Справа № 128/1412/20
УХВАЛА
Іменем України

19 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника КНП «ВОПЛ №2» ВОР (лікаря) ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву лікаря - психіатра КНП «ВОПЛ №2» ВОР ОСОБА_4 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що пацієнт ОСОБА_6 перебуває на лікуванні у КНП «ВОПЛ №2» ВОР відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 24.12.2019 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру. На основі огляду комісії лікарів - психіатрів за № 42 від 02.06.2020, згідно якого пацієнт ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час становить суспільну небезпеку та потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному, № 4», лікар звернувся до суду з даною заявою.

В судовому засіданні лікар заяву підтримав, просив її задовольнити на підставі наданого суду висновку комісії лікарів-психіатрів, пояснив, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує продовження примусового лікування та відсутні підстави для зміни чи припинення застосованих примусових заходів медичного характеру, про бажання змінити або припинити примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 не повідомляв.

Особа, щодо якої розглядається заява, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що заперечує проти поданої заяви, просить в її задоволенні відмовити, оскільки хворим себе не вважає та бажає припинення подальшого застосування примусових заходів медичного характеру. Із заявами про бажання зміни чи припинення застосованих до нього примусових заходів медичного характеру до лікарів чи захисника не звертався.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви, враховуючи позицію свого підзахисного, який вважає себе здоровим, а тому ставить під сумнів наданий суду висновок комісії лікарів-психіатрів. Просила суд призначити судово-психіатричну експертизу для з`ясування чи хворіє ОСОБА_6 на психічне захворювання, якщо так, то на яке саме, чи потребує примусового лікування і якого саме.

За результатом розгляду заявленого клопотання в його задоволенні судом було відмовлено в зв`язку з необгрунтованістю та безпідставністю, зокрема з огляду на передбачені чинним законодавством підстави для розгляду заяв про продовження, зміну чи припинення примусових заходів медичного характеру.

Щодо вирішення заяви по суті захисник просила відмовити в її задоволенні, оскільки вважає, що до ОСОБА_6 було незаконно застосовано примусові заходи медичного характеру та ставить під сумнів наданий суду висновок комісії лікарів-психіатрів про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Прокурор в судовому засіданні просив задоволити подану заяву та продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру, враховуючи висновок комісії лікарів-психіатрів та відсутність обгрунтованих сумнівів в сторони захисту стосовно наданого суду висновку.

Вивчивши заяву, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ч. 2 ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Дані норми також відповідають ч. 4 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Також, згідно ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ч. 3 ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника або законного представника у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра.

Згідно ч. 2 ст. 95 КК України, особи, до яких застосовуються примусові заходи медичного характеру, мають право звертатися до суду із заявою про зміну або припинення застосування примусових заходів медичного характеру не частіше одного разу на 6 місяців та незалежно від того, чи розглядалося судом це питання в зазначений період.

Особа, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, має право звернутися до обраного нею незалежного лікаря-психіатра з метою отримання висновку про стан свого психічного здоров`я. У висновку незалежного лікаря-психіатра мають бути зазначені підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру. У разі відсутності таких підстав у висновку обґрунтовується необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на лікуванні у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному, № 4» відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 24.12.2019 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, якою продовжено застосування примусових заходів медичного характеру на строк не більш як на шість місяців, примусові заходи медичного характеру застосовані до нього на підставі ухвал Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2019 та від 31.01.2020 про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом.

З висновку комісії лікарів - психіатрів за № 42 від 02.06.2020, що наданий на підставі огляду в зв`язку із закінченням 6 місяців з часу попереднього огляду,встановлено, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час становить суспільну небезпеку, тому потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному, №4».

Заяви про зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, до суду не надходило, будь-яких перешкод у зверненні до закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або незалежного лікаря-психіатра для надання висновку з метою звернення до суду з такою заявою, в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин, врахувавши висновок комісії лікарів - психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 02.06.2020, відсутність інших висновків, які спростовують наданий суду висновок та можуть бути надані суду згідно ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ч. 3 ст. 514 КПК України, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 за наявними матеріалами справи на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру.
Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514, 516 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішаному, № 4» на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: