Справа №403/154/20 провадження № 1-в/403/25/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2020 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника ДУ «Устинівський виправний центр № 37» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка спільне подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України та спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Новомиргород Кіровоградської області,
адреса зареєстрованого місця проживання
до засудження:
АДРЕСА_1 ,
адреса фактичного місця проживання до
засудження:
АДРЕСА_2 ,
громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, до засудження не
працюючого, раніше неодноразово судимого
засудженого: 16.01.2017 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна;
ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19.03.2019 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 02 роки 04 місяці 15 днів;
ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2019 року засудженому зараховано в строк покарання час його слідування під вартою до Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України з 27.03.2019 року по 10.04.2019 року, що за правилами, передбаченими п.«б» ч.1 ст.72 КК України, становить двадцять вісім днів обмеження волі

В С Т А Н О В И В :

Державна установа «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України (далі - ДУ «Устинівський виправний центр №37») та спостережна комісія при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області (далі - спостережна комісія при Устинівській РДА Кіровоградської області) звернулись до суду зі спільним поданням про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув більшу частину покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні по розгляду подання прокурор вважала його таким, що не підлягає до задоволення, оскільки засуджений, починаючи з 2002 року, вчиняв умисні тяжкі та середньої тяжкості злочини, за які сім разів засуджувався за вироками судів; два рази звільнявся умовно-достроково та два рази з іспитовим строком, однак продовжував вчиняти в цей період умисні злочини, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та недоведеність, з огляду на особу засудженого, того, що відбутий ним строк покарання є достатнім для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні по розгляду подання представник ДУ «Устинівський виправний центр №37» підтримав внесене на розгляд суду подання та прохав його задоволити. Суду пояснив, що засуджений ОСОБА_5 перебуває в установі з 10.04.2019 року і за цей час зарекомендував себе добре, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінне ставлення до праці отримав три заохочення. Засуджений виконує необхідні роботи по самообслуговуванню та благоустрою установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на профілактичному обліку не перебуває, а тому може бути звільнений умовно-достроково від відбування покарання як особа, яка своєю працею та сумлінною поведінкою довела своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 під час встановлення судом його анкетних даних зазначив, що після звільнення від відбування покарання за вироком суду від 30.07.2015 року, до засудження за новим вироком суду, він близько півроку працював у Новомиргородській міській раді. Дружини та дітей не має, підтримує спілкування з братом ОСОБА_6 .. Після роз`яснення судом положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України засуджений ОСОБА_5 відмовився надавати пояснення та відповідати на запитання під час розгляду судом внесеного стосовно нього подання. Також відмовився від виступу в судових дебатах.
Заслухавши думку прокурора, пояснення представника установи виконання покарань, дослідивши додані до подання матеріали, а також матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що спільне подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» та спостережної комісії при Устинівській РДА Кіровоградської області про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України під час вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.12 Кримінального кодексу України (далі - КК України) один із вчинених засудженим ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, класифікується, як злочин середньої тяжкості, а інші, передбачені ч.3 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України, як тяжкі.
Згідно п.6 ч.1 ст.152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» (далі - Постанови №2) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно зясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 19.03.2019 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 02 роки 04 місяці 15 днів.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 23.04.2019 року засудженому зараховано в строк покарання за правилами, передбаченими п.«б» ч.1 ст.72 КК України (одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі) час слідування під вартою до ДУ «Устинівський виправний центр №37» з 27.03.2019 року по 10.04.2019 року, що становить 28 днів обмеження волі.
Відповідно до довідок ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 24.04.2020 року та від 06.05.2020 року в строк призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання зараховано час його попереднього ув`язнення 03 місяці 21 день та строк слідування під вартою до виправного центру 28 днів. Станом на 07.05.2020 року засуджений ОСОБА_5 із зарахуванням заліків має відбутий строк покарання 3 роки 5 місяців 20 днів. Невідбутий строк покарання складає 01 рік 02 місяці 20 днів. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 25.10.2016 року. Кінець строку визначено 27.07.2021 року.
З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_5 відбув більше трьох чвертей строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 останній за період відбування покарання у Кропивницькому слідчому ізоляторі, починаючи з 25.10.2016 року, порушень вимог режиму утримання не допускав, заохочень не мав.
За період відбування покарання в ДУ «Кіровоградська виправна колонія №6», починаючи з 17.03.2017 року, засуджений порушень порядку відбування покарання не допускав, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку до нього були застосовані заходи заохочення у вигляді шести подяк.
