Справа № 487/2018/20
Провадження № 1-кс/487/2421/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000612 від 30.10.2019 за ч. 1 ст. 367 КК України про тимчасовий доступ до документів, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до усіх документів кримінального провадження №0000226, письмових вказівок прокурорів, керівників органів досудового розслідування ( ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у цьому кримінальному провадженні, відповідей про їх виконання, яке перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , з можливістю виготовлення копій документів. Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ТУ ДБР, розташованим у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000612 від 30.10.2019 за ч. 1 ст. 367 КК України. З показань потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що 30.11.2012 ІНФОРМАЦІЯ_4 розпочав кримінальне провадження №0000266 за колективною заявою про присвоєння ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 будівель 3 гуртожитків в Одесі. Спочатку кримінальне провадження було кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, проте в подальшому склад кримінального провадження було перекваліфіковано на ч. 4 ст. 191 КК України. У зазначеній справі він має статус потерпілого. Останні роки досудове розслідування проводиться слідчим (старшим слідчої групи) СВ Суворовського ОП ОСОБА_9 , а процесуальне керівництво здійснює прокурор Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 . Потерпілий вважає, що зазначені службові особи неналежно виконують свої службові обов`язки з розслідування провадження і, відповідно, процесуального керівництва ним. З кримінальним провадженням він ознайомлювався ще у 2017 році, тому на теперішній час йому не відомо, які докази зібрані у кримінальному провадженні. На момент його ознайомлення ще не були зібрані всі необхідні докази злочинної діяльності вищевказаних осіб. Після ознайомлення зі справою минуло достатньо часу щоб зібрати докази, повідомити особі про підозру, направити обвинувальний акт до суду, проте цього не зроблено. Зазначив також, що його клопотання у кримінальному провадженні виконані не в повному обсязі, хоча слідчим надавалися відповіді про їх задоволення. Вважає, що причиною неналежного виконання слідчим і прокурором своїх обов`язків є їх зацікавленість в тому, щоб винні особи не були притягнуті до відповідальності. Посилаючись на те, що документи кримінального провадження мають суттєве значення, оскільки вони містять відомості про слідчі і процесуальні дії, у тому числі проведенні на виконання письмових вказівок і ухвал слідчого судді, про їх результати, що відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягає доказуванню, та можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, отримати ці документи іншим шляхом не має можливості, слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Представник органу, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 163 КПК України, клопотання розглянуто без участі особи у володінні якої знаходяться документи.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.
Частиною 2 статті 84 КПК України зазначено, що процесуальними джерелами доказів крім іншого є документи.
Документи, до яких необхідно отримати доступ, є офіційними документами, які встановлюють наявність, зміну та припинення правовідносин, мають юридичну силу, вилучення яких є необхідними для установлення істини по кримінальному провадженні та як отримати докази в інший спосіб не можливо.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором (ч. 1 ст. 160 КПК України).
Порядок доступу до такої інформації регулюється положеннями ч.ч. 5, 6 ст.163 КПК України, а саме, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також доведе можливість використання як доказ відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000612 від 30.10.2019 за ч. 1 ст. 367 КК України.
В ході досудового розслідуванням допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що 30.11.2012 ІНФОРМАЦІЯ_4 розпочав кримінальне провадження №0000266 за колективною заявою про присвоєння ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 будівель 3 гуртожитків в м. Одесі. У зазначеній справі він має статус потерпілого.
Спочатку кримінальне правопорушення було кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, яке в подальшому перекваліфіковано на ч. 4 ст. 191 КК України.
Останні роки досудове розслідування кримінального провадження проводиться слідчим (старшим слідчої групи) СВ Суворовського ОП ОСОБА_9 , а процесуальне керівництво здійснює прокурор Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 .
Потерпілий вважає, що зазначені службові особи неналежно виконують свої службові обов`язки з розслідування провадження і, відповідно, процесуального керівництва ним.
Потерпілий також зазначив, що в останнє він ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження у 2017 році, тому на даний час йому не відомо, які докази зібрані у справі.
На момент його ознайомлення з кримінальним провадженням ще не були зібрані всі необхідні докази злочинної діяльності зазначених осіб. З моменту ознайомлення з матеріалами кримінального провадження минуло достатньо часу, щоб зібрати докази, повідомити особі про підозру, направити обвинувальний акт до суду, проте цього зроблено не було.
Вважає, що причиною такого неналежного виконання слідчим і прокурором своїх обов`язків є їх зацікавленість в тому, що б винні особи не були притягнуті до відповідальності. У нього немає доказів, але він вважає, що слідчий і прокурор проявляють бездіяльність в інтересах зазначених вище осіб, можливо також, що зацікавлені в цьому і керівники ІНФОРМАЦІЯ_5 , які, діючи в інтересах зазначених осіб, не дають слідчому і прокурору можливості розслідувати провадження належним чином. На його думку, мають місце обидві причини - всі зазначені особи зацікавлені в непритягненні винних до відповідальності.
З огляду на викладені обставини, у органу досудового розслідування виникла необхідність у тимчасовому доступі до матеріалів кримінального провадження №0000266, яке перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Документи, які знаходяться у кримінальному провадженні №0000266 можуть бути використані як доказ, оскільки містять відомості про слідчі і процесуальні дії, у тому числі проведенні на виконання письмових вказівок і ухвал слідчого судді, про їх результати, що підлягає встановленню у кримінальному провадженні.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказані документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні, отримати їх іншим способом неможливо, а тому є підстави для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 131, 159-163 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000612 від 30.10.2019 за ч. 1 ст. 367 КК України про тимчасовий доступ до документів задовольнити.
Надати слідчому Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документів кримінального провадження №0000266 з можливістю зняття їх копій, яке перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвала дійсна до 14.05.2020 року.
Роз`яснити положення частини 1 статті 166 КПК України, згідно яких, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1