Провадження № 1-кс/761/354/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадянина Бельгії ОСОБА_4 про скасування арешту майна

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадянина Бельгії ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0012155 від 15.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в рамках якого, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:018:0115, та житловий будинок АДРЕСА_1 та заборонено відчужувати, розпоряджатися (використовувати) або змінювати вказане майно, яке належить ОСОБА_5 .

В наступному, ухвалою Київського апеляційного суду від 03.04.2019 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 скасовано та постановлено нову, якою клопотання слідчого про арешт майна задоволено частково та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:018:0115, та житловий будинок АДРЕСА_1 із забороною розпоряджатися або змінювати вказане майно, але без заборони користуватися зазначеним нерухомим майном.

В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_6 не є підозрюваним у кримінальному провадженні в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що останній є законним власником спірного майна на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.12.2013.
Заявник вказує, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, оскільки строки досудового розслідування кримінального провадження №0012155 закінчилися 15.11.2019, а подальше застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження обмежує конституційне право ОСОБА_4 на вільне володіння майном.

Посилаючись на зазначене, представник громадянина ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 у кримінальному провадженні №0012155.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином та завчасно, причини неявки суду не повідомляв.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали, які слугували підставою для накладення арешту дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження №0012155 від 15.11.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, досудове розслідування якого здійснюється СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:018:0115, та житловий будинок АДРЕСА_1 та заборонено відчужувати, розпоряджатися (використовувати) або змінювати вказане майно, яке належить ОСОБА_5 .

В наступному, ухвалою Київського апеляційного суду від 03.04.2019 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 скасовано та постановлено нову, якою клопотання слідчого про арешт майна задоволено частково та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:018:0115, та житловий будинок АДРЕСА_1 із забороною розпоряджатися або змінювати вказане майно, але без заборони користуватися зазначеним нерухомим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки спірне майно не містить ознак ст. 98 КПК України, а також те, що ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру в межах кримінального провадження №0012155.

Також заявник вказує, що на теперішній час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, оскільки строки досудового розслідування кримінального провадження №0012155 закінчилися 15.11.2019.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту на спірне майно, слідчий суддя приходить до висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, підставою для накладення арешту слугувало те, що існують достатні підстави вважати, що земельна ділянка площею 0, 1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:018:0115, та житловий будинок АДРЕСА_1 , є доказами у кримінальному провадженні № 0012155, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.170 КПК України накладено арешт на вказане майно.

Проте, як у клопотанні про скасування арешту майна так і в судовому заявником не наведено нових даних, які б свідчили про необґрунтованість такого втручання в права та свободи власника як арешт майна, а так само, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Доводи заявника про те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 не повідомлялось про підозру не спростовують висновку слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Крім того, постановою слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_9 від 21.11.2018 спірне майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0012155

Таким чином, твердження заявника про те, що ОСОБА_8 не повідомлялось про підозру у кримінальному провадженні №0003255 не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися не залежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Заслуговують на увагу доводи заявника щодо наявності рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.12.2013, яким задоволено позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа ТОВ «УНІКАКРЕДИТ БАНК» та визнано за ОСОБА_5 право власності на частину спірного майна та визнано за ОСОБА_10 право власності на частину спірного майна.

Втім, данні обставини не є такими, що унеможливлюють застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому такі твердження заявника не можуть бути підставою для скасування арешту майна.

Крім того, ухвалою Київського апеляційного суду від 03.04.2019, якою скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018, перевірялись зазначені обставини та за результатами розгляду клопотання слідчого про арешт майна задоволено частково та накладено арешт на спірне майно, але без заборони користуватися зазначеним нерухомим майном.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 необґрунтованою у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадянина Бельгії ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.12.2018 у кримінальному провадженні №0012155.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 29.01. 2020.

Слідчий суддя