Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3268/20
Провадження № 1-кп/644/598/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань - ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у м. Харкові обвинувальний акт матеріалу кримінального провадження, внесеногов Єдиний реєстр досудових розслідувань за№ 0000699 від 05.04.2020 року, що надійшов від першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженої с. Гусинка Куп`янського району Харківської області, громадянки України, освіта середня, працює ЗЖБК №15 дозувальником, розлучена, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

04 квітня 2020 року, приблизно о 17- 45 годині, більш точний час в ході судового розгляду не установлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на ділянці місцевості, яка розташовується неподалік АЗС «Укрнафта» за адресою: м. Харків, проспект Московський, 297-Б, зустріла колишню жінку свого співмешканця ОСОБА_8 - ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 , діючи з умислом, направленим на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшла до останньої та тримаючи у правій руці металеву арматуру, - заподіяла ОСОБА_4 два удари по голові.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні - визнала повністю, у вчиненому щиросердно розкаялась, підтвердила факт і обставини вчинення кримінального правопорушення, не заперечувала визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи показання підсудної, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість вподальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів, відносно фактичних обставин справи, визнано судом недоцільним. Суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої та дослідженням даних, які її характеризують.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, Суд вважає, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні доведена. Дії обвинуваченої суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України тобто завдання умисних легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює на ЗЖБК №15 дозувальником, розлучена, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується позитивно, раніше не судима.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, - судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила злочин невеликої тяжкості.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, її щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, думку сторони обвинувачення, суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статі, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді штрафу.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередженням вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370-371,373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази металеву арматуру знищити, як таку, що не представляє особової цінності, після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили міра запобіжного заходу засудженому не обиралася.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Засудженій в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженій та прокурору, направити потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1