КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/3478/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець, Ківерцівського району, Волинської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Київського обласного суду від 25.10.1991 за ст. 93 «е»; ч. 2 ст. 206; ч. 2 ст. 123; ч. 2 ст. 142; ч. 2 ст. 140; ст. 121; ст. 100; ч. 3 ст. 172 КК України /в редакції Закону 1960 року/ до покарання у виді 10 років позбавлення волі; - вироком Сарненського районного суду Ровенської області від 01.06.1994 за ст. 17-222; ч. 3 ст. 43 КК України /в редакції Закону 1963 року/ до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Артемівського районного суду Луганської області від 09.06.2003 за ч. 2 ст. 15-186; ч. 3 ст. 186; ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі;
- вироком Центрально-міського районного суду м. Кривий Ріг від 29.01.2015 за ч. 2 ст. 149; ч. 2 ст. 303 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Цивільний позов ПП "Гесс Автозапчастини", ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ТОВ "Фірмова мережа "Київхліб" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПП «Гесс Автозапчастини» - 18680 грн, на користь ОСОБА_8 - 7000 грн, на користь ОСОБА_9 20318 грн 50 коп., на користь ОСОБА_10 - 2299 грн, на користь ОСОБА_11 - 16500 грн та ТОВ «Фірмова мережа «Київхліб» - 10269 грн 92 коп.

Вирішено питання з речовими доказами.

Цим вироком, ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 02.05.2019, близько 04 год. 40 хв., за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, шляхом віджиму пластикових вхідних дверей, через отвір проник до приміщення кав`ярні, розташованої по АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 на загальну суму 7000 грн, спричинивши їй матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 24.05.2019, приблизно о 03 год. 40 хв., за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до приміщення кіоску «Київхліб», розташованого по вул. Симиренка, 23 в м. Києві, звідки повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ТОВ «Фірмова мережа «Київхліб», на загальну суму 10180 грн, спричинивши товариству матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 28.05.2019, приблизно о 00 год. 40 хв., за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до приміщення кіоску кав`ярні по АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_9 на загальну суму 20318 грн 50 коп., спричинивши йому матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 07.08.2019, приблизно о 03 год. 30 хв., шляхом підбору ключа, відчинив замок вхідних дверей кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_5 та проник до його приміщення, звідки повторно таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 на загальну суму 2299 грн, спричинивши їй матеріальних збитків на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 17.08.2019, приблизно о 03 год. 15 хв., за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, шляхом віджиму пластикових вхідних дверей, проник до приміщення кафетерію «Коттон», розташованого по пр. Перемоги, 136 в м. Києві, звідки повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_11 на загальну суму 16500 грн, спричинивши їй матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_7 04.09.2019, приблизно о 04 год. 30 хв., за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, зняв частину шифера з даху складського приміщення, розташованого по АДРЕСА_6 , через отвір на даху, проник до приміщення вказаного складу, звідки повторно таємно викрав чуже майно, яке належить приватному підприємству «ГЕСС Автозапчастини» на загальну суму 44336 грн 84 коп., спричинивши йому матеріальних збитків на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати вирокСвятошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року відносно нього, не позбавляти його волі.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт вказує про порушення судом його права на захист та не врахування даних про особу ОСОБА_7 під час призначення покарання.
Так, обвинувачений зазначає, що на момент судового розгляду у нього був захисник, з яким укладено угоду. Однак прокурор ввів обвинуваченого в оману, пообіцявши, що за умови відсутності клопотання про відкладення судового розгляду, під час виступу в судових дебатах проситиме призначення покарання з випробуванням.
Крім того, апелянт вказує, що судом не було допитано ні свідків, ні потерпілих.
Обвинувачений вважає, що поза увагою суду залишились дані про його особу, а саме перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей та незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який просив залишити вирок без зміни, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі фактично не заперечується.
Згідно даних судового провадження відносно ОСОБА_7 , останньому в судовому засіданні вручено пам`ятку про права та обов`язки, головуючим суддею роз`яснено її зміст. Клопотання про необхідність оголошення перерви у зв`язку з необхідністю забезпечення участі захисника від обвинуваченого не надходило. Матеріали провадження не місять даних про укладення ним угоди із захисником.
Обвинувачений, будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину визнав повністю, надавав суду послідовні та детальні показання з приводу обставин вчинення ним крадіжок з проникненням у приміщення по кожному епізоду окремо. Заявлені цивільні позови ОСОБА_7 також визнав у повному обсязі. В апеляційній скарзі не заперечує факту вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень.
Під час вирішення судом питання щодо порядку та обсягу доказів, що підлягають дослідженню у даному кримінальному провадженні, головуючим роз`яснено, в тому числі обвинуваченому, наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме неможливість оскарження в апеляційному порядку обставин скоєння злочину. Судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , добровільність їх позиції. Заперечень від учасників судового провадження, в тому числі обвинуваченого, не надійшло. Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо порушення його права на захист, а також порушення ст. 349 КПК України.
Відповідно до 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вказані вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому судом враховані всі обставини, зокрема й ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, а саме ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, фактичні обставини скоєного, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують покарання, а саме рецидив злочину, та в якості обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, судом в повній мірі враховано і дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення особливо тяжких злочинів проти власності, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, не працює. Відомості про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , а також наявність на утриманні неповнолітніх дітей, матеріали судового провадження не містять.
Рішення про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі належним чином мотивовано у вироку, а тому колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного покарання, оскільки вважає, що останнє відповідає вимогам ст. 50 КК України, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Приймаючи до уваги тяжкість скоєного ОСОБА_7 злочину, фактичні обставини, зокрема множинність епізодів крадіжок, вчинення злочину протягом спливу нетривалого часу з моменту звільнення з місць позбавлення волі, наявність чотирьох непогашених судимостей за вчинення, в тому числі, і корисливих особливо тяжких злочинів, колегія суддів вважає, що підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Враховуючи викладене, вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.
С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/3478/2019 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 3 ст. 185 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець, Ківерцівського району Волинської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Київського обласного суду від 25.10.1991 за ст. 93 «е»; ч. 2 ст. 206; ч. 2 ст. 123; ч. 2 ст. 142; ч. 2 ст. 140; ст. 121; ст. 100; ч. 3 ст. 172 КК України /в редакції Закону 1960 року/ до покарання у виді 10 років позбавлення волі; - вироком Сарненського районного суду Ровенської області від 01.06.1994 за ст. 17-222; ч. 3 ст. 43 КК України /в редакції Закону 1963 року/ до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Артемівського районного суду Луганської області від 09.06.2003 за ч. 2 ст. 15-186; ч. 3 ст. 186; ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі;
- вироком Центрально-міського районного суду м. Кривий Ріг від 29.01.2015 за ч. 2 ст. 149; ч. 2 ст. 303 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголосити 27 грудня 2019 року об 11 годині.

С у д д і :

______________ _______________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4