Справа №635/1125/20
Провадження №1-кс/635/322/2020
УХВАЛА

20 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 18.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утримання неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

встановив:

20 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 18.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківському слідчому ізоляторі» на 60 днів до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.
З клопотання слідчого вбачається, що 18.02.2020 о 17:41, невстановлена особа, проникла на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 та скоїла напад на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , застосувавши насильство небезпечне для життя останньої та заволодівши грошовими коштами потерпілої, чим останній завдано матеріальну шкоду. Згідно з ч.1 ст.214 КПК України 18.02.2020 відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Окрім того, 18.02.2020 до ЧЧ Харківського ВП надійшов рапорт слідчого Харківського ВП про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа здійснила напад на останню, яке виразилось у спричиненні колото різаних поранень, але не довів свій умисел до кінця від причин, які не залежали від його волі. Згідно ч.1 ст.214 КПК України 14.11.2018 відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30000310 від 18.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України. Досудовим слідством встановлено, що 18 лютого 2020 року приблизно о 17 години 20 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою з`ясування стосунків, маючи умисел прийшов до домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Постукавши у хвіртку на подвір`я вийшла ОСОБА_9 , яка відкрила хвіртку та впустила останнього на територію свого домоволодіння. Потім ОСОБА_5 на ґрунті виниклих особистих неприязних, відносин всупереч встановленим нормам закону, маючи намір на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скоїв напад на ОСОБА_9 , поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, з метою заволодіння її грошовими коштами, який виразився у нанесенні декількох ударів кулаком в область обличчя та тулубу, при цьому вимагав щоб гр. ОСОБА_9 віддала йому грошові кошти. Потім, ОСОБА_5 доставши із кармана невідомий предмет, зі слів потерпілої схожий на шило, яким наніс декілька ударів в область шиї та груді з лівого та правого боку, при цьому без дозволу потерпілої із застосуванням насильства змусивши останню пройти до її будинку, де змусив ОСОБА_9 віддати грошові кошти у розмірі 2000 грн. Після чого, ОСОБА_5 покинув місце скоєного злочину розпорядившись грошима коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. В наслідок злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_9 , згідно довідки №12/43 від 19.02.2020, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Професора О.І. Мещанінова», були спричинені наступні тілесні ушкодження: ушиб м`яких тканей обличчя та голови, перелом правої акулової кістки, ЗТГ, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва та непроникаюче поранення грудної клітини справа. Крім того, 18 лютого 2020 року приблизно о 17 години 20 хвилин ОСОБА_5 , з метою з`ясування стосунків, маючи також умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , прийшов до її домоволодіння розташованого в АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла, постукавши у хвіртку на подвір`я вийшла ОСОБА_9 , яка відкрила хвіртку та впустила останнього на територію свого домоволодіння. Потім ОСОБА_5 на ґрунті виниклих особистих неприязних, відносин, маючи намір на спричинення смерті ОСОБА_9 , шляхом нанесення тілесних ушкоджень, в життєво-важливі органи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скоїв на неї напад, з метою заволодіння її грошовими коштами, який виразився у нанесенні декількох ударів кулаком в область обличчя та тулубу, при цьому вимагав щоб гр. ОСОБА_9 віддала йому грошові кошти. Потім, ОСОБА_5 доставши із кармана невідомий предмет, зі слів потерпілої схожий на шило, яким наніс декілька ударів в область шиї та груді з лівого та правого боку, чим спричинив ОСОБА_9 , згідно довідки №12/43 від 19.02.2020, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.Професора О.І. Мещанінова», наступні тілесні ушкодження: ушиб м`яких тканей обличчя та голови, перелом правої акулової кістки, ЗТГ, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва та непроникаюче поранення грудної клітини справа. Тим самим вчинив всі дії, які вважав за необхідними, але не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як заволодів грошовими коштами у розмірі 2000 грн. та покинув місце скоєння злочину. Відтак, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбачений ч. 4 ст. 187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та заподіянням тяжкого тілесного ушкодження та злочин передбачений ч.2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), з корисних мотивів. 18 лютого 2020 року о 20 годині 34 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України, час фактичного затримання 18.02.2020 об 18 годині 15 хвилин. 19 лютого 2020 року о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, ч.2 ст. 15, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України. В ході встановлення обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудовим розслідуванням встановлено, що вина підозрюваного ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 18.02.2020 за адресою: АДРЕСА_2 , яким зафіксовано дійсно факт вчинення злочину; протоколом допиту потерпілої від 18.02.2020 ОСОБА_11 , яка повідомила той факт, що 18.02.2020 за місцем мешкання її, ОСОБА_5 увірвався у її дім та наніс їй колоті різані рани; довідка від 19.02.2020 зі швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. ОСОБА_12 . Мещанінова з діагнозом: ушиб м`яких тканей обличчя та голови, перелом правої акулової кістки, ЗТГ, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва та непроникаюче поранення грудної клітини справа; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .
В ході досудового розслідування вивчалась особа, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що останній є уродженцем м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, не одружений, а також відносно якого у Харківському районному суді Харківської області перебуває на розгляді обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України від 28.12.2019, який на даний час не розглянутий. Злочини, вчинення яких інкримінуються ОСОБА_5 , є особливо тяжкими злочинами, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років та від 10 до 15 років позбавлення волі. Підстави застосування запобіжного заходу обґрунтовуються можливістю настання таких ризиків: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчиненого злочину, покаранням за його вчинення; незаконно впливати на потерпілого, свідків в цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті з потерпілою ОСОБА_11 та свідками. Окрім того, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , розпочато лише 18.02.2020, таким чином можливо на даному етапі ще не встановлені всі свідки вказаного злочину; може вчинити інше кримінальне провадження та продовжувати вчиняти аналогічні дії відносно потерпілої ОСОБА_11 . З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Обґрунтовуючи вимоги клопотання слідчим, заначено, що у даному випадку доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого або свідка в цьому ж кримінальному провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення), а оскільки беручи до уваги те, що ОСОБА_5 , постійного доходу не має, вчинив особливо тяжкий злочин відносно потерпілої ОСОБА_10 , тому може переховуватись від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення покарання за вчення особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі від 8 до 15 років позбавлення волі, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити, з посиланням на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти клопотання щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати домашній арешт.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з частин першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання про застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Так, на переконання слідчого судді, на день розгляду відповідного клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених:
ч. 4 ст. 187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та заподіянням тяжкого тілесного ушкодження;
ч.2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), з корисних мотивів.
Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має вищу освіту, розлучений та має на утримання неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючий та не маючий постійного законного заробітку чи іншого законного джерела доходу (на спростування чого, стороною захисту не надано інших доказів та не приведено будь-яких доводів), маючий постійне місце проживання, де і зареєстрований у встановленому законом порядку, та мешкає разом з матір`ю ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка має захворювання та потребує лікування, а також обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, які відповідно до положення ст. 12 КК України віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, та вчинені відносно особи похилого віку, яка підозрюваному добре знайома, з корисливих мотивів, а також беручи до уваги обставину, що на момент розгляду питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, органом досудового розслідування не відшукано предмет, яким останній наносив удари потерпілій.
Слідчим суддею також враховується, що підозрюваний за місцем мешкання має посередню характеристику, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, проте відносно якого у грудні 2019 року до Харківського районного суду Харківської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, який на момент розгляду слідчим суддею відповідного клопотання, не розглянутий судом.
З огляду на обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, вбачається, що дії підозрюваного, як і він сам, представляють підвищену суспільну небезпеку, вбачається наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового слідства або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інші злочини, що свідчить про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки зазначені у клопотанні обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, незважаючи на відомості про особу підозрюваного.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За викладених обставин у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування, а саме, забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії передбачені пунктом 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа, більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам вчинити дії передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.
Відповідно до вимог статей 182, 183 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статті 177 КПК України, вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.
Разом з тим, у розумінні загальних вимог глави 10 КПК України, тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому на даній стадії його дія обмежена строком досудового розслідування.
Виходячи із дати повідомлення ОСОБА_5 про підозру, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 19 квітня 2020 року.
Відтак, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини надані сторонами кримінального провадження та обставини передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 таким, що підлягає задоволенню, а запобіжний захід підлягає застосуванню в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 квітня 2020 року.
Керуючись статтею 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 18.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 квітня 2020 року включно.

Визначити стосовно ОСОБА_5 суму застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Харківського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_5 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1