Справа № 149/2446/19
Провадження №1-кп/149/32/20
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

14.01.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Хмільницького відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 27.04.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 16.03.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, 02.10.2019 року за ч. 2 ст. 389 КК України Калинівським районним судом Вінницької області до покарання у виді арешту 1 місяць 12 днів, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин.

Так, 25.10.2018 року близько 13.00 години ОСОБА_4 , спільно із потерпілим ОСОБА_6 перебували поряд із ставком, який розташований між селами Філіопіль та Великий Митник Хмільницького району. При цьому на вказаний став потерпілий приїхав на автомобілі марки ВАЗ 2101, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який останній залишив поряд із господарськими приміщеннями поблизу водойми. В цей час, ОСОБА_4 помітив, що вище вказаний автомобіль відчинений та у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, ОСОБА_4 , підійшовши до транспортного засобу та відчинивши одні із дверцят, потрапив до його салону. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що потерпілий та сторонні особи, які б могли перешкодити вчиненню злочину відсутні, з метою завершення свого злочинного умислу та діючи з корисливим мотивом для власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав грошові кошти у сумі 1000 грн, які знаходились у шкіряній сумці на задньому сидінні автомобіля. У подальшому, з викраденим майном із місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, 29.11.2018 року о 19:00 год. ОСОБА_4 , через вільний прохід в паркані, зайшов на подвір`я домогосподарства ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території вказаного домогосподарства ОСОБА_4 підійшов до приміщення літньої кухні та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зняття скоби навісного замка вхідних дверей проник в середину, звідки викрав 5 кг ядер 1/2 (метелик) волоських горіхів, які належать потерпілій ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку експерта № 645/19-21 від 23.01.2019, ринкова вартість 5 кг. ядер 1/2 (метелик) волоських горіхів станом на момент вчинення крадіжки 29.11.2018 складала 690,00 грн.

У подальшому із викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав за 275,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 690,00 грн.

Крім того, 27.02.2019 року у вечірній період часу ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приватному будинку, що по АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої спільно із своїм раніше знайомим ОСОБА_10 , який проживає за вище вказаною адресою, при цьому, достовірно знаючи, що у будинку може знаходитися цінне майно ОСОБА_10 в нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, ОСОБА_4 керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи, що у будинку знаходиться мобільний телефон, умисно, шляхом вільного доступу, перебуваючи у вітальні будинку, де проживає ОСОБА_10 , викрав із поверхні столу мобільний телефон марки NOMI моделі і244, що належить останньому вартість якого відповідно до висновку експерта № 227 від 18.04.2019 становить 272, 67 гривень.

Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, реалізувавши мобільний телефон марки NOMI моделі і244 ОСОБА_11 , заподіявши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 272, 67 гривень.

Крім того, 27.07.2019 року о 10:30 год. ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у будинку ОСОБА_12 , який розташований за адресою АДРЕСА_1 відсутній власник та стороні особи, а також знаючи місце знаходження ключа від вхідних дверей даного будинку та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями не спостерігають власник та стороні особи, підійшовши до вхідних дверей будинку та за допомогою ключа, що знаходився над дверима, відкрив вхідні двері та проник всередину будинку. У подальшому зі спальної кімнати будинку з полиці шафи викрав грошові кошти у сумі 1400,00 грн., які належать потерпілому ОСОБА_12 .

Після чого із вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 з місця вчиненого злочину зник та розпорядився ними на власний розсуд, а саме витратив на закупівлю алкогольних напоїв та продуктів харчування, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 , матеріальну шкоду на суму 1400,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання та не позбавляти його волі.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в судове засідання не з"явились, від них на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутність, претензій до обвинуваченого ні матеріального ні морального характеру не мають, при визначенні покарання покладаються на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасники кримінального провадженняне заперечують проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні злочинів визнає повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також що стосуються речових доказів та витрат пов`язаних з проведенням експертиз.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного який не працює, негативно характеризується, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, те, що раніше судимий, а саме: 27.04.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 16.03.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, 02.10.2019 року за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту 1 місяць 12 днів.
Також, суд враховує досудову доповідь Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації, відповідно до якої, встановлено інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду та контролю, із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити йому покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до положень п. а ч. 1 ст. 72 КК України невідбуту частину покарання призначеного ОСОБА_4 за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 року у виді арешту 1 місяць 12 днів, перевести в покарання у виді позбавлення волі, де одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту та осотаточно призначити покарання у виді позбавлення волі,зарахувавши невідбуте покарання за попереднім вирорком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, покарання при сукупності злочинів призначається, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75, 76 КК України не вбачається.

Ухвалою суду від 11.09.2019 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 30 днів - до 10.10.2019 року.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2019 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28.11.2019 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.01.2020 року включно.
Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу немає.
Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373-376, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання :
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавленням волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, зарахувати невідбуте покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 02.10.2019 року та остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту застосування відносно нього запобіжнього заходу у виді тримання під вартою, тобто з 11.09.2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою.
Скасувати арешт, який накладений ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.04.2019 року на мобільний телефон марки Nomi i244 IMEI1 НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 645/19-21 від 23.01.2019 року в сумі 143, 00 грн, витрати за проведення товарознавчої експертизи № 227 від 18.04.2019 року в сумі 785, 05 грн., загальною вартістю 928,05 грн.

Речові докази, а саме:
- ядра волоського горіха (1/2, метелик), вагою 5 кг залишити у власності ОСОБА_9 ;
- мобільний телефон у чорному корпусі марки «Nomi і244», Imei 1 НОМЕР_2 . Imei 2 НОМЕР_3 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_14 .
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1