Справа № 467/540/20
Провадження № 1-в/467/140/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника колонії ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції між Арбузинським районним судом Миколаївської області та державною установою «Арбузинська виправна колонія» № 83 клопотання засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси Одеської області, засудженого вироком Суворівського районного суду м.Одеси від 08 липня 2016 року за ч.2 ст. 187 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув строку покарання, за час перебування в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, має три заохочення, стягнень останніх три роки не має, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, працевлаштований каменотесом, до роботи ставиться сумлінно і добросовісно, провину у скоєнні злочину визнає, хворіє на ВІЧ-інфекцію 3 ступеня та гепатит С.
У судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав, прохав його задовольнити. Пояснив, що він відвідує богослужіння християнської церкви п`ятидесятників, бажає працювати після звільнення з місць позбавлення волі.
Представник виправної колонії ОСОБА_6 клопотання засудженого підтримав, пояснив, що на даний час засуджений характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбуття покарання, працює каменотесом, намагається виконувати норми виробітку.

Захисник клопотання засудженого підтримав, посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 строку покарання, за час відбуття покарання довів своє виправлення, має заохочення та працює.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений на даний час має позитивні зрушення у поведінці, однак під час відбуття покарання у «Південній виправній колонії № 51» чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав, характеризувався посередньо. Вказане свідчить, що засуджений за весь період відбування покарання не довів свого виправлення.
Вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
ОСОБА_4 засуджений вироком Суворівського районного суду м.Одеси від 08 липня 2016 року за ч.2 ст. 187 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13 грудня 2019 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 червня 2012 року по 24 квітня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Раніше судимий: вироком Приморського районного суду м.Одеси від 24 квітня 2013 року за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.
Початок строку відбуття покарання: 01 березня 2016 року. Кінець строку: 13.01.2021 року.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 01 березня 2016 року. Під час тримання у державній установі «Одеська установа виконання покарань № 21» двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог встановленого режиму утримання, заохочень не мав.
З 03 лютого 2017 року відбував покарання в державній установі «Південна виправна колонія № 51» Одеської області. За період відбування покарання двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення розпорядку дня та порушення правил ізоляції, один раз заохочувався.
З 03 червня 2019 року відбуває покарання у Арбузинській виправній колонії Миколаївської області № 83.
Відповідно до ч.5 ст. 12 КК України злочини, за вчинення яких відбуває покарання засуджений, відносяться до категорії тяжких злочинів.
Засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний тяжкий злочин відбув не менше двох третин строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно характеристики, яка містяться в матеріалах особової справи засудженого від 13 листопада 2017 року, засуджений зарекомендував себе в «Південній виправній колонії № 51» посередньо, поведінка в побуті задовільна, не працевлаштований на виробництві установи у зв`язку з відсутністю обсягів робіт, по відношенню до представників адміністрації ставлення задовільне.
У відповідності до змісту характеристики від 23 січня 2019 року засуджений працевлаштований на виробництві «Південної виправної колонії № 51» в цеху по виготовленню товарів народного вжитку, за час відбування покарання характеризується негативно, порушень розпорядку дня установи не допускає, заохочень не має, провину у скоєному злочину визнав частково. З представниками адміністрації грубість у поведінці не допускає.
Як вбачається із змісту характеристики від 24 грудня 2019 року засуджений працевлаштований в державній установі «Арбузинська виправна колонія» № 83 Миколаївської області на виробництві колонії розпиловщиком, при роботі дотримується вимог техніки безпеки та правил поводження з устаткуванням, за період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не має. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою поблажливого ставлення до себе, при спілкуванні невідвертий, посередньо ставиться до майна установи, догляд за ним у повній мірі не здійснює. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи та до виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально. Не приймає особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, а також у програмах диференційованого виховного впливу.
З витягу з протоколу № 2 засідання комісії установи «Південної виправної колонії № 51» від 23 січня 2019 року видно, що ОСОБА_4 відмовлено у заміні покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення.
Також з витягу з протоколу № 29 засідання комісії «Арбузинська виправна колонія» № 83 від 24 грудня 2019 року видно, що ОСОБА_4 відмовлено в умовно достроковому звільненні на підставі ст. 81 КК України як такому, що не довів своє виправлення.
За період відбування покарання засуджений отримав два заохочення у виді подяки начальника колонії: 11 квітня 2019 року та 31 березня 2020 року.
Також у судовому засіданні встановлено, що під час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений також допустив чотири порушення вимог встановленого порядку відбування покарання: 13 квітня 2016 року, 05 листопада 2016 року, 02 квітня 2017 року та 28 вересня 2018 року, що потягли за собою накладення дисциплінарних стягнень. Допущені порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів, яке є злісним у відповідності до вимог ст. 133 КВК України та у порушенні інших правил режиму відбування покарання.
На даний час вказані стягнення погашені. Однак їх наявність свідчить про його неналежну поведінку за час відбування покарання.
Таким чином, суд вважає, що нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали проголошений 25 травня 2020 року о 8 годині 10 хвилин.

Суддя ОСОБА_1