Справа № 344/2844/20
Провадження № 11-сс/4808/66/20
Категорія ст. 309 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Повзло
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.03.2020 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002300 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі, яка надійшла на адресу апеляційного суду 12.03.2020 року, апелянт ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести ухвалу про закриття кримінального провадження №0002300 від 31.05.2016 року з підстав, визначених у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що повідомлення про підозру йому було вручено 11.07.2018 року, а 15.04.2019 року слідчим у кримінальному провадженні було складено повідомлення про завершення досудового розслідування. Вказує, що про своє звинувачення він дізнався лише після вручення йому підозри. Звертає увагу суду на те, що матеріали вказаного кримінального провадження не об`єднувались з будь-якими іншими матеріалами кримінальних проваджень, що, на думку апелянта, унеможливлює факт рахування загального строку досудового розслідування як в об`єднаному кримінальному провадженні. На думку апелянта, слідчий суддя, враховуючи приписи ст. 294 КПК України, мав законні підстави для закриття кримінального провадження. Водночас посилається на те, що слідчим суддею не були досліджені докази його невинуватості, які були подані разом із заявою. Стверджує, що з 17.04.2019 року процесуальним прокурором не було зроблено жодної дії, що підтверджується листом Івано-Франківської місцевої прокуратури, оскільки з часу вручення йому повідомлення про підозру - 11.07.2018 року, протягом майже 20 місяців, тобто після спливу визначеного п. 2 ч.2 ст. 219 КПК України 6-місячного строку для вказаної стадії досудового розслідування, не відбулось ані закриття цього кримінального провадження, ані направлення до суду обвинувального акту. В апеляційній скарзі апелянт звертає увагу суду на практику інших суддів з цього питання. Водночас апелянт висловив свою незгоду в частині іншого кримінального провадження №0001987 від 31.05.2016 року, з відповідними поясненнями обставин події. Також апелянт висловив свою незгоду в частині незаконності нотаріальних дій нотаріуса ОСОБА_6 . Апелянт вважає, що в його діях немає жодного складу кримінального правопорушення. Акцентує увагу суду на тому, що оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002300 від 31.05.2016 року для злочинів середньої тяжкості з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України закінчився ще 11.01.2019 року, тобто майже 11 місяців потому, то, на думку апелянта, починаючи саме з 11.01.2019 року (через 6 місяців після вручення апелянту 11.07.2018 року повідомлення про підозру), у нього виникає право за закриття кримінального провадження.

16.03.2020 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 з аналогічними доводами, з одночасною подачею клопотання про прийняття апеляційної скарги та посиланням ОСОБА_5 на її подачу в строк, виходячи з проголошення в режимі відеоконференції лише резолютивної частини ухвали.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.03.2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002300 від 31.05.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходив з того, що зміни, внесені до ч. 1 ст. 219 КПК України, набрали чинності 15.12.2017 року, і не мають зворотної дії в часі, а також з того, що закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є повноваженням слідчого чи прокурора, у зв`язу із чим дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження.

18.03.2020 року надійшло клопотання ОСОБА_5 про проведення апеляційного розгляду у його відсутність, через спалах карантину в світі, та водночас просить його апеляційну скаргу задовольнити.

18.03.2020 року прокурор подав заяву про розгляд вказаного кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 без його участі, з проханням відмовити в задоволенні вимог апелянта, у зв`язку із необґрунтованістю апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Враховуючи наведене вище, а також заяви учасників про розгляд справи у їх відсутність, колегія суддів вважає за можливе ухвалити судове рішення в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 підлягає закриттю, з наступних підстав.
З резолютивної частини оскаржуваного рішення вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про можливість його апеляційного оскарження (а.с.п. 60).
Разом з тим, перевіряючи правильність такого висновку слідчого судді, колегія суддів доходить до наступного.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Зокрема, ст. 309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування в суді апеляційної інстанції.
Так, зміст ст. 309 КПК України викладений наступним чином:
«1. під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:
1) відмову у наданні дозволу на затримання;
2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;
3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;
4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;
5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;
5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;
Частину першу статті 309 доповнено пунктом 5-1 згідно із Законом № 187-IX від 04.10.2019\
6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;
7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;
8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;
9) арешт майна або відмову у ньому;
10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;
11) відсторонення від посади або відмову у ньому;
11-1) продовження відсторонення від посади;
Частину першу статті 309 доповнено пунктом 11-1 згідно із Законом № 2548-VIII від 18.09.2018\
12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;
Частину першу статті 309 доповнено пунктом 12 згідно із Законом № 1689-VII від 07.10.2014\
13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.
Частину першу статті 309 доповнено пунктом 13 згідно із Законом № 2548-VIII від 18.09.2018\
2. Під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Частина друга статті 309 із змінами, внесеними згідно із Законами № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону; № 2548-VIII від 18.09.2018\
3. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді».
З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що слідчий суддя прийняв рішення за заявою ОСОБА_5 , який просив закрити кримінальне провадження №0002300 від 31.05.2016 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.п. 1-12).
Слідчий суддя суду першої інстанції відмовив у задоволенні скарги, у зв`язку із тим, що зміни, внесені до ч. 1 ст. 219 КПК України, набрали чинності 15.12.2017 року, і не мають зворотної дії в часі, оскільки відомості по кримінальному провадженню №0002300 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 31.05.2016 року, а також виходячи з того, що закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є повноваженням слідчого чи прокурора.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що виходячи з приписів ст. 309 КПК України, дана ухвала слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.
З системного аналізу діючого законодавства вбачається, що рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а в разі оскарження ухвали слідчого судді під час вирішення питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення.
Якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 19.02.2019 року (справа №569/17036/118; провадження №51-598кмо19).
Виходячи зі змісту ст. 422 КПК України суддя-доповідач, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали і не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Така апеляційна скарга розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду.
Зазначений порядок дій та обмежені строки щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не передбачають прийняття окремого рішення щодо відкриття апеляційного провадження, однак призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги формально вказує на початок апеляційного розгляду.
Водночас це не виключає можливості застосування положень ч. 4 ст. 399 КПК України на стадії вирішення питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення, яке не підлягає оскарженню, повернення апеляційної скарги, не буде узгоджуватися з наведеними вище нормами КПК України, оскільки ухвалу про повернення апеляційної скарги апеляційний суд може постановити лише на стадії відкриття апеляційного провадження (призначення апеляційного розгляду) і тільки з підстав, передбачених ч. 3 ст. 399 КПК України.
А тому, колегія суддів доходить висновку про неможливість продовження апеляційного розгляду скарги на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.
Враховуючи те, що такі обставини були встановлені апеляційним судом під час безпосередньої перевірки апеляційних скарг ОСОБА_5 , що надійшли до апеляційного суду 12.03.2020 року та 16.03.2020 року, а також після отримання судових матеріалів з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, та аналізу оскаржуваних правовідносин, як і змісту судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне оскарження, оскільки вказане судове рішення слідчого судді не підлягає до оскарженню в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.03.2020 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002300 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2016 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до касаційного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження протягом трьох днів з дня її підписання.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4