Вирок

Іменем України

Справа № 712/1943/20
Провадження № 1кп/712/458/20

02 червня 2020 Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкас кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Будки, Смілянського району Черкаської області, українець, громадянин України, не одружений, із середньою спеціальною освітою, не маючий на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, інвалідом, ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АКС та депутатом не являється,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 23 лютого 2020 року близько 14 годині 32 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується випискою в амбулаторної карти № 249 комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер» у приміщенні Черкаського залізничного вокзалу регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке розташоване за адресою: м. Черкаси, вулиця Володимира Ложешнікова, 1, вчиняв протиправні дії, а саме: порушення громадського порядку, яке виразилось в курінні цигарок в приміщенні залізничного вокзалу. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_6 , побачивши зазначене, інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Черкаській області ДПП сержант поліції ОСОБА_4 , який перебував у форменному одязі на якому знаходився жетон №0092929, виконуючи службові обов`язки, підійшов до вищевказаного громадянина та запропонував йому припинити протиправні дії. В свою чергу ОСОБА_6 проігнорував законну вимогу поліцейського, який роз`яснив останньому, що в разі невиконання законних вимог представника правоохоронного органу до нього буде застосована фізична сила. Після цього ігноруючи законні вимоги та чинячи опір представнику правоохоронного органу ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_4 удар кулаком правої руки по обличчю, в область перенісся та один удар кулаком лівої руки в лікоть правої руки, чим, відповідно до висновку експерта №02-01/192 від 27.02.2020, завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин правого ліктьового суглобу, котре відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. 28.02.2020 між прокурором, якому в порядку ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, і обвинуваченим ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості. Як вбачається з даної угоди - прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили покарання ОСОБА_6 за ст. 345 ч.2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. В підготовчому судовому засіданні прокурор вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Потерпілий не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості. Захисник в підготовчому судовому засіданні просив угоду затвердити. Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та також просив угоду про винуватість затвердити. При цьому обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі пред`явленої підозри, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені в ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Підстав для відмови у затвердженні угоди в суду відсутні. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про винуватість між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання. Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст.345КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_6 і відповідає загальним засадам призначення покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.02.2020 між прокурором та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч. 2 ст.345 КК України у вигляді 3( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 , звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 п.1,2 , ч.3 п.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-DVD+R диск з записом події, зробленим на нагрудний реєстратор, який зберігається в матеріалах кримінального провадження-залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1