Справа № 133/2139/19
Провадження №11-кп/801/1418/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4 жовтня 2019 року, яким затверджено угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Н.-Селище Хустського району Закарпатської області, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , громадянкою України, з середньою освітою, розлученою, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючою провідником ВЧ-1 Ст. Київ-Пасажирський, раніше не судимою, яка визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнана винною у наступному.

27.06.2019 приблизно о 17 годині ОСОБА_9 , який є начальником сектору превенції Козятинського ВП Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області під час виконання службових обов`язків слідував службовим автомобілем марки «ВАЗ-2107», д/н НОМЕР_1 по вул. Незалежності, що розташована в м. Козятині Вінницької області. В той час останнього зупинив громадянин ОСОБА_10 , який ОСОБА_9 повідомив про конфлікт, який у нього виник з його бувшою дружиною - ОСОБА_7 , з якою на даний час він розлучений.
На дане звернення ОСОБА_9 , як працівник поліції, який знаходився під час виконання службових обов`язків, відреагував відповідно до п. 2 ст. 18 п. 5 та ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» та зупинився для з`ясування обставин. Через 5-10 хвилин до вище вказаного місця події на виклик ОСОБА_9 під`їхав старший дільничний офіцер поліції Козятинського ВП Калинівського ВП ГУ НП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_11 , так як він безпосередньо обслуговує дану територію, а саме с. Перемога Козятинського району Вінницької області. По прибуттю на місце події ОСОБА_9 побачив ОСОБА_7 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та знаходилась неподалік від магазину «Імперія», що розташований по вул. Незалежності, що в м. Козятині Вінницької області. В свою чергу ОСОБА_9 будучи одягнутими у формений одяг з табельною вогнепальною зброєю підійшов до ОСОБА_7 та попрохав припинити її протиправні дії та порушення громадського порядку, однак остання на усні попередження не реагувала та безпричинно розпочала ображати його нецензурною лайкою. На неодноразові законні вимоги працівників поліції, що виконували свої службові обов`язки, припинити свої протиправні дії, ОСОБА_7 не реагувала, зухвало розвернулась та пішла до автомобіля чоловіка з якого відмовилась виходити. В той час працівник поліції ОСОБА_9 прийняв рішення про доставлення ОСОБА_7 до приміщення Козятинського ВП Калинівського ВГІ ГУ НП у Вінницькій області для складання адміністративних матеріалів за вчинення адміністративних правопорушень. Однак, ОСОБА_7 , під час усної бесіди з начальником сектору превенції Козятинського ВП капітаном поліції ОСОБА_9 , який на той час стояв поблизу неї та після відчинення дверей до автомобіля, усвідомлюючи те, що перед нею знаходиться працівник правоохоронного органу, маючи умисел на вчинення насильства щодо нього, виконуючи свої протиправні дії, направленні на умисне спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно завдала декілька ударів ногою в область тулуба, при цьому, своїми руками дряпаючи начальника сектору превенції ОСОБА_9 та шарпаючи останнього за формений одяг, від чого останній отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта № 106 від 02.07.2019 у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження: садна, 5 саден на передній поверхні верхній третині лівого передпліччя, на передній поверхні грудної клітки зліва, синець на передній черевній стінці зліва на відстані 5 см від пупка. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень та небезпечними для життя в момент їх заподіяння не були. Вказані ушкодження виникли від дії тупих, твердих предметів, можливо, в строк 27.06.2019.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 , вважаючи рішення суду незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення кримінального процесуального закону, просить його скасувати, а кримінальне провадження направити до місцевої прокуратури для здійснення досудового розслідування у загальному порядку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що безпосереднім об`єктом злочину є авторитет правоохоронних органів і лише його додатковим обов`язковим об`єктом виступає недоторканність працівників правоохоронних органів, або їх близьких родичів, їх здоров`я, крім того, угода про примирення не відповідає вимогам КПК України та суперечить вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 , яка покладалась на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, з наведенням належних і достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
В разі укладення в кримінальному провадженні угоди між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення; чи між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим угоди про визнання винуватості суд перевіряє їх на відповідність вимогам цього Кодексу. В разі їх невідповідності, суд в затвердженні угоди відмовляє, що передбачено ч. 7 ст. 474 КПК України.
Проте при розгляді даного кримінального провадження суд вимог цих законів не дотримався.
Так, затверджуючи угоду про примирення та призначаючи узгоджене між обвинуваченою та потерпілим покарання суд не взяв до уваги та не врахував ту обставину, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет і лише додатковим обов`язковим об`єктом виступає недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів, їх здоров`я.
Таким чином, при затвердженні угоди з винесенням вироку були порушені інтереси суспільства, зокрема, нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет.
За таких обставин у відповідності до ч.7 ст. 474 КПК України суд при розгляді кримінального провадження по суті зобов`язаний був відмовити у затвердженні зазначеної угоди про примирення, оскільки вона суперечить вимогам закону.
Крім того, перед затвердженням угоди та призначеної міри покарання, суд мав з`ясувати, чи не суперечать умови угоди вимогам закону України про кримінальну відповідальність та чи не порушують права, свободи чи інтереси сторін.
Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 має одну дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 та одну дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій не виповнилось 14 років, про що свідчить довідка, видана Переможнянською сільською радою Козятинською району Вінницької області.
Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Таким чином, суд призначив покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі, що суперечить вимогам вказаної норми кримінального закону.
Отже, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України та неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування вироку з призначенням у кримінальному провадженні нового судового розгляду, оскільки досудове розслідування у ньому закінчене з направленням обвинувального акта щодо ОСОБА_7 для суду.
З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 413 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 4 жовтня 2019 року про затвердження угоди про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_7 , визнаною винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, з призначенням покарання у виді 2 років обмеження волі, від відбування якого її звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 направити до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для призначення його до розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом: