Червоноармійський районний суд Житомирської області Справа №292/160/20
Номер провадження 1-кп/292/73/20 В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2020 року смт.Пулини
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи притягнутим 04 листопада 2019 року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення 01, 02 та 06 жовтня 2019 року домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , та 05 грудня 2019 року до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за вчинення відповідно 02 та 03 грудня 2019 року домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти здоров`я особи за наступних обставин. Протягом періоду з 2013 року по даний час ОСОБА_4 співмешкає з ОСОБА_5 у будинку по АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання, ігноруючи факти притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення насильства, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, та вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ОСОБА_4 безпричинно, умисно, систематично, не маючи підґрунтя, вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, а також погіршення якості її життя. Так, 28 січня 2020 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , що виразилось в образах нецензурними словами та словесними погрозами на її адресу, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю. Таким чином, ОСОБА_4 повторно вчинив умисне систематичне домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичному дискомфорті, неповноцінного сну та відпочинку, втраті позитивних емоцій, пониженні самооцінки та негативних переживань. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно періодично в ході конфліктів зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 ображає її нецензурними словами. Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та вивчив матеріали, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з"ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позицій та роз"яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні даного кримінального правопорушення і ці його умисні дії кваліфікує за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обставиною, що пом"якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину особою повторно. Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує, що він на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за вчинення домашнього насильства, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин, беручи до уваги думку потерпілої щодо систематичних дій ОСОБА_4 , а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді арешту.
Оскільки ОСОБА_4 вчинив інкримінований злочин до його засудження вироком Червоноармійського районного суду від 31.01.2020 року, за яким його засуджено за ст.126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць, тому суд вважає остаточне покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, відповідно до ч.4 ст.70 КК України. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні. Цивільний позов потерпілою не заявлявся. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, ст.126-1 КК України, суд-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання за цим Законом у виді 5 (п"яти) місяців арешту.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Червоноармійського районного суду від 31.01.2020 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п"яти) місяцві 15 (п"ятнадцяти) днів арешту.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1