Дата документу 25.03.2020 Справа № 334/998/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/998/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/368/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула 25 березня 2020року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 5 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Україниза наступних обставин.

Так, 18.01.2020 об 13.00 годин, ОСОБА_7 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в кв. АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , що виразилося в тому, що ОСОБА_7 наніс не менше 5 ударів кулаками по обличчю та голові потерпілого ОСОБА_9 , від яких останній впав на підлогу квартири та отримав фізичний біль.

Далі, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 не чинить йому ніякого опору, відкрито викрав з лівої внутрішньої кишені куртки майно, яке належить ОСОБА_9 на загальну суму 5725 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

05.03.2020 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0000214 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 в обґрунтування якого послався, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , з метою уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони з 20-00 години по 6-00 годину залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та поклавши обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що підозрюваним та його адвокатом надані суду обґрунтовані підстави вважати, що до ОСОБА_7 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст.181 КПК України,

В апеляційній скарзі прокурор, вважає оскаржувану ухвалунеобґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, був оголошений у розшук, не одружений, дітей та осіб похилого віку на утримані не має, не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку, а отже відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому ОСОБА_11 може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити новий злочин. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та, постановити нову, якою обрати стосовноОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч. 1ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

Слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст. 194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відмовляючи у задоволені клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу з посиланням на те, що доводи прокурора про існування ризиків, необхідних для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

При перегляді провадження в апеляційній інстанції, колегія суддів констатує, що хоча ризик переховування від органів досудового розслідування та суду малоймовірний, але існує, що і було достатньою підставою для застосування альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

Одночасно слід зазначити, що саме низький ризик переховування поряд із позитивними відомостями стосовно особи підозрюваного у вигляді відсутності судимостей у останнього, його працевлаштованості у ТОВ «Місто для людей», тобто наявність у ОСОБА_7 постійного джерела доходів свідчать на користь прийнятого рішення слідчим суддею.

Інших вагомих обставин, які б слугували підставами для скасування оскаржуваного рішення прокурором в суді апеляційної інстанції не наведено.

Отже, з урахуванням явки підозрюваного до суду апеляційної інстанції у сукупності із вищенаведеними обставинами слід розцінювати доцільним застосування саме такого виду запобіжного заходу.

Одночасно необхідно зазначити, що прокурором не доведено неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, натомість подальша позитивна процесуальна поведінка підозрюваного лише слугує спростуванням доводів прокурора.

Доводи прокурора про наявність іншого ризику щодо незаконного впливу на потерпілого, свідків судова колегія не приймає до уваги, оскільки такий ризик не визначався у клопотанні і є недоведеним самим апелянтом.

Отже, відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного та його позитивну процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу.

Наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що до того ж враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 5 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4