Провадження №1-кс/463/756/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року Личаківський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву скаржника ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 у розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про закриття кримінального провадження № 00000377 від 07.11.2019 року, -
в с т а н о в и в:
Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України вказана скарга визначена для розгляду слідчому судді ОСОБА_4 .
В прохальній частині скарги міститься заява про відвід слідчого судді, яка мотивована тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 необ`єктивно розгляне його скаргу і не довіряє йому як судді, який здійснює правосуддя. Вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 зацікавлений в результаті розгляду його скарги..
Учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Виходячи з мотивів заяви, саме на цю підставу для відводу покликається потерпілий. Також ст. 76 КПК України визначено підстави недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Як вбачається з заяви, яка міститься в прохальній частині скарги слідчим суддею приймалося раніше рішення з приводу кримінального провадження, з яким не згідний скаржник. Сама по собі незгода з прийнятим раніше суддею рішенням не може бути підставою для відводу. Твердження скаржника, що суддя ОСОБА_4 зацікавлений у розгляді даної скарги не підтверджений жодними належними доказами, як і не підтверджено жодними доказами той факт, що даний слідчий суддя є некомпетентним суддею. Такі твердження скаржника свідчать лише про незгоду з прийнятим раніше рішенням слідчого судді ОСОБА_4 .
Згідно з п. 66 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, судді повинні мати незаперечну свободу вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства (Рекомендація № R (94) 12, Принцип I (2)(d)).
Відтак, виходячи з наведених вище мотивів про незаперечну свободу судді вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства, рішення головуючого не можуть оцінюватися як ознака упередженості.
Окрім цього, порушення норм матеріального та/або процесуального права при розгляді кримінального провадження може бути лише предметом перегляду в апеляційній та касаційній інстанції.
Таким чином, з наведених мотивів не вбачається сумнівів в неупередженості судді, а тому заява про відвід головуючому судді задоволенню не підлягає. Будь-яких інших правових підстав передбачених ст.ст. 75,76 КПК України для відводу слідчого судді в даному кримінальному провадженні судом не встановлено.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України, -
ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 у розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про закриття кримінального провадження № 00000377 від 07.11.2019 року - відмовити за безпідставністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1