У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2020 року слідчий суддя Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, -
встановив:
Адвокат ОСОБА_2 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з указаною скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважених посадових осіб ГУНП в Черкаській області внести до ЄРДР відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 від 07 лютого 2020 року.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Скарга подана відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог територіальної та інстанційної підсудності.
Так, в пункті 3 інформаційного листа ВССУ № 223-558/0/4-13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» зазначено, що беручи до уваги, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184,ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо). У таких випадках не можна керуватися положенням ч. 1 ст. 32 КПК, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20 - 22 ч. 1 ст. 3, ст. 30, ст. 31 КПК), і не регламентує діяльність слідчого судді.
В пункті 1 інформаційного листа ВССУ N 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року «Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні» передбачено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.
При цьому органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК та ч. 1 ст. 38 КПК, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч. 1 ст. 38 КПК.
У випадку проведення досудового розслідування слідчою групою клопотання щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження також розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування. Підставою для визначення територіальної юрисдикції суду першої інстанції при розгляді клопотань щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження є постанова керівника відповідного органу досудового розслідування про створення слідчої групи, в якій визначено місце проведення досудового розслідування.
Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).
Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник вказує на бездіяльність уповноважених посадових осіб ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Головне управління Національної поліції в Черкаській області знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул. Смілянська, 57, що територіально відноситься до підсудності Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає поверненню, оскільки не підлягає розгляду в Черкаському районному суді Черкаської області, так як вона повинна розглядатися слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Керуючись ст. ст. 32, 304 КПК України, -

ухвалив:
Повернути адвокату ОСОБА_2 скаргу на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.
Роз`яснити адвокату ОСОБА_2 право на звернення з даною скаргою до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1