Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 275/569/20
Провадження № 1-кп/935/293/20
У Х В А Л А
Іменем України
24 червня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури , у кримінальному провадженні №0000083 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , утримується в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)», за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
встановив:
До Коростишівського районного суду Житомирської області 22.06.2020 відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 19.06.2020 у порядку ст.34 КПК України, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовано тим, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, буде переховуватися від суду заважаючи на покарання, що йому загрожує, незаконно впливатиме на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані, має слабкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх осіб не має, офіційно не працевлаштований.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 заперечили проти поданого клопотання прокурора, захисник вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, не втратив стійки соціальні зв`язки, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Згідно положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Ухвалою слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 30.04.2020 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існували ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є особливо тяжким злочином. Положеннями ч. 1 ст. 115 КК України передбачено призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

ОСОБА_6 не працевлаштований офіційно, не одружений, осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо. Також у судовому засіданні встановлено існування ризиків, визначених ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватися від суду зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу, яка є його сестрою, та свідків, адже вони не допитані у судовому засіданні; обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що підстави та ризики, які раніше стали наслідком обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не усунені, продовжують існувати, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає особі останнього, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, з огляду на тяжкість покарання, яке йому може бути призначене, дані про його особу, соціальні зв`язки, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає за доцільне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, про який зазначає як сторона захисту так і сторона обвинувачення, та який не зважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. 176-178, 183, 331, 314, 372 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначити по 22 серпня 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи дні з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3