У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу

12 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погодженого з прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк, громадянину України, українцю, з повною середньою освітою, раніше не судимому, розлученому, зі слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002, 2009 років народження, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, погодженим з прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що молодший сержант ОСОБА_5 13 квітня 2017 року о 9:00 годині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою ухилитися від військової служби назавжди, не з`явився на службу з лікувального закладу (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ), до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та ухиляється від військової служби до теперішнього часу, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився на службу до військової частини, тобто нез`явлення на службу з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що ОСОБА_5 , знаходячись на волі переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, перебуваючи на волі, враховуючи покарання, яке йому загрожує, надалі може ухилятись від органів досудового розслідування та суду. З урахуванням наведеного, обрати більш м`який запобіжний захід вважає недоцільним, оскільки такий не може забезпечити належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в ньому, а тому на даному етапі досудового розслідування вважає за необхідне обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні відносно задоволення клопотання заперечив, просив застосувати інших запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 25 травня 2017 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України (кримінальне провадження № 0000021).
За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: визнання вини останнім у вчиненні кримінального правопорушення, повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 19 травня 2017 року про залишення ОСОБА_5 військової частини.
Постановою прокурора військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону від 27 лютого 2018 року ОСОБА_5 оголошено в розшук.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 листопада 2019 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 .
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 було затримано о 12:00 годині 11 січня 2020 року в м. Києві та доставлено 12 січня 2020 року до Личаківського районного суду м. Львова для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що підозрюваний, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду та слідства. Крім того, знаходячись на волі, підозрюваний ухилявся від органів досудового розслідування, про що свідчить його перебування у розшуку з 27 лютого 2018 року. А тому вважаю, що на даному етапі досудового розслідування існують підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.
Наведені дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, слідчим суддею не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 (шістдесяти) днів з часу фактичного затримання, тобто з 11 січня 2020 року до 11 березня 2020 року включно.
Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

При виконанні судом вимог ч. 4 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, зокрема його майновий стан, є необхідним визначити останньому, заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 42 040 гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок на підозрюваного слід покласти обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання 11 січня 2020 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят днів), тобто до 11 березня 2020 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1.прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2.здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1