Справа № 487/4863/19
Провадження № 1-кс/487/1923/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
ВСТАНОВИВ:
17.03.2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт та повернути йому на відповідальне зберігання його майно, вилучене в ході обшуку за місцем його проживання, а саме: кортик офіцера ВМС; ніж розділочний кізлярської роботи; сувенірний ніж «Златоуст»; ніж типу кинжал; мисливську гладкоствольну рушницю; стартовий, сигнальний, газовий пістолет «Ягуар-80», посилаючись на те, що 28.12.2019 р. було закрито кримніальне провадження №0002243 від 04.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.
ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.
Слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні клопотання просила відмовити.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації (ч. 3 ст. 174 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
В п.6 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ №1104 від 19.11.2012р., зазначено, що у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, прокурора.
Судом встановлено, що слідчим відділом Заводського відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002243, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.
В ході поведення досудового розслідування було встановлено, що 04.06.2019р. до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_5 про вжиття заходів до ОСОБА_3 , який протягом тривалого часу погрожує заявнику вбивством.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2019 року було накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку, проведеного 16.07.2019 року за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет, ззовні схожий на рушницю, шкіряний чохол із чотирьма патронами до рушниці, предмет, ззовні схожий на пістолет, п`ять патронів до пістолету, предмет, ззовні схожий на кинджал, три предмети, ззовні схожі на ножі; визначено місце зберігання вказаного майна - Заводський відділ поліції ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44. Вилучене майно належить ОСОБА_3 . Арешт був накладений з метою збереження вказаного майна, яке могло бути знаряддям вчинення злочину.
Постановою слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 28.12.2019 року кримінальне провадження №0002243 від 04.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У вказаній постанові слідчим не вирішено питання про речові докази.
Оскільки кримінальне провадження №0002243 від 04.06.2019 за ч. 1 ст. 129 КК України закрито, а арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, суд вважає, що на даний час відсутні обставини, які слугували підставою для накладення арешту на майно.
Прохання слідчого відмовити в задоволення клопотання в заяві від 20.03.2020р. не є достатньою підставою для відмови у задоволені клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна. Слідчий не довела, що майно, на яке був накладений арешт, є речовими доказами в інших кримінальних провадженнях за злочинами, зокрема, що посягають на життя та здоров`я особи, та проти громадської безпеки.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170-174 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт майна, а саме: предмет, ззовні схожий на рушницю, шкіряний чохол із чотирьма патронами до рушниці, предмет, ззовні схожий на пістолет, п`ять патронів до пістолету, предмет, ззовні схожий на кинджал, три предмети, ззовні схожі на ножі, яке було вилучене 16.07.2019 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , накладений у кримінальному провадженні №0002243 від 04.06.2019р. за ч. 1 ст. 129 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1