За результатами психодіагностичного вивчення засудженого ОСОБА_5 від 02.01.2019 року на час перебування його у виправній колонії, засуджений схильний переоцінювати свої можливості, не постійний у своїх нахилах та інтересах, легко переживає невдачі, пристосовується до різних життєвих обставин. З легкістю береться за нову справу, але швидко заспокоюється, коли вона перестає його цікавити, і переключається на іншу. Невдоволений одноманітністю, буднями. Радість і горе не залишають глибоких слідів. Рівень кримінальної зараженості середній. Самооцінка завищена. Відношення до соціальних норм примирливе.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 за період відбування ним покарання в ДУ «Устинівський виправний центр №37», починаючи з 10.04.2019 року, засуджений не допускав порушень режиму утримання; за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав три заохочення у виді подяки; працевлаштований днювальним у відділення СПС №1; до роботи ставиться сумлінно та з ініціативою, подає позитивний приклад для інших засуджених; безоплатно приймає участь в благоустрої установи (ремонтні роботи); у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; приймає активну участь у виховних заходах, що проводяться у відділенні; підтримує соціальні звязки з братом; на профілактичному обліку в установі не перебував.
Відповідно до психологічної характеристики засудженого ОСОБА_5 , складеної 21.04.2020 року психологом виправного центру, засуджений за час відбування покарання в ДУ «Устинівський виправний центр №37» зарекомендував себе як цілеспрямований, має плани на майбутнє. Протягом довгого часу памятає образи. Можливе допущення ним дрібних порушень режиму тримання через упертість. Виховному впливу піддається позитивно, добросовісно виконує обовязки днювального. Разом з тим, при виховному впливі на засудженого, останнього потрібно жорстко поставити перед необхідністю вибору з двох перспективних ліній поведінки: або він виконує режимні вимоги і стає на шлях виправлення, або в протилежному випадку стає порушником режиму та не підпадає ні під які пільги.
Згідно довідки оперативної групи ДУ «Устинівський виправний центр №37» засуджений ОСОБА_5 конфліктних та боргових відносин з іншими засудженими не має. Намірів скоїти злочин не виношує, негативних проявів за час перебування в установі з його боку не було.
Згідно строкового трудового договору від 23.04.2019 року та довідки про заробітну плату засудженого ОСОБА_5 від 23.04.2020 року, останній перебуває у трудових відносинах з ДУ «Устинівський виправний центр №37».
Згідно витягу з протоколу №3 від 15.04.2020 року засідання комісії ДУ «Устинівський виправний центр №37» по перегляду особових справ засуджених, формально підпадаючих під умовно-дострокове звільнення, та подання матеріалів в суд, прийнято рішення про внесення до суду подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення.

Вказане рішення комісії установи виконання покарань було підтримане спостережною комісією при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області, про що свідчить витяг з протоколу №5 від 27.04.2020 року.
На підставі викладеного, відмовляючи у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, суд виходить з наступного.
За змістом ч.2 ст.81 КК України та роз`яснень п.п.1, 2 Постанови №2 умовно-дострокове звільнення особи від відбуття покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ч.2 ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно до ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Таким чином, виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, і при оцінці поведінки засудженого, судом приймається до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
Відповідно до ч.5 ст.60 КВК України засуджені до обмеження волі можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою виправних центрів і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення виправних центрів продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості в неробочий час і не більш як на дві години на день.
Разом з тим, за результатами дослідження в судовому засіданні особової справи засудженого ОСОБА_5 , судом не було встановлено участі останнього у роботах по благоустрою ДУ «Устинівський виправний центр №37», з огляду на відсутність в матеріалах особової справи будь-яких даних про перелік визначених адміністрацією виправного центру таких безоплатних робіт, дати їх виконання засудженим та кількості відпрацьованих ним годин.
За змістом ч.2 ст.65 КВК України активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Разом з тим, з досліджених судом матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , судом не встановлено активної участі засудженого ОСОБА_5 у суспільному житті виправного центру, в тому числі і його участі у виховних заходах, які проводятся у відділенні, з огляду на відсутність в матеріалах особової справи будь-яких даних про перелік цих виховних заходів, дати їх проведення та характер участі у таких заходах засудженого ОСОБА_5 ..
Згідно п.2 Постанови №2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Судом при розгляді спільного подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів проти власності, безпеки руху та експлуатації транспорту, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема: 1) 29.11.2002 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.69, ст.75 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 1 рік; 2) 05.06.2003 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді 3-х років 1 дня позбавлення волі зі звільненням умовно-достроково на підставі ст.81 КК України на 1 рік 5 місяців 4 дні; 3) 17.08.2006 Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі; 4) 30.10.2009 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням умовно-достроково на підставі ст.81 КК України на 10 місяців 28 днів; 5) 25.06.2012 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71, ч.4 ст.81 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6) 14.04.2016 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку 1 рік.
Як вбачається з довідки оперативного відділу Державної установи «Кропивницька виправна колонія №6», засуджений ОСОБА_5 перебував в державному розшуку Новомиргородським ВП Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області (розшукова справа №3 від 27.05.2016 року). Причина розшуку: приховування від органів досудового розслідування (кримінальна справа №0000132 від 22.03.2016 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України).
З огляду на викладене, судом враховується, що засуджений ОСОБА_5 систематично на протязі свого життя, починаючи з 2002 року, вчиняв умисні злочини, за які неодноразово звільнявся від відбування призначених судом покарань як шляхом умовно-дострокового звільнення (вироки Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2003 року та від 30.10.2009 року), так і внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням (вироки Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 29.11.2002 року та від 14.04.2016 року), однак належних для себе висновків щодо необхідності дотримання встановлених у суспільстві правил співжиття не робив, на шлях виправлення не ставав та продовжував вчиняти тяжкі та середньої тяжкості умисні злочини; 2) після відбуття покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25.06.2012 року у виді 3 років 6 місяців, засуджений ОСОБА_5 , звільнившись з установи виконання покарань 30.07.2015 року, вже через півроку вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності, передбачений ч.2 ст.185 КК України (вирок Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2016 року), а згідно вироку Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2017 року, за яким засуджений ОСОБА_5 відбуває на даний час покарання, останній вчинив повторно чотири крадіжки майна громадян (ч.2 ст.185 КК України); крадіжку, поєднану з проникненням до будинку (ч.3 ст.185 КК України) та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно (ч.2 ст.289 КК України) протягом незначного проміжку часу з 17.03.2016 року по 11.04.2016 року, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність та стійку антисоціальну спрямованість особистості засудженого ОСОБА_5 , його неготовність до самокерованої правослухняної поведінки поза межами установ виконання покарань.
Подібна поведінка засудженого ОСОБА_5 свідчить про те, що застосування до нього судом заохочувальних процесуальних заходів, в тому числі, і умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, не є доцільним та ефективним в аспекті його виправлення та перевиховання, а обставина неодноразового засудження ОСОБА_5 за вчинені ним умисні середньої тяжкості та тяжкі злочини із подальшим звільненням від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, може додатково свідчити про його ухилення таким чином від відбуття призначеного судом покарання.
За вказаних обставин, з урахуванням як раніше застосованих до засудженого ОСОБА_5 пільг, передбачених ст.ст.75, 81 КК України, так і реально відбутого ним покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 25.06.2012 року у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, після якого він знову продовжив вчиняти умисні злочини, та який фактично відповідає відбутому засудженим ОСОБА_5 строку покарання згідно вироку Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2017 року, за яким він на даний час відбуває покарання, суд вважає недостатніми підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення на час розгляду стосовно нього подання, а факт наявності в нього заохочень, в тому числі і в ДУ «Устинівський виправний центр №37», лише свідчить про наявність процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, але які не створюють у нього на даний час в достатній мірі готовність до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільствіта не можуть слугувати безспірною та переконливою підставою для висновку про те, що він виправився, оскільки така поведінка засудженого обумовлена здійсненням за ним регламентованого контролю з можливістю застосування стягнення, що безпосередньо підтверджується психологічною характеристикою засудженого ОСОБА_5 від 21.04.2020 року.
При цьому суд вважає, що позитивні зміни в поведінці засудженого ОСОБА_5 за час відбування ним покарання, відсутність конфліктних відносин з іншими засудженими та сумлінне виконання своїх прямих обовязків, в тому числі передбачених ст.9 КВК України, при наявній кримінологічній характеристиці засудженого та строку невідбутого ним покарання, що станом на 07.05.2020 року складає 01 рік 02 місяці 20 днів, навіть за наявності девяти заходів заохочення у вигляді подяк за сумлінну поведінку та ставлення до праці, не можуть свідчити про трудове перевиховання та виправлення засудженого в тій мірі, в якій того вимагають положення ст.81 КК України, виходячи із неспіврозмірності його поведінки та ставлення до праці під час відбування покарання за останнім вироком суду тяжкості вчинених ним злочинів та його особі,внаслідок чого суд приходить до висновку про передчасність звернення ДУ «Устинівський виправний центр №37» та спостережної комісії при Устинівській РДА Кіровоградської області до суду зі спільним поданням про застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення.

З огляду на викладене, керуючись вимогами правових норм, що регулюють відбування покарання у виді обмеження волі; з урахуванням систематичності та періодичності вчинення засудженим ОСОБА_5 умисних тяжких та середньої тяжкості злочинів, в тому числі і під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та іспитового строку; змісту матеріалів особової справи засудженого; повно та всебічно проаналізувавши дані про особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання; виходячи з того, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, суд приходить до висновку про недоведеність засудженим ОСОБА_5 свого виправлення та відсутність підстав вважати, що цілі покарання, передбачені ч.2 ст.50 КК України, були досягнуті і виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим спільне подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України та спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області про його умовно-дострокове звільнення не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.369, 372, 376, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні спільного подання Державної установи «Устинівський виправний центр №37» Міністерства юстиції України та спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1