Справа № 206/2032/20
Провадження № 1-кс/206/153/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,
ВСТАНОВИВ
08.05.2020 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Скарга обґрунтована тим, що СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР 14.04.2020 за № 0000334, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 25.03.2020. Заявник є дружиною померлого ОСОБА_7 10.04.2020 заявником було подано до канцелярії Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області заяву про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілого. 04.05.2020 нею у приміщенні Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було отримано відповідь на заяву про визнання потерпілою за підписом слідчого. У відповіді, зокрема, було зазначено, що її заява не підлягає розгляду. Слідчим їй не було вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Заявник вважала дії слідчого протиправними, в зв`язку із чим просила зобов`язати слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000334 від 14.04.2020, видати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні обов`язки потерпілого.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити скаргу та зобов`язати слідчого видати пам`ятку про процесуальні обов`язки потерпілого.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що від заявника надійшло звернення, а не заява, відомості до ЄРДР було внесено за ухвалою слідчого судді, вирішення справи по суті залишила на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що слідчим суддею заява ОСОБА_3 була задоволена лише в частині внесення відомостей до ЄРДР, а в частині визнання потерпілим було відмовлено, вирішення справи по суті залишила на розсуд суду.

Вислухавши доводи та пояснення заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000334, внесені до ЄРДР 14.04.2020, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, в тому числі, нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Так з приводу посилання заявника на заяву від 10.04.2020 про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілого, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно копії витягу з ЄРДР, відомості по кримінальному провадженню № 0000334 було внесено 14.04.2020 на підставі ухвали слідчого судді.

В той же час, звернення заявника з заявою про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілого мало місце лише 10.04.2020, тобто до моменту внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
З огляду на те, що така заява має розглядатись в рамках конкретного кримінального провадження, до якого заявник бажає бути залученим у якості потерпілого, відтак доводи заявника, щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у неналежному розгляді її заяви від 10.04.2020 про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілого відхиляються слідчим суддею.

В той же час, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.
Так, заявник ОСОБА_3 22.04.2020 також зверталась до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілого.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З аналізу вищезазначеної норми КПК України вбачається, що за результатами розгляду заяви особи про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілого слідчий чи прокурор має або залучити особу до кримінального провадження у якості потерпілого та вручити їй відповідну пам`ятку про процесуальні права та обов`язки або винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Натомість, на заяви ОСОБА_3 від 10.04.2020 та 22.04.2020 про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілого слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 було надано відповідь листом, щодо того, що вказані звернення не підлягають розгляду.

В той же час, слідчим ОСОБА_5 проведено 04.05.2020 допит ОСОБА_3 у якості свідка у вищезазначеному кримінальному провадженню, що підтверджується копією протоколу допиту свідка від 04.05.2020 та свідчить про те, що заявника ОСОБА_3 не було залучено до кримінального провадження у якості потерпілого.

Окрім цього, судом відхиляються доводи слідчого, щодо того, що ОСОБА_3 зверталася до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області саме зі зверненням, а не з заявою чи клопотанням з наступних підстав.

Так слідчим не надано жодного обґрунтування таким доводам, щодо належності заяви ОСОБА_3 саме до категорії звернення та невідповідність вимогам до оформлення заяви чи клопотання.

Також, обидві заяви ОСОБА_3 від 10.04.2020 та 22.04.2020 містять чітку та зрозумілу прохальну частину, в якій остання просить визнати її потерпілою у кримінальному провадженні.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу, що вимога ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні містилася ще у її заяві про кримінальне правопорушення від 25.03.2020, а слідчий суддя ОСОБА_9 у своїй ухвалі від 07.04.2020 по справі № 206/1395/20 задовольняючи частково скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, зазначив, що розгляд питання стосовно визнання скаржника потерпілою відноситься до компетенції органів досудового розслідування, яке в свою чергу станом на дату розгляду скарги 12.05.2020 розглянуто та вирішено не було.

Відповідно до ст. 56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь; 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом. Під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування. Під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; 7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом. На всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 66 КПК України визначено, що свідок має право: 1) знати, у зв`язку з чим і в якому кримінальному провадженні він допитується; 2) користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу; 3) відмовитися давати показання щодо себе, близьких родичів та членів своєї сім`ї, що можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні ним, близькими родичами чи членами його сім`ї кримінального правопорушення, а також показання щодо відомостей, які згідно з положеннями статті 65 цього Кодексу не підлягають розголошенню; 4) давати показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, і користуватися допомогою перекладача; 5) користуватися нотатками і документами при даванні показань у тих випадках, коли показання стосуються будь-яких розрахунків та інших відомостей, які йому важко тримати в пам`яті; 6) на відшкодування витрат, пов`язаних з викликом для давання показань; 7) ознайомлюватися з протоколом допиту та заявляти клопотання про внесення до нього змін, доповнень і зауважень, а також власноручно робити такі доповнення і зауваження; 8) заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом; 9) заявляти відвід перекладачу.
Так, з аналізу положень КПК України щодо обсягу прав та обов`язків заявника, свідка та потерпілого вбачається, що особа, яка є потерпілою у кримінальному провадженні має суттєво більший обсяг прав.

Крім того, слідчий у судовому засіданні зазначила, що у даному кримінальному провадженню ОСОБА_3 не є потерпілою, при цьому слідчий не винесла вмотивовану постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, чим фактично позбавила останню права на оскарження такої постанови слідчому судді.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу, що об`єктивна сторона злочину передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України передбачає невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.
Під тяжкими наслідками слід розуміти, наприклад, смерть людини, її самогубство, заподіяння потерпілому тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження, спричинення ятрогенного захворювання.
Окрім того, ч. 6 ст. 55 КПК України передбачено, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
При розгляду даної скарги, слідчий суддя також зазначає, що скарга в частині зобов`язання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування у кримінально провадженні № 0000837, видати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні обов`язки потерпілого задоволенню не підлягає з огляду на те, що пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого вручається саме потерпілому по кримінальному провадженню, що також відноситься до компетенції органу досудового розслідування.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також з метою здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, відтак необхідно зобов`язати слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілою за реєстрац. інд. Л-7 від 22.04.2020, надану останньою по кримінальному провадженню № 0000334, відомості внесені до ЄРДР 14.04.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, в порядку ст. 55 КПК України.
В іншій частині скарга задоволенню не підлягає з огляду на наявність вичерпного переліку рішень, які слідчий суддя має право прийняти за результатами розгляду скарги ч. 2 ст. 307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 7, 9, 55, 303-307, 309, 369-376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити частково. Зобов`язати слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілою за реєстрац. інд. Л-7 від 22.04.2020, надану останньою по кримінальному провадженню № 0000334, відомості внесені до ЄРДР 14.04.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, в порядку ст. 55 КПК України.
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення у формі ухвали складено та оголошено 15.05.2020 о 11 годині 25 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1