Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 125 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000488 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та виправдати його. Вважає вирок суду незаконним, таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_8 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень, не врахував покази обвинуваченого ОСОБА_8 , який не визнав своєї вини, а також проігнорував той факт, що потерпілий ОСОБА_9 декілька разів змінював свої покази, у зв`язку із чим, прокурором було змінено обвинувачення з ч.2 ст. 345 КК України на ч.1 ст. 125 КК України. Крім того зазначає, що покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 містять розбіжності з показами потерпілого ОСОБА_9 , чому суд також не надав оцінки. Стверджує, що відмовивши у задоволенні його клопотання про додатковий допит вказаних свідків, яке було заявлено у зв`язку зі зміною обвинувачення, суд першої інстанції порушив право ОСОБА_8 на захист.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_12 вказав про безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді 150 годин громадських робіт.
За обставин встановлених судом та викладених у вироку, 13 лютого 2018 року близько 23 години 20 хвилин поліцейський УПО Житомирської області ОСОБА_9 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , виконуючи службові обов`язки, перебуваючи на добовому чергуванні, прибули на виклик за адресою у АДРЕСА_3 , в зв`язку із спрацюванням сигналізації в приміщенні ТОВ «Ресурс». В подальшому, приїхавши на місце події, поліцейським ОСОБА_9 було виявлено ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та сидів на землі, у зв`язку з чим ОСОБА_9 намагався допомогти ОСОБА_8 підвестись із землі, проте останній почав себе агресивно поводити.

В цей же час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , поводячи себе зухвало та неадекватно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зжавши свою праву руку в кулак, наніс один удар у праве око ОСОБА_13 .

Своїми умисними діями, ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, які уточнили, що не будуть заперечувати про закриття провадження на підставі ст.49 КК України, якщо суд дійде висновку про винуватість ОСОБА_8 , доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 02.11.2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків (т.1 а.п. 2-4).

В процесі судового розгляду, в рамках зазначеного обвинувачення, судом першої інстанції було допитано обвинуваченого, потерпілого, свідків та досліджено письмові матеріали кримінального провадження.

10.09.2019 року процесуальним прокурором було змінено обвинувачення ОСОБА_14 з ч.2 ст. 345 КК України на ч.1 ст. 125 КК України та кваліфіковано дії останнього як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень (т.2 а.п. 14-17).

Враховуючи наведене, захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 було заявлено клопотання про додатковий допит осіб, які раніше були допитані судом, а саме потерпілого, свідків та обвинуваченого в зв`язку з необхідністю встановлення обставин, які раніше не встановлювалися по причині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні іншого кримінального правопорушення (т.2 а.п. 22).

Проте, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні вказаного клопотання захисника, ухвалив вирок, яким визнав вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, доведеною повністю, поклавши в основу вироку покази обвинуваченого, потерпілого, свідків та матеріали кримінального провадження, які надавались та досліджувалися до зміни прокурором обвинувального акту.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 20 КПК України підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Відповідно ч.1, ч.2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відмова суду першої інстанції в задоволенні клопотання захисника про додатковий допит осіб, які раніше були допитані судом в зв`язку з необхідністю встановлення обставин, які раніше не встановлювалися по причині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні іншого кримінального правопорушення, потягла за собою порушення права обвинуваченого на захист, оскільки сторона захисту була позбавлена можливості подавати докази, залежно від показів свідків та потерпілого після зміни обвинувачення.
Зазначене порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України є істотним, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З урахуванням того, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвалений місцевим судом вирок з наведених підстав підлягає скасуванню.
Крім того, на думку колегії суддів, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 125 КК України, викликає сумніви, оскільки за обставин, встановлених судом першої інстанції, не вбачається наявність суб`єктивної ознаки злочину, передбаченого ст. 125 КК України, а саме : умисної вини. Слід зазначити, що заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу захисника ОСОБА_7 на те, що вимоги апеляційної скарги про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення виправдувального вироку не ґрунтуються на законі, оскільки нормами ст. 420 КПК України не передбачено ухвалення судом апеляційної інстанції виправдувального вироку.
Таким чином, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід усунути вказані недоліки, ретельно дослідити всі обставини кримінального провадження, з`ясувати в який момент обвинуваченим ОСОБА_8 було нанесено тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_9 , перевірити доводи апеляційної скарги, надати їм належну оцінку, встановити мотив вчинення злочину і в залежності від встановлених обставин прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2019 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: