Єдиний унікальний номер 185/748/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000060 від 11 січня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця міста Павлоград Дніпропетровської області,
громадянина України, непрацюючого, є інвалідом 3 групи,
неодруженого, маючого освіту 1 клас, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого
за адресою: АДРЕСА_2 ,
в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

01.12.2006 року, приблизно о 19.20 год., ОСОБА_3 , не маючи водійського посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії «В», керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2106» реєстраційний номерний НОМЕР_1 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 12.04.1997 року ОСОБА_7 , в темний час доби рухався зі швидкістю 50 кілометрів на годину по правій смузі автомобільної дороги Павлоград-Токмак з боку села Троїцьке у напрямку міста Павлограда, маючи намір рухатись прямо. Під час руху, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, під час роз`їзду з невстановленим вантажним автомобілем марки «КАМАЗ», який рухався у зустрічному напрямку з боку м. Павлограда у напрямку села Троїцьке, змінив напрямок руху та виїхав на праве узбіччя, де допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля марки «ВАЗ-2106» реєстраційний номерний НОМЕР_3 з передньою частиною велосипеда марки «Україна» під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку. В результаті зіткнення, водій велосипеда марки «Україна» ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер на місці події.

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху, в якому вказано:

п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали.

Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: садна правої половини обличчя, садна і синець на задній поверхні лівого стегна. Повного розриву атланто-потиличного зчленування, забою і розтрощення стовбурових структур головного мозку, субарахноїдальний крововилив в задній черепні ямки; закритого перелому 1-2 го ребер справа; закритого перелому лівого стегна. Всі вищеописані тілесні ушкодження утворилися одночасно або в дуже короткий проміжок часу, від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини рухомого автотранспортного засобу та елементи дорожнього покриття і давність їх може відповідати 01.12.2006 року. У момент первинного контакту з автомобілем потерпілий перебував у вертикальному положенні. Смерть ОСОБА_8 наступила від удару і розтрощення стовбурових структур головного мозку при закритої тупої травми шиї, що супроводжувалася повним розривом атланто-потиличного зчленування. Всі виявлені тілесні ушкодження, зокрема розрив атланто - потиличного зчленування, що супроводжувався ударом, розчавленням стовбурових структур головного мозку, за ознакою небезпеки для життя і як що призвели до смерті потерпілого відносяться до ступеня ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, відповідно до висновку експерта № 686- Э від 03.01.2007 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, та суду показав, що повністю згоден з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, та добавив, що у 2006 році, більш точної дати він не пам`ятає, він, керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2106», який належить ОСОБА_7 , в темний час доби, зі швидкістю 50 кілометрів на годину по правій смузі автомобільної дороги Павлоград-Токмак з боку села Троїцьке у напрямку міста Павлограда. В цей час в зустрічному напрямку з гори рухався автомобіль марки «Камаз», а за ним велосипедист, який обігнав автомобіль марки " Камаз", та в цей час сталося зіткнення. Він викликав швидку медичну допомогу, але злякавшись того що сталося, та покинув місце ДТП. Посвідчення водія він не отримував. У скоєному він щиро кається, та просить вибачення у потерпілої. Просить суд звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як із 2001 року є інвалідом 3 групи.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що раніше вона знала обвинуваченого. Загиблий був її чоловіком, який на велосипеді поїхав із села Малоолександрівки до м. Павлограда на роботу. Пізніше їй повідомили, що чоловік попав в аварію, та помер. Обвинувачений не вибачався в тім що трапилося. Приїзджали батьки обвинуваченого, та пропонували гроші у сумі 5 тис. гривень, які вона не взяла. Вона буде пізніше звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди. Просить суд позбавити волі обвинуваченого, та його водійського посвідчення.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, суд вважає, що обвинувачений винний у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Його дії кваліфікуються за ч.2 ст. 286 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не виявлено.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії необережних тяжких, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, непрацює, неодружений, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, є інвалідом 3 групи, вину визнав повністю.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи вище викладене, а також тяжкі наслідки що настали, а саме смерть молодої людини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним злочинів.

Крім того, як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016р. №1810-VІІІ, підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі зокрема особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Згідно довідки серії ДНА-01 за № 274154 від 20.11.2001 року, ОСОБА_3 визнано інвалідом третьої групи безстроково.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування основного покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 450 (чотириста п`ятдесят) грн. 72 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі п «г» ч.1 Закону України «Про амністію у 2016 році ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 450 (чотириста п`ятдесят) грн. 72 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту не продовжувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1 .