Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2199/19
Провадження 1-кп/945/182/20
ВИРОК
Іменем України

03 березня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000581, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що 05.11.2019 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебував з дозволу ОСОБА_6 у належному їй будинку АДРЕСА_3 , де вони спільно розпивали алкогольні напої. Під час перебування у веранді вищезазначеного будинку, ОСОБА_7 на тумбочці побачив мобільний телефон і діючи навмисно, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволіклась. таємно викрав належний останній мобільний телефон марки «Redmi Note 7», чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 6638 грн 00 коп. Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник га розпорядився ним на власний розсуд.

Отже, враховуючи вищевикладене: 1) місце вчинення кримінального правопорушення приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_6 ; 2) час вчинення кримінального правопорушення 13 година 00 хвилин 05.11.2019 року; 3) спосіб вчинення кримінального правопорушення таємне викрадення чужого майна; 3) форма вини умисна; 4) мотиви кримінального правопорушення корисливі; 5) наслідки вчинення кримінального правопорушення спричинення потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 6638 гривень 00 копійок.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 05.11.2019 року перебував у будинку за адресою АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 . Коли остання відволіклась, він викрав її телефон, який знаходився в кімнаті на тумбочці та пішов звідти. Матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 відшкодовано шляхом повернення викраденого майна.

Позиція потерпілої ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. При цьому, надала заяву про розгляд справи без її участі. Цивільний позов не заявляла. Матеріальну шкоду відшкодовано у повному обсязі шляхом повернення викраденого телефону.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винними у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_4 .
Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .
В ході розгляду справи судом встановлено, що обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.

У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч.1 ст.19 КК України, однак вчинив злочин середньої тяжкості.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який офіційно не працює, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, стан його здоров`я, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його соціально - психологічні риси, який офіційно неодружений, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість вчиненого злочину, його наслідки для потерпілої ОСОБА_6 , враховуючи щире каяття ОСОБА_4 та його активне сприяння розкриттю злочину, ставлення обвинуваченого до скоєного, який шкодує про те, що сталося, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства з можливістю призначення покарання у виді штрафу у межах санкції частини 1 статті 185 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

03.03.2020