Справа №630/229/20 Провадження №1-кп/630/29/20
В И Р О К

Іменем України

05 червня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Люботин Харківської області кримінальне провадження №0000047 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, українця, маючого професійнотехнічну освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин.

ОСОБА_4 , 19 серпня 2019 року близько 13.00 год., керуючись раптово виниклим корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , де працював по господарству за проханням ОСОБА_6 , 1992 р.н., реалізовуючи свій єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі шкатулки, яка знаходилась в шафі кімнати, в якій мешкає потерпіла ОСОБА_7 , 1970 року народження, витягнув каблучку зі сплаву золота 585 проби, вагою 0,94 г., вартістю 893 грн.; каблучку зі сплаву золота 585 проби, вагою 1,00 г- вартістю 950 грн., каблучку зі сплаву золота 585 проби, вагою 0,81 г - вартістю 769 грн., які належать ОСОБА_7 , таким чином викравши їх. Після вчинення злочину ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2612 грн.

Крім того, ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло. вчинене повторно, за таких обставин.

ОСОБА_4 , 07 жовтня 2019 року близько 17.00 год., керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло, прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій єдиний умисел, спрямований на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, ніхто не спостерігає, за допомогою ключа, який взяв раніше з полиці кухонної кімнати, коли знаходився в будинку, де працював по господарству за проханням ОСОБА_6 , 1992 р.н., відкрив вхідні двері будинку та незаконно проник до будинку, де пройшов до кімнати, в якій мешкає потерпіла ОСОБА_7 , 1970 р.н., де з косметички, яка знаходилася у шафі, витягнув грошові кошти у розмірі 400 доларів США (в перерахунку згідно офіційного курсу станом на 07 жовтня 2019 року становить 9844 грн.), які належать ОСОБА_7 , таким чином вкравши їх.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 9844 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 05 січня 2020 року близько о 14.00 год., керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло, прийшов до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ,де реалізовуючи свій єдиний умисел, спрямований на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його злочинними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, ніхто не спостерігає, за допомогою ключа, який взяв раніше з полиці кухонної кімнати, коли знаходився в будинку, де працював по господарству за проханням ОСОБА_6 , 1992 р.н., відкрив вхідні двері будинку та незаконно проник до будинку, де пройшов до кімнати, в якій мешкає потерпіла ОСОБА_7 , 1970 р.н., де з косметички, яка знаходилася у шафі, витягнув грошові кошти у розмірі 300 доларів США ( в перерахунку згідно офіційного курсу станом на 05 січня 2020 року - 7104 грн.), та з підвіконня взяв каблучку у вигляді форми квітки в середині якої знаходився камінь рожевого кольору, зі сплаву золота 585 проби, вагою 2.75 г. вартістю 2612,5 грн. та сережки у кількості 2 штук у формі сльози з білим каменем, зі сплаву золота 585 вагою 6 г.- вартістю 5400 грн., які належать ОСОБА_7 , таким чином викравши їх Після вчинення злочину ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 15 116, 50 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаних вище злочинів, щиро розкаявся, шкодує за вчиненим, засуджує свою поведінку, в подальшому такого не вчинятиме, пояснив, що він має залежність - ігроман, грошові кошти від реалізації викраденого майна витратив на погашення кредитів. Обвинувачений зазначив, що йому дуже соромно перед потерпілою та її родиною, оскільки вони дуже добре до нього ставилися, а він їм завдав шкоди. Не заперечував фактичні обставини справи, зазначені вище, та підтвердив вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку) та викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, вчиненого повторно, за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченню досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не оспорює висновки експертизи та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаних вище злочинів та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено, суд не має сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною стороною обвинувачення повністю та, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно якого пред`явлено обвинувачення за ч.1 та ч.3 ст. 185 КК України, кваліфікує дії ОСОБА_4 саме за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості та тяжкими злочинами, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває, працює, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, сприяння органу досудового розслідування у встановленні істини по справі, знаходження на утриманні малолітнього сина, є обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст. ст. 65-68 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, дані про особу, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ч.2 ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, та попередження вчинення нових кримінальних злочинів. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, яків силу ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, для виправлення ОСОБА_4 , йому необхідно обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, в межах санкції статті Кримінального кодексу України, за якою кваліфіковані його дії.

Однак, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою провину, не намагався уникнути притягнення до кримінальної відповідальності, і усвідомив негативні наслідки своєї поведінки, визнав цивільний позов потерпілої, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання та його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ч.1 ст. 70 КК України, відповідно до якого призначає покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 10 624 грн. та моральної школи 10 000 грн.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди визнав в повному обсязі пояснив, що він працює та отримує заробітну плату, з якої відшкодовуватиме частинами шкоду потерпілій.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов в кримінальному проваджені розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умов, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства

Згідно з положенням ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Як слідує з ч. 3 ст. 128 КПК України, при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з положень ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши цивільний позов, приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України повністю доведена, судом встановлена сума збитків, завданих злочинними діями обвинуваченого.

Цивільний позов щодо стягнення матеріальної шкоди обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі .

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, ОСОБА_7 посилається на те, що прикраси, викрадені обвинуваченим, були подаровані їй дорогими їй людьми та мали для неї більше ніж просто матеріальну цінність, це були приємні спогади, враження. На теперішній час мати та брат, які дарували їй коштовності, померли, тому прикраси, які викрав ОСОБА_4 , були спогадом про них. Після скоєних ОСОБА_4 крадіжок, потерпіла ОСОБА_7 втратила довіру до людей, її емоційний стан пригнічений, погіршився стан здоров`я.

Суд бере до уваги, що обвинувачений визнав в повному обсязі та готовий відшкодувати спричинені ним збитки та матеріально компенсувати, завдані потерплій ОСОБА_7 моральні страждання.

Враховуючи вищевикладене, суд стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення інших злочинів.

Питання щодо судових витрат слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України, щодо речових доказів - в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.100,124,128-129,349, 368-371, 373-375, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185,ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

Відповідно ч.1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Процесуальні витрати за виконання товарознавчої експертизи № 8665/8831-8834 від 28 квітня 2020 року в сумі 817,20 гривень стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави.

Процесуальні витрати за виконання судової дактилоскопічної експертизи № 10/1/659 СЕ-20 від 13 травня 2020 року в сумі 1961,40 гривень та за виконання судової дактилоскопічної експертизи № 10/1/177СЕ-20 від 29 січня 2020 року в сумі 1256,08 гривень, а всього 3217,48 гривень, стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Держави (стягувач Держава, код доходів 24060300, отримувач УКСлобідсь/м Хар Слобідськи/24060300, п/рахунок UA 0020005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України (ЕАП).

Речовий доказ по справі - спеціалізований пакет Експертної служби МВС України № 3686713, в якому упаковані об`єкти дослідження та спеціалізований пакет Експертної служби МВС України № 2313495, в якому упаковані дактилокарти ОСОБА_4 - передані на зберігання до камери схову Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП України в Харківській області (квитанція № 170 від 14 травня 2020 року) знищити.

Речові докази - лист з ломбарду ПТ «Кит Груп Плюс» ТОВ «КИТ Груп і компанія» № 2020/33-02 та копії договорів кредиту укладених з ОСОБА_4 на 3 арк. та лист з ломбарду ПТ «Кит Груп Плюс» ТОВ «КИТ Груп і компанія» № 2020/43-02 та копії договорів кредиту укладених з ОСОБА_4 на 5 арк. зберігати в матеріалах провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення морально та матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і.н. НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 грошові кошти в розмірі 10 624 гривні в порядку відшкодування матеріальної шкоди та 10000 гривень - моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Люботинський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілій направити копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя(підпис) ОСОБА_1