гСправа № 187/124/19 Провадження №1-кп/0187/104/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000003 від 04.01.2019 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-10.05.2015 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.05.2015 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання призначеного за цим вироком та за вироком Солонянського районного суду від 10.03.2015 та від 26.02.2015 - 3 роки 7 місяців позбавлення волі;

- 01.06.2018 звільнений з Солонянської виправної колонії (№ 21) по відбуттю строку покарання;

- 05.11.2019 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 263 ч.1, ч.2 ст. 309 , ч.2 ст. 310 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 03.12.2019 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 309 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі;

- 17.02.2020 Заводським районним судом. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років та одного місяця позбавлення волі;

- 08.04.2020 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1ст.263,ч.2ст.15,ч.2ст.185,ч.2ст.185КК України, ч.4 ст. 70 КК України, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років та 2 місяців позбавлення волі.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

29.05.2018 постановою Солонянського районному суду Дніпропетровської області, на підставі п. г ч. 1 ст. 3 Закону України « Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд строком на один рік шість місяців та на нього покладено такі обмеження: вихід з будинку (квартири) з 22.00 до 05.00 години та відвідування місця продажу спиртних напоїв на розлив.

Встановлено, що ОСОБА_3 після звільнення з місця позбавлення волі по відбутті строку покарання прибув до місця мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

06.06.2018 року ОСОБА_3 став на облік як адміністративний піднаглядний в Солонянському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, де був повідомлений про обмеження, встановлені адміністративним наглядом, та про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, передбачену ст. 395 КК України.

У подальшому, 28.08.2018 згідно поданої заяви ОСОБА_3 змінив місце свого проживання на АДРЕСА_2 та 26.09.2018 став на облік до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області.

Однак, в подальшому ОСОБА_3 , порушуючи встановлені адміністративним наглядом стосовно нього обмеження, з 10.12.2018 року, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, про що не повідомив співробітників Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області, що здійснюють адміністративний нагляд, в результаті чого був відсутній за місцем свого проживання в нічний час та переховувався від працівників органів внутрішніх справ.

Вказаними умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення місця проживання з метою злісного ухилення від адміністративного нагляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав повністю, дійсно 28.08.2018 він подав заяву і став на облік до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області так як став проживати за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, так як за вказаним місцем свого проживання він здійснив крадіжку, з 10.12.2018 він залишив це мешкання та нікого не повідомляючи про своє фактичне місце знаходження почав переховуватись до 08.08.2019 коли його було затримано працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Незважаючи на визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його провина повністю підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом у судовому засіданні таких доказів:

- витягом з ЄРДР від 03.01.2019, згідно яким до ЧЧ надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_3 порушує правила адміністративного нагляду;

- 29.05.2018 постановою Солонянського районному суду Дніпропетровської області, на підставі п. г ч. 1 ст. 3 Закону України « Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд ОСОБА_3 строком на один рік шість місяців та на нього покладено такі обмеження: вихід з будинку (квартири) з 22.00 до 05.00 години та відвідування місця продажу спиртних напоїв на розлив; Вказано постанова оголошена ОСОБА_3 про що свідчить відповідна довідка начальника ДУ Солонянської виправної колонії (№ 21);

- 28.08.2018 згідно заяви ОСОБА_3 , останній змінив місце свого проживання на АДРЕСА_2 та 26.09.2018 став на облік до Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що вони бучу працівниками поліції приймали участь в здійсненні контролю над особами відносно яких встановлено адміністративний нагляд здійснюючи перевірку перебування вказаних осіб за місцем їх проживання, згідно встановлених обмежень. Ними неодноразово здійснювалась перевірка місця проживання ОСОБА_3 та в грудні 2018 року виявлено відсутність останнього за адресою: АДРЕСА_2 про що ними складались відповідні рапорти.

Крім того, свідок ОСОБА_6 пояснив, що він був дільничним інспектором та перевіряючи факт відсутності ОСОБА_3 за місцем проживання, ним встановлено, що в грудні 2018 року ОСОБА_3 залишив своє місце проживання та став проживати з ОСОБА_10 в м. Кам`янське, не повідомивши правоохоронні органи в передбаченому законом порядку.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що за його згодою ОСОБА_3 проживав на території підприємства за адресою на АДРЕСА_2 . Будучи звинуваченим в здійсненні крадіжки в грудні 2018 ОСОБА_3 зник та на території підприємства більше не з`являвся.

У суду відсутні будь-які сумніви в достовірності зафіксованих в процесуальних документах, складених за результатами проведених слідчих дій фактів, оскільки вони послідовні та узгоджується між собою, отримані в порядку визначеному КПК України та без порушень основних прав і свобод закріплених в Конвенції.

В ході судового розгляду кримінальної справи, суд дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 395 КК України знайшла своє підтвердження повністю в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

Судом встановлено та враховано, що ОСОБА_3 має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не має постійної роботи працюючи виконує роботи по найму, інвалідом не являється, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, раніше неодноразово судимий.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_3 злочину та ступінь його тяжкості, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Таким чином, з урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання в межах нижньої межі санкції статті закону, визначеної за вчинені злочини, у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, судом не встановлено.

При цьому призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочин до ухвалення вироку Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 08.04.2020 яким його засуджено до остаточного покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Тому, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання необхідно призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком більш суворим покаранням, призначеним вказаним вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
При визначенні початку обрахунку строку відбування покарання та зарахування попереднього ув`язнення суд враховує, що 08.08.2019 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, таким чином строк попереднього ув`язнення слід зарахувати в строк покарання, рахуючи строк покарання з моменту фактичного затримання підсудної.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 100, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупності злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2020 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (три) роки 2 (один) місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 08 серпня 2019 року, тобто з моменту фактичного затримання.

Речові докази по справі зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1