Справа №577/1692/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/267/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2020 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Не погоджуючись з постановленою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

За змістом доводів апеляційної скарги, захисник посилається на суворість обраного стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливе. Слідчим не надано жодного доказу з приводу того, що ОСОБА_7 перешкоджає кримінальному провадженню.

Також зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги той факт, що ОСОБА_7 був працевлаштований на сезонній роботі та з 08.05.2020 року перебуває на лікуванні з приводу його діагнозу «полінаркоманія», в силу ст. 89 КК України він не судимий. Окрім того, ОСОБА_7 одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

До Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим прокурором Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернулася старший слідчий Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, обсяг якого обмежено, амфетаміну, вчиненого повторно.

22 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за № 0002259.

7 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за № 0000507 та за № 0000509.

У подальшому матеріали кримінальних проваджень №0002259, №0000507 та №0000509 були об`єднані в одне провадження, якому присвоєний номер № 0002259.

21 травня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

В обґрунтування поданого клопотання, слідчий зазначала, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за що згідно санкції ч.2 ст. 307 КК України йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. ОСОБА_7 ніде не працює , на протязі тривалого часу існує за рахунок незаконного збуту наркотичних засобів, а також систематично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, з 2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога КЦРЛ з діагнозом «полінаркоманія». Підозрюваний є особою, схильною до скоєння злочинів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотиків, відбувши покарання, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність. ОСОБА_7 під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності вчиняв активні дії, які свідчать про здійснення незаконного впливу на свідка ОСОБА_12 , з метою схиляння останнього до зміни показів на власну користь. Вважає, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 18 липня 2020 року, до 24 год.00 хв.

Встановлено ОСОБА_7 заставу в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120 грн. та в разі внесення застави покладено на підозрюваного ряд певних обов`язків, передбачених ст.. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та пояснення підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і прохав ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених у статті 177 КПК України, обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги та мотиви постановлення ухвали дотримані.

Так, відповідно матеріалам кримінального провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотиків, за який передбачено покарання до 10 років.

Існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, доводиться зібраними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця події ( а.п. 6-7), висновками експертів (а.п. 8, 15), протоколами допиту свідків (а.п. 9-11, 15, 16, 21, 22), протоколом про результати проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного телефону (а.п.12-14) та іншими матеріалами кримінального провадження, які додані до клопотання.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнів у суду щодо їх достатності, не викликала.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який в своїх рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п.175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд (слідчий суддя), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» (ч.5 ст.9 КПК).

В іншому своєму рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), ЄСПЛ вказав, що «наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин».

При цьому, слід зазначити, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (п.55 рішення від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88).

Таким чином, наявні в матеріалах кримінального провадження докази є достатніми у теперішній час на даній стадії досудового слідства для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого розслідування.

Колегія суддів також враховує і практику ЄСПЛ, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Такими ризиками суд визнав вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_7 нового злочину є цілком виправданим, оскільки він офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування та об`єктивно свідчить про наявність передумов для продовження підозрюваним злочинної діяльності з метою свого матеріального збагачення і покращення становища. Він систематично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, з 2015 року перебуває на обліку у лікаря нарколога КЦРЛ з діагнозом «полінаркоманія».

Також існує ризик незаконного впливу свідка ОСОБА_12 , шляхом залякування, погроз з метою зміни їх показів, які б були вигідні для нього, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що факт такого впливу на свідка вже мав місто під час досудового розслідування, тим самим вбачається, перешкоджання засудженим кримінальному провадженню.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 був працевлаштований на сезонній роботі та з 08.05.2020 року перебуває на лікуванні з приводу його діагнозу «полінаркоманія», а також, що він одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на думку колегії суддів не є тими безумовними та беззаперечними підставами, що унеможливлюють застосування до ОСОБА_7 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, на думку колегії суду, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним у цьому кримінальному провадженні обставинам

При цьому, обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, судом розглянута можливість застосування застави щодо особи, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а визначений розмір застави, що складає 126120 грн., призначений забезпечити належну процесуальну поведінку особи. Відтак, відсутні підстави твердити про залишення поза увагою можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 183, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2020 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4