КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

10 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві в порядку ст. 303 КПК України.

В мотивування ухвали слідчий суддя послався на вимоги ч. 1 ст. 303, ч. 4 ст. 304 КПК України та зазначив, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою скаргою, зокрема вилучене майно не підпадає під критерії, визначені в ст. 169 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою визнати протиправною дію (діяльність) заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення ВП Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 щодо незаконного утримання грошових коштів, вилучених у гр. ОСОБА_8 під час обшуку в кв. АДРЕСА_1 . Скасувати рішення заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення ВП Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 26.12.2019 про часткову відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 від 20.12.2019 про повернення майна, вилученого під час обшуку в кв. АДРЕСА_1 . Зобов`язати останнього повернути грошові кошти, які були вилучені під час обшуку 14.11.2019 за місцем мешкання ОСОБА_6 в кв. АДРЕСА_1 , а саме: 61 купюру номіналом 200 грн. на загальну суму 12200 грн., 113 купюр номіналом 500 грн. на загальну суму 56500 грн.; 40 купюр номіналом 20 доларів США, 7 купюр номіналом 50 доларів США, 1 купюру номіналом 100 доларів США, 6 купюр номіналом 10 доларів США на загальну суму 1310 доларів США; 15 купюр номіналом 100 євро, 6 купюр номіналом 50 євро, 2 купюри номіналом 20 євро, 4 купюри номіналом 10 євро, 1 купюру номіналом 5 євро на загальну суму 1885 євро.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_6 не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні. Зазначає, що вилучена у ОСОБА_8 готівка під час обшуку є його власними коштами, які були оподатковані та отримані законним шляхом. Вважає, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до обставин вчинення злочину, вказаних у фабулі кримінального провадження.

Звертає увагу на те, що за інкримінованим у даному кримінальному провадженні злочином, передбаченим ч. 4 ст. 321 КК України не передбачено покарання у вигляді конфіскації або спеціальної конфіскації майна, при цьому в матеріалах кримінального провадження відсутній позов. Таким чином, грошові кошти не відповідають критеріям ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України.

Також вказує, що згідно даних ЄДРСР станом на 30.01.2020 слідчі Подільського УП ГУ НП у м. Києві, або прокурор, в межах кримінального провадження №0001019 не звертались до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт грошових коштів, вилучених під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 в м. Одесі, а суд такого рішення не приймав.

Представник прокуратури та апелянт в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином. Однак до початку розгляду апеляційної скарги по суті через канцелярію суду прокурор подав клопотання про відкладення розгляду справи, разом з тим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справу у відсутність прокурора та скаржника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя ( в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Крім того, згідно із вимогами ч. 2 ст. 422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніше як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду відповідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів скарги, 01.11.2019 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва було надано дозвіл на проведення обшуку в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у квартирі АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення, в тому числі і грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. Згідно протоколу обшуку від 14.11.2019 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді було вилучено грошові кошти за даною адресою відповідно до їх переліку. 16.11.2019 року постановою заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 майно, яке вилучено 14.11.2019 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кв. АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон "Samsung" imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім-карткою; жорсткий диск "WD" s/n WCC416PRS9L5; ноутбук "ASUS UX305"; 4 жорстких диски з наступними серійними номерами: WX11D741ARNS, WMC1T0963809, WCAM9M344734, SNVP325, які являються знаряддям вчинення злочину, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001019 від 14.03.2018 року. Постановою заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 від 26.12.2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 в частині повернення грошових коштів, вилучених у ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001019 від 14.03.2018 року.

30.01.2020 року адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів.

30.01.2020 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві в порядку ст. 303 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з даною ухвалою місцевого суду, з огляду на наступне.

Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачає можливість оскаржувати бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Однак слідчий суддя, не перевіривши доводи скаржника, зазначені в його скарзі, та не взявши до уваги зазначені вимоги закону, прийшов до необгрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження, зазначивши, що скарга подана з вимогами, що не входять до переліку, визначеному ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, поза увагою слідчого судді залишилось те, що вилучені грошові кошти хоча і вилучені з дозволу слідчого судді, проте їх в подальшому не визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженню. З огляду на це, відсутні підстави вважати їх отриманими злочинним шляхом.

Отже, слідчий суддя, не з`ясувавши всіх обставин справи, без виклику особи, яка подала скаргу, слідчого чи прокурора, прийшов до помилкового висновку про те, що вказані вимоги не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки заявник в апеляційній скарзі просить апеляційний суд розглянути вимоги скарги по суті, в той час як за правилами ч. 1 ст. 306 КПК України скарги, подані в порядку ст. 303 КПК України, розглядаються слідчим суддею місцевого суду, тому його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а матеріали скарги поверненню до того ж суду на новий розгляд.

Керуючисьст. ст. 303, 304, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 січня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві в порядку ст. 303 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві в порядку ст. 303 КПК України.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 и я ш к о