УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.08.2019 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження.

___________________________________________________________________

Провадження: № 11-кп/812/355/20 Суддя першої інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 263 ч.1 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Вирішено питання речових доказів.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що такі докази вини ОСОБА_6 як рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 11.09.2017 року, протокол огляду місця події від 11.09.2017 року, висновок експерта №463 від 20.09.2017 року та слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 є недопустимими доказами.

Вважає, що оскільки стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_6 то кримінальне провадження підлягало закриттю в зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

У невстановлені в ході судового розгляду дату та час, у невстановленої особи, ОСОБА_6 придбав для особистого використання пістолет чорного кольору та почав його незаконно зберігати при собі у сумці чорного кольору, до моменту вилучення співробітниками правоохоронного органу.

11.09.2017 року близько 18:00 годин на перехресті вул. Водопровідна та пр. Центральний в м. Миколаєві, працівниками правоохоронного органу поліції було зупинено ОСОБА_6 , у якого в ході візуального огляду виявлено пістолет. В ході огляду сумки чорного кольору, яку ОСОБА_6 добровільно надав працівникам поліції, було виявлено та вилучено пістолет чорного кольору моделі «АТМАСА 2008 LIGHT № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А., який являється ручною коротко ствольною вогнепальною зброєю.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.
Переглядаючи доводи апеляційної скарги захисника щодо того, що обвинуваченням не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та доводи щодо недопустимості зібраних доказів, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до вимог ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, і вони повинні відповідати критеріям належності та допустимості.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як вбачається із вироку суду першої інстанції вина ОСОБА_6 у вчиненні ним незаконного придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, підтверджена сукупністю зібраних по справі доказів, які були безпосередньо оголошені та досліджені у судовому засіданні, належним чином мотивовані та викладені у вироку суду.
Так, судом було досліджено рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 11.09.2017 року, згідно якого під час виконання службових обов`язків щодо виявлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, 11.09.2017 року близько 18:00 годин було звернено увагу на чоловіка, який знаходився за адресою: м. Миколаїв вул.Водопровідна перехрестя з пр.. Центральним на зупинці громадського транспорту «Водопровідна», який вів себе підозріло, він представився як ОСОБА_6 .

В ході візуального огляду даної особи було звернено увагу на те, що при ньому в його сумці чорного кольору був предмет зовні схожий на пістолет. Після чого даній особі було запропоновано проїхати до адміністративної будівлі Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області по вул. Біла, 44, де в присутності двох понятих було оглянуто сумку ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено пістолет фірми «АТМАСА 20082008 LIGHT № НОМЕР_1 9 мм та 2 патрона Сова П ( 9 мм) та РАК Yas OLS 9 мм).

Окрім того, суд дослідив такі докази:

- протокол огляду місця події від 11.09.2017 року, згідно якого під час огляду даної сумки було виявлено та вилучено предмет металевий чорного кольору схожий на пістолет фірми «АТМАСА 20082008 LIGHT № НОМЕР_1 9 мм, на момент огляду в даному предметі ззовні схожого на пістолет відсутній магазин та патрони металеві в кількості 2 шт.;

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за кримінальним провадженням №0003584 від 12.09.2017 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 263 КК України, згідного якого 11.09.2017 року близько 18 годин за адресою: м. Миколаїв перехрестя вулиць Водопровідна та пр.. Центральний, зупинка громадського транспорту «Водопровідна» у ОСОБА_6 було виявлено предмет схожий на пістолет;

- висновок експерта № 463 від 20.09.2017 року, згідно якого, предмет наданий на експертизу є гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «АТМАСА 2008 LIGHT № НОМЕР_1 калібру 9 мм РА є ручною коротко ствольною вогнепальною зброєю. Пістолет виготовлений промисловим способом із подальшим саморобним видаленням втулки з дульної сторони ствола, яка перешкоджає вильоту снаряду із каналу ствола та зміни запобіжника на саморобний. Гладкоствольний самозарядний пістолет моделі «АТМАСА 2008 LIGHT № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. придатний для проведення пострілів. Патрони надані на експертизу (Сова П, калібру 9 мм Р.А.) та ( YavascalarA.S. 9 мм), придатні до стрільби.

Є надуманими твердження захисника, відносно того, що рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 від 11.09.2017 року є недопустимим доказом, оскільки свідчить про істотні порушення прав та свобод ОСОБА_6 , так як під час поверхневого огляду оперуповноважені не могли виявити вміст сумки останнього.

Як вбачається, зі змісту рапорту, оперуповноважені звернули увагу на сумку ОСОБА_6 під час візуального огляду. Надалі він добровільно видав її працівникам поліції.

Колегія суддів, вважає вірним висновок суду першої інстанції, щодо критичного відношення до зміни показань ОСОБА_6 після того, як не було затверджено угоду, під час наступних судових засідань, щодо того, що пістолет не його, і був йому підкинутий працівниками поліції.

Так, ні ОСОБА_6 , ні його захисник до правоохоронних органів з приводу незаконних дій працівників поліції не звертались.
Колегія суддів також не погоджується із доводами апеляційної скарги захисника щодо необхідності визнання недопустимим як доказ протоколу огляду місця події від 11.09.2017 року, оскільки зазначена процесуальна дія була проведена відповідно до положень ст. 237 КПК України, тобто доказ отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. (а. п. 71-73), сам протокол огляду підписаний ОСОБА_6 , будь яких зауважень ним не надавалось.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ні ОСОБА_6 ні його захисником не було заявлено будь-яких клопотань, або зауважень до даних слідчих дій, тому і твердження апелянта, що оскільки висновок експерта № 463 від 20.09.2017 року є похідним від недопустимого як доказ протоколу огляду місця події від 11.09.2017 року є безпідставними.
Зазначені докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та виключають сумніви у причетності ОСОБА_6 до умисного скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому суд правильно обґрунтував ними його обвинувачення.
На підставі досліджених доказів суд правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, і, докладно мотивуючи та аналізуючи свої висновки, надав правильну юридичну кваліфікацію діям обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України.
Щодо доводів апелянта, що протокол слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 не міг бути предметом дослідження суду то вони є неспроможними, з огляду на наступне.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції не досліджував даний протокол слідчого експерименту та не обгрунтовував ним обвинувачення, а лише зазначив, що ставиться критично до посилання обвинуваченого, що під час слідчого експерименту він оговорив себе та визнав вину.

За такого, колегія суддів вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_6 є законним та обґрунтованим, тому не вбачає підстав для його скасування, як того просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.08.2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: