Провадження № 1-кс/686/200/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИЛА:

27.12.2019 року на розгляд слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місіті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 25.10.2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000397 від 17.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною і необґрунтованою, просить її скасувати і зобов`язати слідчого винести постанову про визнання ОСОБА_3 потерпілим.

В судовому засіданні скаржник і його представник наполягають на задоволенні скарги. Скаржник додатково пояснив, що злочином йому завдана і фізична, і моральна шкода. Фізична шкода полягає в завданих тілесних ушкодженнях, частина яких до цього часу залишаються не вилікувані, а належне обстеження в установленому порядку на виконання ухвал слідчих суддів не проводиться. Моральна шкода полягає у тому, що внаслідок часткової втрати зору і завданих тілесних ушкоджень надзвичайно складним стало самообслуговування в звичайних побутових ситуаціях, належне лікування відсутнє, до нього не допускають оплаченого його рідними масажиста, а також не дають необхідного доступу до нього адвокату. При цьому слідчий ігнорує всі заявлені скаржником в кримінальному провадженні клопотання, а його допит доручив провести тим же особам, на яких ОСОБА_3 скаржиться. Просить оскаржувану постанову вважати незаконною.

Слідчий повідомлений судом про час і місце розгляду скарги в установленому порядку, в судове засідання не з`явився, його неявка відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження №0000397 від 17.05.2019 року, приходжу до висновку що скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000397 від 17.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, щодо можливого перевищення службових повноважень із застосуванням насильства до ОСОБА_3 працівниками ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1».

25.10.2019 до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_3 від 15.10.2019 про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні № 0000397 від 17.05.2019.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 25.10.2019 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання. Мотивуючи постанову, слідчий послався на ч. 5 ст. 55 КПК України, за якою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Однак оскаржувана постанова вище вказаним вимогам кримінально-процесуального закону не відповідає.

Згідно ст. 55 КПК України , потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

В оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що:

-на сьогодні досудове розслідування триває, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин згаданого кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень у розумні та/або передбачені КПК України строки, проводяться необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії. Проте це твердження слідчого не узгоджується з дійсними обставинам справи, адже в матеріалах кримінального провадження наявна інформація про слідчі дії, які здійснювалися лише в травні червні 2019 року, а також відсутнє будь-яке належне реагування на ухвали слідчих суддів від 09.10.2019, 25.10.2019 про невідкладне здійснення судово-медичного обстеження ОСОБА_3 . За таких обставин твердження слідчого про проведення необхідних слідчих (розшукових) дій в розумні строки є голослівним;

-25.10.2019 до ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, надійшла заява ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Та обставина, що слідчий тричі в оскаржуваній постанові називає ОСОБА_3 . ОСОБА_3 , свідчить про його надзвичайно поверхове ставлення до поданої заяви і її вирішення;

-на сьогодні у кримінальному провадженні будь-які докази, які б свідчили про те, що можливим вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, відсутні. Таке твердження слідчого є передчасним, адже ним жодним чином не проаналізовано тих доказів, які таки наявні в матеріалах кримінального провадження, витребувані ним же і стосуються можливого заподіяння ОСОБА_3 фізичної шкоди (аркуші 53 150 т. 1 кримінального провадження). Переважну частину вказаних документів складає медична документація щодо стану здоров`я ОСОБА_3 ;

-у власній заяві ОСОБА_3 лише зазначає про визнання його потерпілим, однак жодного такого обґрунтування не наводить, тобто не надав відповідних доказів, окрім того, такі докази відсутні і в матеріалах кримінального провадження. В поданій власноручній заяві від 15.10.2019 ОСОБА_3 дійсно висловлює лише клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000397 від 17.05.2019. Разом з тим, у даному кримінальному провадженні розслідуються обставини можливого застосування насильства щодо ОСОБА_3 працівниками ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1», тобто слідчому відомо, що ОСОБА_3 і є тією особою, щодо якої розслідуються факти застосування або незастосування насильства і додаткове пояснення з цього приводу не могло бути визначальним для вирішення відповідного клопотання. Крім того, з наявної в матеріалах справи медичної документації (арк. спр. 170 т. 1) слідчому мало б бути відомо про вади зору ОСОБА_3 , що істотно ускладнюють для нього дотримання всіх формальних вимог до відповідного клопотання. Водночас, як уже зазначено, твердження слідчого про відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів є передчасним, оскільки наявні докази не проаналізовані;

-поведінка ОСОБА_3 (бажання давати покази в якості свідка лише у присутності свого представника) свідчить про затягування досудового розслідування, небажання сприяти органу досудового розслідування у встановленні всіх обставин у справі. Таке твердження слідчого непослідовне і суперечить закону, оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КПК України свідок має право, зокрема, користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу. При цьому матеріали кримінального провадження не містять даних про те, чи було забезпечено ОСОБА_3 можливість участі такого адвоката.
За таких обставин слід вкрай критично поставитися до посилання слідчого на всебічне, повне і неупереджене дослідження ним при вирішенні клопотання ОСОБА_3 обставин провадження, адже такого здійснено не було.

Відтак висновок про наявність підстав відмови ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000397 від 17.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, є передчасним і необґрунтованим.

Отже, скаргу ОСОБА_3 в частині скасування постанови слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, І.Северина про відмову у задоволенні клопотання (заяви) від 25.10.2019 слід задовольнити.

Водночас, згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Що стосується вимоги скарги в частині зобов`язання слідчого винести постанову про визнання потерпілим ОСОБА_3 , то вона не підлягає до задоволення, оскільки положення кримінального процесуального законодавства не передбачає прийняття слідчим суддею такого рішення. Натомість відповідно до п. 4 узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», саме правильність застосування слідчим або прокурором ст. 55 КПК України є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Таким чином, вирішення клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим належить до дискреційних повноважень слідчого і слідчий суддя не може у них втручатися. За таких обставин слідчому належить повторно розглянути і вирішити клопотання ОСОБА_3 від 15.10.2019, проаналізувавши наявні в матеріалах кримінального провадження докази і врахувавши доводи даної ухвали.

Враховуючи зазначене, в задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 26, 55, 66, 303 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, І.Северина про відмову у задоволенні клопотання (заяви) від 25.10.2019.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали 11.00 год. 07.02.2020.

Слідчий суддя