вчиненні кримінальних правопорушень, прикривав від сторонніх осіб, координували спільні дії, узгоджували маршрути руху, місця розташування терміналів, придбання відповідного обладнання (карток чорного кольору розміром 15,5х6,5 см. із намагніченою стрічкою сірого кольору) та інших пристроїв.

Так, 05.05.2020 в ході проведення обшуку в житлі за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 окрім тих речей, на які слідчим суддею надано дозвіл вилучити, також було виявлено та вилучено кросівки бордово-білого кольору марки «Аdidas». В зазначеному взутті (кросівках) ОСОБА_7 зафіксовано на камерах відео спостереження під час вчинення кримінальних правопорушень.

Отже, вище вказані кросівки бордово-білого кольору марки «Аdidas» є речовими доказами у кримінальному провадженні, мають статус тимчасово вилученого майна, а тому, виникла необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В ході досудового розслідування будь-які документи, які підтверджують право власності на майно зазначене у клопотанні не здобуто, однак є достатні підстави вважати, що зазначене взуття носив, користувався ним та розпоряджався ОСОБА_7 , оскільки вони були безпосередньо вилучені в нього під час проведення обшуку та за місцем його фактичного проживання.

Слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 05.05.2020 в ході проведення обшуку в житлі за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 окрім тих речей, на які слідчим суддею надано дозвіл вилучити, також було виявлено та вилучено кросівки бордово-білого кольору марки «Аdidas». В зазначеному взутті (кросівках) ОСОБА_7 зафіксовано на камерах відео спостереження під час вчинення кримінальних правопорушень.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 від 06.05.2020 року вищезазначені речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000096.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме кросівки бордово-білого кольору марки «Аdidas», які було вилучено 05.05.2020 в ході проведення обшуку в житлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1