печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2020 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідування ОСОБА_7 , погоджене Прокурором у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України у кримінальному провадженні № 0000367 від 16.04.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
ВСлідчий другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідування ОСОБА_7 за погодженням з Прокурором у кримінальному провадженні прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2020 року за № 0000367 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону із внесеними змінами згідно із Законами № 2456-IV від 03.03.2005, із змінами, внесеними згідно із Законами № 2677-VI від 04.11.2010, № 245-VII від 16.05.2013), а саме у завідомо неправдивому показанні свідка, поєднаному зі штучним створенням доказів захисту.

Під час досудового розслідування встановлено, що групою слідчих Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000020 від 05.02.2014 року за фактом вчинення колишнім слідчим Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Київ ОСОБА_8 злочинів, а саме: зловживання владою та службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе чи іншої фізичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним і громадським інтересам; службового підроблення, тобто складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; завідомо незаконного затримання і тримання під вартою, вчинених з корисливих мотивів та в особистих інтересах; притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, поєднаного з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину, зі штучним створенням доказів та фальсифікацією, тобто вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371,ч. 2 ст. 372 КК України.

З метою проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, слідчим Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , на адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , та адресу реєстрації: АДРЕСА_2 , неодноразово надсилались повістки про виклики до слідчого, а саме: на 02.10.2015 року , 03.10.2015 року та 04.11.2015 року. Однак ОСОБА_8 , в порушення вимог ст. 66 КПК України, систематично ігнорував вказані повістки про виклик та не відповідав на телефонні дзвінки слідчого.

09.11.2015 року, за результатами досудового розслідування, колишньому слідчому Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , згідно зі ст. 278 КПК України, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 372 КК У країни.

Внаслідок ухиленням ОСОБА_8 від слідства шляхом умисної неявки на виклики слідчого, 10.11.2015 року його оголошено у розшук та сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із клопотанням про дозвіл на затримання з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.12.2015 року підозрюваного ОСОБА_8 затримано на підставі зазначеної ухвали слідчого судді та 18.12.2015 року доставлено до Печерського районного суду м. Києва для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ході судового розгляду вказаного клопотання 18.12.2015 року сторона захисту заявила клопотання про допит в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 , яке слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва задоволено.

У період часу з 16 години 02 хвилини по 16 годину 10 хвилин 18.12.2015 року, під час допиту як свідка у приміщенні Печерського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик 42-А, після приведення судом до присяги свідка ОСОБА_6 та попередження його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст. 384 КК України, свідок сторони захисту ОСОБА_6 , діючи умисно, на користь підозрюваного ОСОБА_8 , з метою сприяння в ухиленні підозрюваним ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та необрання йому слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, достовірно знаючи про надходження поштових відправлень на ім`я ОСОБА_8 , створюючи штучні докази захисту, надав суду завідомо неправдиві показання про те, що протягом 2015 року на адресу їхнього сумісного з ОСОБА_8 проживання: АДРЕСА_1 , жодних листів, поштових повідомлень про надходження поштового відправлення, зокрема повісток про виклики слідчим Генеральної прокуратури України на ім`я ОСОБА_8 не надходило.

Однак, як встановлено у ході досудового розслідування, свідок ОСОБА_6 достовірно знав про надходження поштовим зв`язком кореспонденції ОСОБА_8 на адресу їхнього сумісного з проживання: АДРЕСА_1 .

Таким чином ОСОБА_6 надав слідчому судді у ході допиту в статусі свідка завідомо неправдиві показання свідка, поєднані зі штучним створенням доказів захисту.

16.04.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону із внесеними змінами згідно із Законами № 2456-IV від 03.03.2005 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 2677-VI від 04.11.2010 року, № 245-VII від 16.05.2013), а саме завідомо неправдивому показанні свідка, поєднаному зі штучним створенням доказів захисту.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду матеріалів кримінального провадження № 0001501 від 14-15.04.2017 року (підтвердження направлення на адресу ОСОБА_6 повісток та повідомлень про підозру); протоколом огляду судової справи № 757/26942/16-к від 03.08.2016 року (огляд та стенограма аудиозапису судового розгляду); висновком експерта за результатами почеркознавчої експертизи № 6/423 від 21.08.2017 року; протоколом НСРД (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, згідно якого встановлено, що ОСОБА_6 був обізнаний про переховування від органів досудового розслідування слідчого ОСОБА_8 ) від 31.12.2015 року; протоколом огляду від 15.04.2020 року матеріали тимчасового доступу до речей та документів з ПриватБанку.

В ході досудового розслідування встановлено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній неодноразово, отримавши виклики до слідчого, не прибував для допиту до Генеральної прокуратури України; незаконно впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 384 КК України, а саме завідомо неправдиві показання свідка, поєднані зі штучним створенням доказів захисту, вчинене підозрюваним в інтересах та на користь ОСОБА_8 , а тому обґрунтованим є ризик протиправного впливу підозрюваного на цю особу, з метою надання ОСОБА_8 як свідком показань на користь ОСОБА_6 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на розгляді у Голосіївському районному суді м. Києва перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , а тому спілкуючись і контактуючи з ним, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб. Відтак, вказані обставини виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Одночасно з застосуванням запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий просить покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчих другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 один раз на тиждень щочетверга о 14.00 годині; не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора; утриматись від спілкування з ОСОБА_8 ; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання наявні документи для виїзду з України.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, підтримав свого захисника.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2020 року за № 0000367 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону із внесеними змінами згідно із Законами № 2456-IV від 03.03.2005, із змінами, внесеними згідно із Законами № 2677-VI від 04.11.2010, № 245-VII від 16.05.2013), а саме у завідомо неправдивому показанні свідка, поєднаному зі штучним створенням доказів захисту.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 16.04.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України (в редакції Закону із внесеними змінами згідно із Законами № 2456-IV від 03.03.2005 року, із змінами, внесеними згідно із Законами № 2677-VI від 04.11.2010 року, № 245-VII від 16.05.2013), а саме завідомо неправдивому показанні свідка, поєднаному зі штучним створенням доказів захисту.

Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному надані.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або створити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Як визначено у ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, що є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному такої міри запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Оцінивши у сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, характер його вчинення, а також дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, відсутність судимостей, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відтак, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, одночасно зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій, відповідно до отриманих ним повідомлень.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; не відлучатись з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматись від спілкування з ОСОБА_8 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, одночасно зобов`язавши підозрюваного прибувати до органів досудового розслідування та суду на дату та час проведення процесуальних дій, відповідно до отриманих ним повідомлень.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатись з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування з ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну за винятком паспорта громадянина України.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В іншій частині клопотання відмовити.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 24.06.2020 року включно.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 09 год. 09 хв. 29.04.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1