Справа № 592/4866/20
Провадження № 1-в/592/237/20

УХВАЛА
16 квітня 2020 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , представниці власника майна за довіреністю старшого юрисконсульта УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання представниці власника майна за довіреністю старшого юрисконсульта УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

16.04.2020 року представниця власника майна за довіреністю старший юрисконсульт УПП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про скасування арешту майна, із змісту якого вбачається, що 26.04.2019 року слідчим суддею Октябрського районного судом м. Полтави було розглянуто клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000308 від 24.04.2019 року та було накладено арешт на автомобіль Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) , що належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що підтверджується реєстраційним документом на транспортній засіб, а саме: свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (додаток) . Як вбачається з ухвали слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 від 26.04.2019 року у справі № 554/3652/19, провадження № 1-кс/554/6286/19 арешт було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні з позбавленням права володіння, користування та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. 04.07.2019 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 365 КК України в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000308 від 24.04.2019 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях поліцейських складу кримінального правопорушення. В подальшому кримінальне провадження було направлено за підслідністю до Сумського ВП ГУНП в Сумській області для подальшого розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 09.09.2019 року слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 115 КК України в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000308 від 24.04.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі п. 2. ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Відповідно до ч. 4 ст. 64-2 КПК України представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути, у тому числі, й працівник юридичної особи за довіреністю у випадку, якщо власником майна, щодо якого здійснюється арешт, є юридична особа. Слід зазначити про те, що чинний КПК України не встановлює вимоги до форми та змісту довіреності юридичної особи. А тому, на її думку, у цьому випадку слід керуватись нормами ЦК України. Згідно ст. 246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами. Отже, встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення представником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень представника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні, на її думку, є неприпустимим. Відповідно до довіреності Департамент патрульної поліції Національної поліції України уповноважив ОСОБА_3 представляти та/або захищати права та законні інтереси довірителя та його структурних підрозділів (в тому числі інтереси посадових осіб довірителя) в усіх державних органах, установах та організаціях, органах нотаріату, прокуратури, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, судах (всіх судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддів ) при розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення, а також перед іншими юридичними та фізичними особами з усіх питань які виникають у довірителя, з усіма правами які надані чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі, з правом підписувати (завіряти) , подавати та отримувати будь-які документи, та копії документів. Зазначена довіреність підписана начальником та скріплена печаткою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, має номер та дату складання та відповідає вимогам законодавства щодо змісту та форми довіреності від юридичної особи. Відповідно до довіреності ОСОБА_3 , у тому числі, наділена й повноваженнями представляти інтереси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України під час розгляду кримінальних справ з усіма правами, які надані чинним законодавством третій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Разом з тим, у даному випадку постанова про закриття кримінального провадження була винесена слідчим, а не відповідним прокурором, тому питання про скасування арешту майна (автомобіля) слідчим не вирішувалось. Кримінальне провадження було слідчим закрито у зв`язку з відсутністю складу злочину. Однак, питання щодо подальшої долі автомобіля Департаменту, на яке під час досудового розслідування було накладено арешт, вирішено не було. Нетиповість справи полягає в тому, що відповідно до п. 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням відповідних осіб. А в даному випадку досудове розслідування вже було закінчене. А тому фактично слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо розгляду клопотання про скасування арешту майна. Чинне кримінальне процесуальне законодавство не регулює дане питання. Так, ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження. Водночас ст. ст. 7, 16 КПК України встановлюють, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Смирнов проти Росії від 07.06.2007 року при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина. На час подання клопотання у держави не було будь-якої (навіть мінімальної) причини утримувати автомобіль, що належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Враховуючи те, що були відсутні достатні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння товариством своїм майном у контексті забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (рішення Європейського суду з прав людини у справі Іатрідіс проти Греції , заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II) , ОСОБА_3 вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми. Відповідно до речення 3-го ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст. ст. 171 174 КПК України. В свою чергу 27.03.2019 року в рамках справи № 202/1452/18, провадження № 14-559цс18 (Єдиний державний реєстр судових рішень № 81139238) Велика Палата Верховного підтвердила раніше сформовану правову позицію та зазначила про те, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним. Враховуючи те, що кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на майно Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, закрито, відтак відпала необхідність в обмеженні права володіння, користування та розпорядження майном, належним Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 174 КПК України, вона просила скасувати повністю арешт на транспортний засіб Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) , що належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2019 року (вхідний № 17382/20 від 16.04.2020 року) (а. с. 2, 3) .

16.04.2020 року старший юрисконсульт УПП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання, в якому на підставі ст. 107 КПК України вона просила розглянути клопотання про скасування арешту майна без застосування засобів фіксації кримінального провадження (вхідний № 17519 від 16.04.2020 року) (а. с. 18) .

Оголосивши клопотання представниці власника майна старшого юрисконсульта УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування арешту майна, дослідивши документи та копії документів, доданих до клопотання, враховуючи наявність судових рішень, які містяться з Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, не вирішуючи питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави від 26.04.2019 року у справі № 554/3652/19, провадження № 1-кс/554/6286/19 клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000308 від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, було задоволено. Було ухвалено накласти арешт на транспортний засіб Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , вилучений 24.04.2019 року в ході огляду, який на праві власності належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) , з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні з позбавленням права володіння, користування та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Виконання зазначеної ухвали було ухвалено покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження. Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України. Ухвала набрала законної сили 02.05.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81490593) (а. п. 5 7) .

Ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави від 08.10.2019 року у справі № 554/3652/19, провадження № 1-кс/554/14823/19 клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі представниці ОСОБА_3 про скасування арешту майна було повернуто особі, яка його подала. Копію ухвали про повернення клопотання разом із клопотанням та усіма доданими до неї матеріалами було ухвалено надіслати особі, яка подала клопотання. Ухвала набрала законної сили 09.12.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84851040) .

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.12.2019 року у справі № 554/3652/19, провадження № 11-сс/814/777/19 апеляційну скаргу представниці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 було задоволено. Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.10.2019 року про повернення клопотання Департаменту патрульної поліції в особі представниці ОСОБА_3 про скасування арешту майна було скасовано та провадження було направлено до Октябрського районного суду м. Полтава на новий розгляд. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 09.12.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/86394915) .

Ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави від 03.03.2020 року у справі № 554/3652/19, провадження № 1-кс/554/630/20 у задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі представниці ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 26.04.2019 року, було відмовлено. Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набрала законної сили 03.03.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/88003721) .

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.04.2020 року у справі № 592/4136/20, провадження № 1-кс/592/2000/20 клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування арешту майна було залишено без задоволення. Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Було ухвалено визначити час проголошення повного тексту ухвали 10.04.2020 року о 15 годині 50 хвилин. Ухвала набрала законної сили 09.04.2020 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/88732361) .

Із змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 202/1452/18, провадження № 14-559цс18 вбачається, що відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними. Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (ст. 2 КПК України) . В ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України у редакції, чинній на час накладення арешту на майно, було закріплено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено. Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження ? судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (ч. 2 ст. 174 КПК України) . Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (ч. ч. 3, 4 ст. 174 КПК України) . Зазначені вимоги співпадають з положеннями ч. 4 ст. 21 КПК України, згідно якій здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України, та ст. 13 Конвенції, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією. Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження. Разом з тим, чинним цивільно-процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24.04.2018 року у справі № 202/5044/17, провадження № 14-119цс18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73657865) , від 28.11.2018 року у справі № 636/959/16-ц, провадження № 14-366цс18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78376890) , від 12.12.2018 року у справі № 640/17552/16-ц, провадження № 14-418цс18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78680717) . Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відмовили у відкритті провадження у справі у порядку цивільного судочинства на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. Постанова набрала законної сили 27.03.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81139238) (а. п. 15, 16) .

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 365 КК України від 04.07.2019 року вбачається, що слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000308 від 24.04.2019 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України, встановив таке. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 23.04.2019 року близько 21 години 00 хвилин у м. Суми співробітники поліції екіпажу Руно 221 взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області, перевищуючи надані їм владні повноваження, вчинили відносно жителя м. Суми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дії, які явно виходили за межі наданих їм службових повноважень, та виразились у затриманні останнього та поміщенні його до багажного відділу службового автомобіля Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого настала смерть останнього. Так, 24.04.2019 року поблизу буд. АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події, а саме: службового автомобіля Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у багажному відділі якого було виявлено труп ОСОБА_8 , в ході проведення якого слідів крові та інших слідів біологічного походження виявлено не було, а лише було виявлено на тілі трупа застарілі садна. Після проведеного огляду труп було направлено до обласного комунального закладу Сумське обласне бюро судово-медичних експертиз . Крім того, 24.04.2019 року було проведено огляд гаража № НОМЕР_4 на території гаражного кооперативу Електрон , який знаходиться за адресою: м. Суми, проїзд Гайовий, та прилеглої території. Проведеними слідчими діями було встановлено, що ОСОБА_8 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матір`ю ОСОБА_9 , не одружений, дітей не мав, постійного місця роботи не мав, зловживав спиртними напоями та вів відособлений спосіб життя. Так, 23.04.2019 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_8 спільно із знайомим ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ремонтували належний останньому автомобіль ГАЗ-69 у гаражі № НОМЕР_4 гаражного кооперативу Електрон та вживали спиртні напої, що було встановлено з показань свідка ОСОБА_10 . Так, 23.04.2019 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному гаражі, раптово почав поводити себе неадекватно, заліз під автомобіль ГАЗ-69, на численні прохання ОСОБА_10 покинути приміщення гаража не реагував та продовжував перебувати під вказаним автомобілем. ОСОБА_10 близько 20 години 50 хвилин зателефонував на гарячу лінію 102 та повідомив про те, що в його гаражі перебуває ОСОБА_8 , який не бажає покидати гараж і поводить себе неадекватно. Даний виклик на 102 було передано до екіпажу Руно 221 взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області в складі поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області капрала поліції ОСОБА_11 та поліцейського взводу № 1 роги № 2 батальйону УПП в Сумській області сержанта поліції ОСОБА_12 , які перебували на службовому автомобілі поліції Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Як було встановлено з пояснень вказаних співробітників поліції, по прибуттю на місце виклику (гаражний кооператив Електрон ) , вони побачили ОСОБА_8 , який перебував у гаражі № НОМЕР_4 під автомобілем ГАЗ-69, знаходячись у неадекватному стані, на будь-які спроби заговорити з ним не відзивався та постійно знаходився під вказаним автомобілем. Поліцейськими на місці було прийнято рішення дістати силою ОСОБА_8 з-під вказаного автомобіля, оскільки останній, перебуваючи під ним, постійне активно рухався та завдавав собі тілесні ушкодження, вдаряючись в деталі автомобіля. Через деякий час, поліцейському взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП і Сумській області капралу поліції ОСОБА_11 вдалося схопити ОСОБА_8 з руку та витягнути з-під вказаного автомобіля, після чого останнього вивели з гаража на вулицю, одягли на руки кайданки та поклали лицем до низу на землю для того, щоб останній заспокоївся та не зміг причинити шкоду собі чи оточуючим. В цей час, з метою заспокоїти та надати ОСОБА_8 кваліфіковану медичну допомогу, вказаними співробітниками поліції було викликано карету швидкої медичної допомоги. Під час очікування медиків стан здоров`я ОСОБА_8 різко погіршився та він почав втрачати свідомість. Співробітниками поліції було прийнято рішення їхати назустріч кареті швидкої медичної допомоги, для чого вони помістили ОСОБА_8 до багажного відділення службового автомобіля поліції та поїхали назустріч кареті швидкої медичної допомоги. Проїхавши близько 200 м, поліцейські зустріли карету швидкої медичної допомоги, однак, лікар констатував смерть ОСОБА_8 . Так, згідно висновку експерта № 335/249 від 17.05.2019 причиною смерть стало гостре отруєння речовиною похідною барбітурової кислоти та фенотіазіну (седативні препарати) , що викликало різке ускладнення у вигляді гострої серцево-судинної недостатності та набряку головного мозку та легень. Згідно висновку службового розслідування від 20.05.2019 року, ознак дисциплінарного проступку в діях поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області капрала поліції ОСОБА_11 та поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області сержанта поліції ОСОБА_12 не встановлено. Отже, враховуючи, що смерть ОСОБА_8 наступила від гострої серцево-судинної недостатності, що виникла внаслідок гострого отруєння седативними препаратами, склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, в діях вказаних співробітників поліції не вбачається. Відповідно до ч. 4 ст. 284 КК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 4, 9, 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Приймаючи до уваги те, що в ході проведення досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для підтвердження факту перевищення своїх владних повноважень співробітниками взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області капралом поліції ОСОБА_11 та сержантом поліції ОСОБА_12 , однак, будь-яких фактичних даних на підтвердження цього не здобуто, слід прийти до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме: за відсутності події кримінального правопорушення. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 28, 40, 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження за ч. 3 ст. 365 КК України в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000308 від 24.04.2019 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України, закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме: за відсутності складу кримінального правопорушення. 2. Постанову про закриття кримінального правопорушення направити потерпілій та прокурору. 3. Внести відомості про закриття кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 4. Постанову про закриття кримінального правопорушення може бути оскаржено в порядку ст. ст. 303 305 КПК України (а. п. 8 10) .

Із змісту постанови про закриття кримінального провадження від 09.09.2019 року вбачається, що слідчий СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000308 від 24.04.2018 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 365 КК України, встановив таке. Досудовим розслідуванням було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 21 години 00 хвилин у м. Суми помер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в салоні автомобіля Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Так, 24.04.2019 року поблизу буд. 100 по вул. Роменській у м. Суми було проведено огляд місця події, а саме: службового автомобіля Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у багажному відділі якого було виявлено труп ОСОБА_8 , в ході проведення якого слідів крові та інших слідів біологічного походження виявлено не було, а лише було виявлено на тілі трупа застарілі садна. Після проведеного огляду труп було направлено до обласного комунального закладу Сумське обласне бюро судово-медичних експертиз . Крім того, 24.04.2019 року було проведено огляд гаража № НОМЕР_4 на території гаражного кооперативу Електрон , який знаходиться за адресою: м. Суми, проїзд Гайовий, та прилеглої території. Проведеними слідчими діями було встановлено, що ОСОБА_8 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , разом з матір`ю ОСОБА_9 , не одружений, дітей не мав, постійного місця роботи не мав, зловживав спиртними напоями та вів відособлений спосіб життя. Так, 23.04.2019 року близько 19 години 00 хвилини ОСОБА_8 спільно із знайомим ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ремонтували належний останньому автомобіль ГАЗ-69 у гаражі № НОМЕР_4 гаражного кооперативу Електрон та вживали спиртні напої, що було встановлено з показань свідка ОСОБА_10 . Так, 23.04.2019 року близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному гаражі, раптово почав поводити себе неадекватно, заліз під автомобіль ГАЗ-69, на численні прохання ОСОБА_10 покинути приміщення гаража не реагував та продовжував перебувати під вказаним автомобілем. ОСОБА_10 близько 20 години 50 хвилин зателефонував на гарячу лінію 102 та повідомив про те, що в його гаражі перебуває ОСОБА_8 , який не бажає покидати його та поводить себе неадекватно. Даний виклик на 102 було передано до екіпажу Руно 221 взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області в складі поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області капрала поліції ОСОБА_11 та поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області сержанта поліції ОСОБА_12 , які перебували на службовому автомобілі поліції Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Як було встановлено з пояснень вказаних співробітників поліції, по прибуттю на місце виклику (гаражний кооператив Електрон ) , вони побачили ОСОБА_8 , який перебував у гаражі № НОМЕР_4 під автомобілем ГАЗ-69, знаходячись у неадекватному стані, на будь-які спроби заговорити з ним не відзивався та постійно знаходився під вказаним автомобілем. Поліцейськими на місці було прийнято рішення дістати силою ОСОБА_8 з-під вказаного автомобіля, оскільки останній, перебуваючи під ним, постійно активно рухався та завдавав собі тілесні ушкодження, вдаряючись в деталі автомобіля. Через деякий час, поліцейському взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області капралу поліції ОСОБА_11 вдалося схопити ОСОБА_8 за руку та витягнути з-під вказаного автомобіля, після чого останнього вивели з гаража на вулицю, одягли на руки кайданки та поклали лицем до низу на землю для того, щоб останній заспокоївся та не зміг причинити шкоду собі чи оточуючим. В цей час, з метою заспокоїти та надати ОСОБА_8 кваліфіковану медичну допомогу, вказаними співробітниками поліції було викликано карету швидкої медичної допомоги. Під час очікування медиків стан здоров`я ОСОБА_8 різко погіршився та він почав втрачати свідомість. Співробітниками поліції було прийнято рішення їхати назустріч кареті швидкої медичної допомоги, для чого вони помістили ОСОБА_8 до багажного відділення службового автомобіля поліції та поїхали назустріч кареті швидкої медичної допомоги. Проїхавши близько 200 м, поліцейські зустріли карету швидкої медичної допомоги, однак лікар констатував смерть ОСОБА_8 . Так, згідно висновку експерта № 335/249 від 17.05.2019 року причиною смерті стало гостре отруєння речовиною похідною барбітурової кислоти та фенотіазіну (седативні препарати) , що викликало різке ускладнення у вигляді гострої серцево-судинної недостатності та набряку головного мозку та легень. При проведенні токсикологічного дослідження у крові від трупа не був виявлений етиловий спирт. В нирці, печінці та вмісту шлунку були виявлені: речовина похідна барбітурової кислоти, речовина похідна фенотіазіну, які є похідними барбітурової кислоти, та застосовуються як снодійні та заспокійливі засоби, до яких відносять фенобарбітал, барбітал, пентабарбітал та інші. Похідні фенотіазіну мають антипсихотичну та седативну дію, до них відносять аміназин, пропазин та інші. На підставі даних дослідження трупа ОСОБА_8 , даних додаткових досліджень, беручи до уваги обставини справи, а також відповідаючи на запитання, зроблено висновок: 1. Смерть наступила внаслідок гострого отруєння похідними барбітурової кислоти (фенобарбітал, барбітал, пентабарбітал та інші) та похідними фенотіазіну (аміназин, пропазин та інші) . 2. Смерть наступила приблизно за 48 72 години до моменту дослідження трупа в морзі, про що свідчить стадія розвитку ранніх трупних явищ. 3. На трупі виявлені тілесні пошкодження в вигляді чисельної кількості саден та синців кінцівок та тулуба. Багровий колір синців, червона кірочка на саднах нижче рівня шкіри свідчить про те, що дані тілесні пошкодження були заподіяні незадовго до настання смерті (приблизно біля 1 2 годин) . Дані тілесні пошкодження виникли від ударно-тертєвої дії тупого твердого предмету. Розташування пошкоджень на протилежних поверхнях тіла потерпілого, а також різнонаправленнісгь відшарованих часточок епідермісу свідчить про те, що під час заподіяння даних пошкоджень положення тіла потерпілого та напрямок дії травмуючого знаряддя постійно змінювалось. Вказані тілесні ушкодження небезпечними для життя не є і не потребують довгострокового лікування і по цій ознаці кваліфікуються як легкі. Враховуючи викладене та проаналізувавши матеріали досудового розслідування, будь-яких даних про причетність сторонніх осіб до смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримано не було, керуючись ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, постановив: 1. Кримінальне провадження № 000308 від 24.04.2018 року за фактом смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 2. Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 3. Копію постанови направити прокурору, потерпілому, заявнику. 4. Указана постанова може бути оскаржена відповідно до ст. ст. 303, 304 КПК України слідчому судді протягом десяти днів з дня отримання її копії (а. п. 11 13, 19 21) .

