1Справа № 335/1503/20 1-кс/335/896/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 5 лютого 2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб прокуратури Запорізької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 5 лютого 2020 р.

В обґрунтування скарги зазначала, що вона та її чоловік ОСОБА_5 звернулись до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 під час судових засідань 18.11.2019, 20.01.2020 та 03.02.2020 у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя, під час яких вказаними особами надані неправдиві показання та подані суду завідомо недостовірні та штучно створені докази захисту, які вчинено з корисливих мотивів та які були долучені до матеріалів судової справи № 331/2911/18. Докази зазначених обставин зафіксовані технічним засобом аудіо-відео-фіксації судових засідань. Однак, в порушення вимог ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) відомості за її заявою про вчинення злочину не були внесені до ЄРДР.

Просила зобов`язати уповноважену посадову особу прокуратури Запорізької області невідкладно внести відповідні відомості до ЄРДР стосовно вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 384 КК України та розпочати досудове розслідування.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала доводи скарги та пояснила, що вона та її чоловік на особистому прийомі у прокурора Запорізької області подали 05.02.2020 заяву про вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Її чоловік ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 331/2911/18 за обвинуваченням ОСОБА_6 є цивільним позивачем. Кримінальне провадження на даний час розглядається Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. Під час судових засідань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали суду завідомо неправдиві показання та подали документи, які є підробленими. Вважає, що вказані особи вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 384 КК України. Проте, всупереч вимогам ст. 214 КПК України прокуратурою області не були внесені відомості до ЄРДР та не розпочато досудове розслідування, чим вчинено протиправну бездіяльність.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки справа № 331/2911/18 перебуває на розгляді в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя і саме цей суд має надати оцінку показанням ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , доводам захисника ОСОБА_7 , а також наданим ними доказам. Лише після оцінки цих доказів судом можливе внесення відповідних даних до ЄРДР та проведення досудового розслідування. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив наступне.

05.02.2020 від ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на адресу прокурора Запорізької області надійшла заява про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України під час розгляду справи в суді. У заяві зазначили, що прокуратурою області здійснюється наглядове провадження у кримінальній справі ЄРДР № 0000530 від 17.02.2017 за ст. 366 КК України щодо службового підроблення офіційних документів обвинуваченим ОСОБА_6 . Обвинувальний акт передано 13.04.2018 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, справу № 331/2911/18 розглядає суддя ОСОБА_9 . Сторону обвинувачення представляє прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 ОСОБА_5 ухвалою суду від 28.12.2018 залучений цивільним позивачем. Під час судових засідань 18.11.2019, 20.01.2020 та 03.02.2020 обвинуваченим та його захисником ОСОБА_7 , свідком ОСОБА_8 вчинено злочин, передбачений ч. 2 ст. 384 КК України у вигляді подання суду завідомо недостовірних та штучно створених доказів захисту, які здійснені з корисливих мотивів, та які в подальшому були долучені до матеріалів судової справи № 331/2911/18. У зв`язку із викладеним просили внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати досудове розслідування, повідомити заявників про порушення кримінальної справи, викликати заявників для надання пояснень у кримінальному провадженні.
Згідно із листом прокуратури Запорізької області від 11.02.2020 № 04/2/2-109-17 заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_3 направлено відповідно до територіальної юрисдикції до Запорізької місцевої прокуратури № 1.
Відповідно до листа Запорізької місцевої прокуратури № 1 від 13.02.2020 № 33-112-913вих20 прокуратуру Запорізької області проінформовано, що заява ОСОБА_5 та ОСОБА_3 направлена до Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області для розгляду згідно компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Також повідомлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000530 від 17.02.2017 за ч. 1 ст. 366 КК України, у якому ОСОБА_6 є обвинуваченим, а отже не є суб`єктом злочину, передбаченого ст. 384 КК України, а адвокат ОСОБА_7 є захисником обвинуваченого ОСОБА_6 і будь-яких показань суду не надавав. Крім того, на теперішній час за вказаним кримінальним провадження допитано свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , а подальший судовий розгляд відкладено для виклику та допиту інших свідків. Зважаючи на викладене та беручі до уваги, що судове рішення по справі не винесено, оцінку показанням свідків можливо буде надати лише після завершення судового розгляду та винесення суддею відповідного рішення.
На підтвердження факту направлення заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області прокурором надано лист від 13.02.2020 № 33-112-913вих20.
Отже, на даний час заява про вчинення кримінального правопорушення знаходиться на розгляді в Олександрівському ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначений ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.
Згідно з пп. 1 п. 2 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 № 139, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 за № 680/28810, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до пп. 2 п. 1 р. ІІ цього Положення, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Чинним КК України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.

У судовому засіданні встановлено, що скарга ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не містила вищезазначених ознак, за яких можливо було б встановити наявність таких діянь, за які законом передбачено кримінальну відповідальність. Зі змісту скарги випливає, що заявник вважає недостовірними показання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та вважає підробленими надані ними документи під час розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя кримінального провадження ЄРДР № 0000530 від 17.02.2017 за ч. 1 ст. 366 КК України, ЄУН 331/2911/18, обвинуваченим в якому є ОСОБА_6 , його захисником адвокат ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 .

В цей же час, у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» надано такі роз`яснення. Виходячи з того, що незалежність суддів є основною передумовою їх об`єктивності та неупередженості, суддя при здійсненні правосуддя підкоряється лише закону і нікому не підзвітний. Суддям забезпечується свобода неупередженого вирішення судових справ відповідно до їх внутрішнього переконання, що ґрунтується на вимогах закону. Рішення в судовій справі має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, під час якого не може надаватися перевага правовій позиції будь-якого учасника судового процесу, в тому числі прокурорів, захисників, представників юридичних чи фізичних осіб.
Незалежність суддів при розгляді конкретних судових справ має забезпечуватись і в самому суді. У зв`язку з цим неприпустимими є:
- непроцесуальний вплив на суддю з боку інших суддів, у тому числі тих, що обіймають адміністративні посади в судах;
- встановлення контролю за здійсненням судочинства суддею, виклик його до вищестоящих судів та вимагання звітів чи пояснень про розгляд конкретних справ;
- витребування від судді будь-якої інформації чи довідок про хід та перспективи розгляду справи, іншої інформації, яка може надаватися лише сторонам у справі та іншим особам, визначеним процесуальним законодавством, а також відомостей, які становлять таємницю нарадчої кімнати;
- прийняття суддею від будь-яких осіб та розгляд ним заяв, скарг, інших документів поза встановленим законом процесуальним порядком.
Оскільки на даний час Жовтневим районним судом м. Запоріжжя розгляд кримінального провадження ЄРДР № 0000530 від 17.02.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України, ЄУН 331/2911/18, не завершено, дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, під час якого судом досліджуються докази, зокрема показання свідків та письмові докази, оцінка яким може бути надана лише під час ухвалення вироку, тому слідчий суддя доходить висновку, що внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та проведення за викладеними у ній фактами досудового розслідування може вплинути на оцінку доказів судом під час розгляду вказаного кримінального провадження, а також вимагатиме витребування від суду певних матеріалів судового провадження (зокрема, і носіїв інформації з аудіо- та відеозаписами судових засідань, долучених до матеріалів судового провадження доказів) до закінчення розгляду справи по суті, що є неприпустимим.

В цей же час, заявник не позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів після ухвалення судом вироку та встановлення ним відповідних фактів та обставин.

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_3 в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 25 лютого 2020 р.

Повний текст ухвали оголошений 27 лютого 2020 р. о 14:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1