№ 207/1467/19
№ 1-кп/207/167/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, у зв`язку з чим, він може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що призведе до затягування судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує проти продовження строків запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримав думку обвинуваченого не заперечує проти продовження строків запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 підтримали думку прокурора, наполягають на продовженні застосування запобіжного у вигляді домашнього арешту.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , останній містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце вчинення злочину, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається, обвинувачення викладено конкретизовано, а отже і зрозумілість пред`явленого обвинувачення не викликає сумнівів, а тому даний обвинувальний акт відповідає і узгоджується з вимогами ст.291 КПК України та положенням п.«а» ч.3 ст.6 Конвенції, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Вислухавши думку учасників процесу за заявленими клопотаннями, суд, з урахуванням положень діючого законодавства та практики ЄСПЛ, вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду або іншим чином перешкоджати розглядові справи по суті. Також враховуючи стадію судового провадження, коли свідки не допитані, докази сторонами кримінального провадження суду не надані та не досліджувалися, існує висока вірогідність вчинення з боку обвинуваченого впливу на свідків.

Суд вважає, що на даній стадії судового провадження, встановлені судом ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує обрання обвинуваченому саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Посилання захисту, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, виконував процесуальні обов`язки підозрюваного, має постійне місце мешкання, самі по собі не є підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити до обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів з метою запобігання можливості обвинуваченого сховатися від суду, вчинення впливу на свідків кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 194, 323, 325 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням на нього строком з 06 лютого 2020 року до 05 квітня 2020 року, з покладенням виконання наступних обов`язків:

1) заборонити ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 години до 06:00 години ранку;
2) прибувати за першим викликом до суду на визначений час;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1