Провадження № 1-кс/947/9326/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001771 від 25.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263, КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 24.06.2020 до ЧЧ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Одеській області ОСОБА_5 про те, що перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Горіхової кут вулиці Марії Демченко, о 23:00 годині був зупинений гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який носив при собі два предмети зовні схожі на ножі. ЄО 18049.

25.06.2020 року в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Танфільєва, 1а, було виявлено та вилучено два предмети, зовні схожі на ножі. Перший предмет має рукоятку чорного кольору, лезо довжиною близько 20 см, інший наявна рукоятка чорного кольору, лезо довжиною близько 15 см. Вказані предмети були вилучені до картонної коробки коричневого кольору.

У зв`язку з викладеним, виникла необхідність у накладені арешту на вилучене майно.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі. .

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені ножі можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, а також можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також, вилучене майно необхідне для проведення експертних досліджень, зокрема, для проведення експертизи зброї.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, а також з метою проведення експертних досліджень з вказаними речами.

Також, слідчий суддя зазначає, що не накладення арешту на вилучене майно може призвести до його відчуження або знищення, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення експертних досліджень та ряду слідчих дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001771 від 25.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263, КК України задовольнити.

Накласти арешт на два предмети, зовні схожих на ножі, один з яких має рукоятку чорного кольору та лезо, довжино близько 20 см, інший - з рукояткою чорного кольору, лезо довжиною близько 15 см, вилучених до картонної коробки коричневого кольору..

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1