Із змісту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що власником транспортного засобу марка Toyota, модель Prius, тип загальний легковий ХЕТЧБЕК-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , повна маса 1805, маса без навантаження 1380, категорія В, об`єм двигуна 1798, тип пального F, колір білий, кількість сидячих місць з місцем водія 5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 23.01.2014, дата реєстрації 19.03.2016, є Департамент патрульної поліції (а. п. 14) .

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, беру до уваги положення ч. 1 ст. 100 КПК України, із змісту якої вбачається, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160 166, 170 174 КПК України.

Таким чином, якщо арешт на майно було накладено у порядку, передбаченому КПК України, тому особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства, оскільки саме такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним, що узгоджується з правовими позиціями, висловленими Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24.04.2018 року у справі № 202/5044/17, провадження № 14-119цс18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73657865) , від 28.11.2018 року у справі № 636/959/16-ц, провадження № 14-366цс18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78376890) , від 12.12.2018 року у справі № 640/17552/16-ц, провадження № 14-418цс18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/78680717) , від 27.03.2019 року у справі № 202/1452/18, провадження № 14-559цс18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81139238) , оскільки в подальшому застосуванні цього заходу, а саме: арешту на транспортний засіб Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні) , що належить Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2019 року, відпала потреба, відтак прихожу до висновку про те, що клопотання представниці власника майна за довіреністю старшого юрисконсульта УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування арешту майна слід задовольнити частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 21, 100, 174, 376, 532, 533 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представниці власника майна за довіреністю старшого юрисконсульта УПП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Повністю скасувати арешт на транспортний засіб марка Toyota, модель Prius, тип загальний легковий ХЕТЧБЕК-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , повна маса 1805, маса без навантаження 1380, категорія В, об`єм двигуна 1798, тип пального F, колір білий, кількість сидячих місць з місцем водія 5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата першої реєстрації 23.01.2014, дата реєстрації 19.03.2016, власником якого є Департамент патрульної поліції, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26.04.2019 року у справі № 554/3652/19, провадження № 1-кс/554/6286/19.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1