Дата документу 10.07.2020 Справа № 554/8500/19
Провадження № 1кс/554/9203/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0001079 від 19.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 вересня 2019 року на автомобіль «Toyotа Celica» д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 21.10.2016, що належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.09.2019 року в рамках розслідування кримінального провадження №0001079 від 19.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України , було накладено арешт на належний йому автомобіль «Toyotа Celica» д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску , шляхом заборони його відчуження. ОСОБА_3 зазначає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб слідчим було вказано про необхідність збереження речового доказу, з метою запобігання можливості протиправного впливу на таке майно. Водночас, матеріали клопотання та сама ухвала не містили достатніх даних, які б підтверджували наміри або ж свідомі дії ОСОБА_3 , спрямовані на який-небуть вплив на належний йому автомобіль. Ухвалою суду його було зобов`язано надати вказаний автомобіль для проведення слідчих дій, однак з моменту накладення арешту і по даний час слідчий жодного разу не вимагав надати його для проведення слідчих дій і жодної експертизи щодо транспортного засобу не проводилось. Така поведінка слідчого свідчить про відсутність реальної необхідності накладення арешту на вказаний речовий доказ з забороною його відчуження та необґрунтованого обмеження права власності ОСОБА_3 . Зазначив, що у справі жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ст. 290 КК України, і з огляду на це справа зі спливом часу буде закрита, тому прохав скасувати арешт на транспортний засіб.

ОСОБА_3 надіслав до суду заяву, у якій прохав проводити розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав (а.с.12).
Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій прохав проводити розгляд клопотання без його участі. Зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні проведено всі необхідні експертизи з автомобілем, особу порушника не встановлено, про підозру нікому не повідомлено, необхідності у проведенні слідчих дій з предметом злочину немає. Зазначив, що проти скасування арешту не заперечує. (а.с.13).
Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, клопотання про накладення арешту, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 вересня 2019 року клопотання слідчого Полтавського районного відділення Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0001079 від 19.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задоволено. Накладено арешт на автомобіль «Toyotа Celica» д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 21.10.2016, належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), шляхом заборони його відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Автомобіль «Toyotа Celica» д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 21.10.2016, належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) передано на зберігання власнику ОСОБА_3 та зобов`язано останнього в разі потреби надавати автомобіль для проведення слідчих дій.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на автомобіль накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.
З клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту вбачається, що останній зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні не було проведено жодної слідчої дії з автомобілем .
Оскільки в кримінальному провадженні автомобіль Toyotа Celica» д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, є предметом вчинення кримінального правопорушення, а в судовому засіданні не встановлено, що потреба у подальшому арешті вказаного речового доказу відпала, та враховуючи, що досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001079 від 19.09.2019 року триває і не закрито слідчим, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 98, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме автомобіля «Toyotа Celica» д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 21.10.2016, належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) по кримінальному провадженню №0001079 від 19.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1