Справа № 172/498/19
Провадження № 1-кп/191/205/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з Васильківським районним судом Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000113 від 13 квітня 2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздори, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимий:

- 09.07.2007 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 13.10.2008 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121, 71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.11.2015 Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 ККУ частково приєднаний не відбутий термін 1 рік за вироком Васильківського районного суду від 13.10.2008 - до відбуття 2 роки 6 місяців, звільнився 13.04.2018 року по відбуттю покарання.
за ч. 3 ст. 185 КК України,за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений за вчинення корисливих злочинів, маючи не погашену та не зняту в установленому законі порядку судимість, вчинив новий умисний корисливий злочин. Так 07.03.2019 приблизно о 01:00 годині ОСОБА_3 проходячи повз територію АТ «Українська залізниця» Регіональної філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дистанція електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол», що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, сел. Чаплине, вул. Залізнична, буд. 1, через огорожу виявив сталеву рейку, яка частково була розміщена в ґрунті. В цей момент, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на протиправне вилучення чужого майна та звернення його на свою користь, а саме сталевої рейки, що належить АТ «Українська залізниця» Регіональної філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дистанція електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол».
В подальшому, 07.03.2019 о 01:05 годин, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне вилучення чужого майна і звернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони залишаться ніким не поміченими, подолав перешкоду, а саме огорожу до охоронюваної території, що належить АТ «Українська залізниця» Регіональної філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дистанція електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, сел. Чаплине, вул. Залізнична, буд. 1, де за допомогою сили рук, викрав сталеву рейку вагою 69,6 кілограм, що належить АТ «Українська залізниця» Регіональної філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дистанція електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол».
Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 43/12.1/301 від
24.04.2019, своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив
потерпілому АТ «Українська залізниця» Регіональної філія
«Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дистанція
електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол», матеріальний збиток на
суму 366 гривень 79 копійок.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому показав, що дійсно 07.03.2019 року приблизно о 01.00 годині, подолав перешкоду, а саме огорожу до охоронюваної території, що належить АТ «Українська залізниця» Регіональної філія «Придніпровська залізниця» структурний підрозділ «Дистанція електропостачання Нижньодніпровськ-Вузол», розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, сел. Чаплине, вул. Залізнична, буд. 1, та викрав металеву рейку, з місця вчинення зник, металеву рейку продав за 300 гривень. Шкода відшкодована на стадії досудового розслідування.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Міру покарання просив призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.
Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 який раніше судимий, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має тимчасові заробітки, шкоду відшкодував, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
На підставі наведеного суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу винуватого, його ставлення до скоєного, позицію представника потерпілого, вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 ст. 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися.

Процесуальні витрати вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені, передбаченому ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2(два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ, а саме сталеву рейку довжиною 2.5 метри Р-43, залишити за належністю потерпілому ( т.2 а.с. 28).

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Роздори, Синельниківського району Дніпропетровської області на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 43/12.1/301 від 24.04.2019 в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім ) грн. 08 коп.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1