Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1083/19
Провадження № 1-кп/499/38/20
В И Р О К

Іменем України

17 лютого 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт кримінального провадження № 00000025 щодо обвинувачення ОСОБА_6 (далі також обвинувачений), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Іванівка, Іванівського району Одеської області, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , не судимого, працюючого по найму, з середньою освітою, не одруженого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України (далі також КК),

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке.
23 січня 2019 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин обвинувачений, з метою направленою на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаходячись разом з потерпілим на тренуванні у спортивній залі Іванівської дитячої юнацької спортивної школи, розташованої у будинку АДРЕСА_2 (дала також спортивна школа), шляхом вільного доступу з лавочки розміщеної у залі, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скоїв таємне викрадення належного ОСОБА_7 (далі також потерпілий) мобільного телефону марки «Мейзу M5S» сріблястого кольору в червоному чохлі (далі також телефон), загальною вартістю 3525 гривень, який залишив для особистого користування до моменту вилучення телефону працівниками поліції.
За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
2.Учасники судового провадження висловили таке.
Обвинувачений в скоєному діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь, а також додатково показав, що вчинене відбулося із-за необдуманості дій, розкаюється у скоєному.

Потерпілий, законний представник потерпілого у судовому засіданні просили визнати обвинуваченого винним, та призначити йому покарання.

Представник органу з питань пробації, належним чином повідомлений про дату, час і місце у судове засідання не прибув, направиши до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого, що за правилами частини 3 статті 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не перешкоджає судовому розгляду.
3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин такі.
За відсутності заперечень учасників судового провадження, добровільності їх позиції,сумнівів у правдивості свідчень обвинуваченого, суд, у порядку встановленому частиною 1 статті 349 КПК, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й правильно розуміються.

Обвинувачений повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Під час допиту обвинувачений детально розповів про обставини вчинення злочину та щиро розкаявся у скоєному, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, місця, часу, мотиву, мети і способу здійснення викрадення, а також характеристики та вартості майна, яким він заволодів.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений з корисливих мотивів, умисно, знаходячись у спортивній школі, приблизно о 19 годині 00 хвилин 23 січня 2019 року, скоїв таємне викрадення належного потерпілому телефону, тому такі дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

4.Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі.
Призначаючи обвинуваченому, покарання суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою орган пробації вважає, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні, а виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства (далі доповідь, а.с. 35-38).
З урахуванням викладених вище обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, доповідь, даних про обвинуваченого як про особу, яка має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, зі слів працюючого по найму, перебуває на обліку у службі зайнятості, враховуючи положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, а також те, що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім, суд, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, не знайшовши підстав для призначення йому іншого більш суворого виду покарання, передбаченого в альтернативній санкції статті, обвинуваченому слід призначити покарання за вчинене діяння у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією частини 1 статті 185 КК.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку такі.
Цивільний позов по справі не заявлений.

За приписами частин 5, 9 статті 100 КПК речові докази надані суду, зберігаються в суді, питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Потерпілий, за відсутності заперечень учасників судового провадження, зазначив, що телефон на підставі розписки був йому повернутий й перебуває у його власності, тому речові докази слід вважати повернутими власнику (законному володільцю), а їх доля вирішенню не потребує.
Суд не здійснює, у порядку передбаченому статтями 124-126 КПК, розподіл процесуальних витрат за відсутності їх документального підтвердження.
Суд, вирішуючи питання про скасування арешту майна, за відсутності випадків визначених частиною 4 статті 174 КПК, вважає, що накладений ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2019 року арешт на телефон слід скасувати.
Стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не заявлялось.

Керуючись статтями 369-371, 373-374КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 1275 ( одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 28 лютого 2019 року на мобільний телефон марки «МейзуМ5S», сріблястого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з червоним чохлом скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1