У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 р. Слідчий суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання про арешт майна,-

Встановив:

Старший слідчий СВ Кобеляцького ВП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в рамках кримінального провадження №0000901 від 07.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , код банку 300346, який належить ТОВ «Енерго Стейшен», головою якого є ОСОБА_4 , з метою збереження на ньому грошових коштів в розмірі 83333 грн 33 коп., які належать ФГ «Династія».

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до наступного висновку.

Слідчим у поданому клопотанні не визначено мети накладення арешту на майно, передбаченої ст.170 КПК України, а також не наведено достатніх та конкретних підстав арешту майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Однак слідчим у клопотанні ставить питання про арешт рахунку, а не грошових коштів. Також не вказаний банк, де відкритий рахунок, на який слідчий прохає накласти арешт. Також слідчий прохає встановити заборону, однак не конкретизує заборону яких саме дій необхідно застосувати.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Крім того слідчий у клопотанні прохає розглянути його терміново без виклику сторін. Однак слідчим не наведено обґрунтування необхідності розгляду клопотання без виклику осіб.

За таких обставин клопотання не може бути розглянуте і його слід повернути прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 171, 172 ч. 3 КПК України, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Кобеляцького ВП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_2 , про накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , код банку 300346, який належить ТОВ «Енерго Стейшен», головою якого є ОСОБА_4 , повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя