Дата документу 11.06.2020 Справа № 335/3449/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/3449/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/568/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали за апеляційною скаргою (з доповненням) прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше суд в силу ст.89 не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України;

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 22.06.2020, в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, до суду надійшло клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, придбав при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах 16 згортків обклеєних ліпкою стрічкою з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, які 21.04.2020 переніс до вул. Набережна Магістраль в м. Запоріжжя, де навпроти будинку № 74а по вул. Перемоги в м. Запоріжжя, зберігав з метою їх подальшого збуту.

21.04.2020 ОСОБА_7 , за вищевказаною адресою було затримано в порядку ст.208 КПК України та в ході особистого обшуку в період з 18 години 40 хвилин до 19 години 19 хвилин з кишені куртки останнього були виявлені та вилучені вказані 16 згортків з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, які він незаконно зберігав з метою їх подальшого збуту.

Згідно висновку експерта № 7-1238 від 22.04.2020 надана на дослідження речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору (вміст полімерного зіп пакета, що знаходився в одному згортку ізолюючої стрічки), є особливо небезпечним наркотичним засобом Канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 1,863 г.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, Канабіс, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

22 квітня 2020 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що на думку сторони обвинувачення, унеможливлювало застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В обґрунтування прийнятої ухвали слідчий суддя зазначила, що матеріалами провадження підтверджено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, враховуючи дані про особу підозрюваної, однак існування заявлених ризиків і неможливість застосування біль м`якого запобіжного заходу була не доведена.

В апеляційній скарзі прокурор, посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Прокурор вважає, що слідчим суддею належним чином не враховано всі обставини вчинення кримінального правопорушення (так звані «Закладки»), відомості про особу підозрюваного (раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, фактично не проживає за адресою реєстрації) та наявність ризику переховування.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного і його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризиками, зазначеним у клопотанні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо часткового задоволення клопотання слідчого про застосування найсуворішого запобіжного заходу. Висновки слідчого судді ґрунтуються на доказах, наданих органом досудового розслідування та стороною захисту.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала слідчого судді в повій мірі відповідає вимогам процесуального закону.

Слідчий суддя фактично дійшла висновку про доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. В той же час, слідчий суддя зазначила, що доводи слідчого про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України не обґрунтовані та е доведені у судовому засіданні.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, відповідно до позиції, викладеної у пункту 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом з тим, в контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу в цілому відповідає вимогам п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя постановила ухвалу у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, адже вважала недоведеним існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України (переховування від органу досудового слідства або суду). Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що існують певні ризики, передбачені ст.177 КПК України, однак наявність яких не давала достатніх підстав слідчому судді для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатнім є застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 177-178 КПК України.

Під час розгляду апеляції скарги прокурором так само не доведено обставини передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Доводи прокурора щодо невідповідності ухвали слідчого судді вимогам КПК України необґрунтовані та не спростовують висновки слідчого судді.

Слідчий суддя обираючи запобіжний захід, оцінила в сукупності обставини, визначені ст.ст. 177, 178 КПК України, а тому прийшла до обґрунтованого висновку, що цілодобовий домашній арешт ОСОБА_7 та виконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування.

Усі наведені апелянтом обставини, тяжкість покарання і мінімальна ймовірність існування ризиків, передбачених п.п.3, 5 ч.1 ст.177 КПК України перевірені та враховані слідчим суддею при прийнятті рішення по суті клопотання.

При цьому, слід зауважити, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з`явився в судове засідання суду апеляційної інстанції. Відсутні будь-які відомості про допущення ним порушень чи недотримання належної процесуальної поведінки. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Враховуючи наведене, підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляції прокурора апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_3