Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2029/20
Провадження №1-кп/279/475/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростень Житомирської області кримінальне провадження № 0000295 від 29.03.2020 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коростень, Житомирської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не депутат, не одружений, на утриманні осіб не має, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,-

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125; ч.1ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
29.03.2020 року близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 , на площі неподалік від приміщення Коростенської міської ради, що по вул. Грушевського, 22 в м. Коростень Житомирської області ,в результаті конфлікту з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого ОСОБА_4 діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс два удари кулаками рук в обличчя потерпілого ОСОБА_5 , в результаті чого останній не втримав рівновагу та впав. Після цього ОСОБА_4 продовжив наносити удари ногами в область лівого коліна, правого передпліччя та правої руки потерпілого.
В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи з ліва в проекції 34, 35 зубів; садна на слизовій оболонці верхньої губи з ліва в проекції 22 зуба; двох саден в проекції лівого колінного суглоба; трьох саден по зовнішній поверхні правого передпліччя, правого променевого зап`ястного суглобу і в проекції 2-го пястно фалангового суглобу правої кісті по тильній поверхні, які згідно висновку експерта № 117 від 23.04.2020 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

В цей же день та час, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищезазначеному місці, маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав - підняв із землі чуже майно, яке належить ОСОБА_5 та було останнім втрачене в результаті нанесення йому тілесних ушкоджень з подальшим залишенням місця події, а саме: мобільний телефон «Xiaomi» Redmi 4а 2/16Gb, ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 , чорного кольору, ринкова вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 07.04.2020 року за №12/1-301 станом на 29.03.2020 року становить 1519 гривень 17 копійок, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора рухомого зв`язку ПрAT «Київстар» вартістю 50 гривень, чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1569 гривень 17 копійок, після чого з викраденим з місця події зник.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1ст.337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та ствердив , що дійсно потерпілий вів себе визиваче, провокував конфлік. А тому він наніс йому удар та підняв мобільний телефон.
Потерпілий ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з"явились, надали заяву через прокурора про розгляд провадження без їх участі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена.
Його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 185 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень та умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Як особа ОСОБА_4 характеризуються позитивно, є особою молодогопрацездатного віку , офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.
Злочини, вчинені ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є злочинми середньої тяжкості (ч. 1 ст. 185 КК України) та злочином невеликої тяжкості ( ч.1 ст. 125 КК України).
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, перша судимість, непрвомірна поведінка потерпілого.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України , не встановлено.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій частин статей КК України, які передбачають покарання за дані злочини у виді громадських робіт. Остаточне покарання суд призначає за правилами ст.70ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення мети, цілей покарання . Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати в справі суд покладає на обвинуваченого.
Арешт на майно не накладався . Цивільний позов не завлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст. 368, 370 - 371 , 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочинів , передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання :

- за ч.1 ст. 125 КК України - 180 годин громадських робіт;

- за ч.1 ст. 185 КК України - 80 годин громадських робіт.

На підставі ст.70ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим вважати засудженим на 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід не обирався . Цивільний позов не заявлено. Арешт на майно не накладався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 628 гривень 04 копійки.

Речові докази: мобільний телефон марки ««Хіаоті» Кесіті 4а 2/160Ь» - , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , передати йому у власність.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору . Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку його копія надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1