Справа № 487/1659/20
Провадження № 1-кс/487/2028/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання старшого слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000102 від 19.03.2020 за ч. 2 ст. 194 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .
В клопотанні слідчий посилалася на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме: підозрювана може переховуватись від органів слідства та суду; може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку слідчого, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної неможливо застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, наполягаючи на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з посиланням не необґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки відсутні прямі докази, які вказують на причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення. Ризики, на які посилається прокурор, також, на її думку, недоведені. Посилаючись на те, що підозрювана раніше не судима, має постійне місце проживання, на утриманні неповнолітню дитину, працює, постраждалих немає, а розмір заподіяної шкоди є орієнтовним, просила застосувати більш м`який запобіжний захід.
Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні не визнала вину у вчиненні підпалу, посилаючись на те, що це зробив невідомий чоловік, зазначила, що має постійне місце проживання, на утриманні неповнолітнього сина, а також доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом 1 групи, доглядає за матір`ю, якій виповнилося 81 р., працює продавцем у ФОП « ОСОБА_8 ».
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Так, судом встановлено, що Заводським відділом поліції Головного управління національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000102 від 19.03.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.03.2020 р. близько 12.45 год. ОСОБА_5 перебувала у кімнаті прийому громадян Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, коли у неї раптово виник злочинний, протиправний умисел, направлений на умисне пошкодження майна, вчинене шляхом підпалу, а саме: знищення майна, що знаходилось у коридорі першого поверху адміністративної будівлі Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області за вказаною адресою. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вищевказаному місці, ОСОБА_5 близько 12.56 год. зайшла до сусіднього приміщення, а саме до коридору, що веде із кімнати прийому громадян, де, використовуючи запальничку, підпалила майно, яке знаходилось в коридорі адміністративної будівлі Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області, виконавши всі дії для доведення злочинного умислу до кінця, та повернулася до кімнати прийому громадян. Після чого, о 13.00 год. з коридору почав йти дим чорного кольору, були евакуйовані співробітники Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області та тимчасово зупинено роботу відділу поліції. Спричинена матеріальна шкода становить 562500 грн.
19.03.2020 року було затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні підпалу в середині приміщення Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.
20.03.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному знищенні або пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.
21.03.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному знищенні або пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.
Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, виходячи з наступного.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані рапортів інспектора чергового ЧЧ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 19.03.2020р., протоколу огляду місця події від 19.03.2020р., акту про пожежу від 19.03.2020р., протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 19.03.2020р., протоколу затримання ОСОБА_5 від 19.03.2020р., довідки про вартість пошкодженого майна, протоколу огляду предмету від 19.03.2020р., протоколів допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 21.03.2020р., що свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру.
Доводи захисника з приводу необґрунтованості підозри не беруться до уваги, оскільки на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Крім того, матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.
Разом з тим, слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не навели обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Натомість підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце проживання, на утриманні неповнолітнього сина, працює продавцем у ФОП " ОСОБА_8 ", про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення їй не повідомлено.
Вирішуючи питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
З огляду на викладене, враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання її винуватою, розмір заподіяної шкоди, обставини вчинення злочину (підпал будівлі центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку), слідчий суддя дійшов висновку про те, що застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час досудового розслідування даного кримінального провадження, чого не зможе зробити інший, більш м`який запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 195, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000102 від 19.03.2020 за ч. 2 ст. 194 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 19 травня 2020 року, заборонивши їй цілодобово залишати місце постійно проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.03.2020 року о 15.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1