пр. № 1-кс/759/1005/20
ун. № 759/2619/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого СВ Святошинського УП Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 погодженного прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000517, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2020 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 погодженного прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000517, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме на мобільний телефон марки «Iphone 11Pro 64 GB» темно-сірого кольору в прозорому силіконовому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .
Клопотання обґрунтоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до Святошинського УП ГУНП в місті Києві із заявою звернулась гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра повідомила про те, що 23.12.2019, після проїзду в таксі маршруту №203, на зупинці громадського транспорту «станція метро Святошин», розташованої по пл. Героїв Бресту, 1 в м. Києві, виявила крадіжку належного їй мобільного телефону марки «Iphone 11Pro 64 GB» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який знаходився в коробці в запакованому вигляді.
Допитана у кримінальному провадженні як потерпіла гр. ОСОБА_7 пояснила, що 23.12.2019, вона на зупинці громадського транспорту «вул. Гната Юри» в м. Києві, зайшла до салону таксі маршруту № 203 та проїхала до зупинки громадського транспорту «станція метро Святошин», розташованої по пл. Героїв Бресту, 1 в м. Києві. При цьому, в її сумці, знаходився мобільний телефон марки «Iphone 11Pro 64 GB», запакований у коробку. Перебуваючи у салоні вказаного маршрутного таксі, вона побачила велику кількість пасажирів. Однак, коли вона вийшла з салону таксі маршруту № 203, то виявила відсутність належного їй мобільного телефону.
11.02.2020 слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві було проведено огляд місця події, а саме службового кабінету №210 Святошинського УП ГУНП у м. Києві, розташованого по пр. Перемоги, 109. В ході огляду у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено мобільний телефон марки «Iphone 11Pro 64 GB» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який знаходився у прозорому силіконовому чохлі.
Допитаний у кримінальному провадженні як свідок гр. ОСОБА_4 пояснив, що вилучений у нього мобільний телефон марки «Iphone 11Pro 64 GB» він придбав в грудні 27.12.2019 року за 28000 гривень у раніше не знайомих йому осіб чоловічої статі з котрими зустрівся в ТЦ «Аладін», який розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Гришка, 3А. Оголошення щодо продажу вказаного мобільного телефону він знайшов на сайті «ОЛХ».
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказаний предмет, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також те, що вищезазначеним злочином потерпілій було завдано матеріальну шкоду.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримує та просить його задовольнити, просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Адвокат та третя особа у якої було вилучено майно заперечують проти задоволення клопотання про накладення арешту. ОСОБА_4 у судовому засіданні були пред`явленні: коробка з оригінальною обліпкою від мобільного телефону марки «Iphone 11Pro 64 GB» темно-сірого кольору в прозорому силіконовому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , відео моменту здійснення ним покупки телефону, SMS повідомлення щодо факту оферти-акцепту.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання встановив наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);3 - 1 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, правовою підставою для арешту майна є можливість використання тимчасово вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладений у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України.
Однак, слідчим не доведено, що мобільний телефон марки «Iphone 11Pro 64 GB» темно-сірого кольору в прозорому силіконовому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 належить заявнику (потерпілому) ОСОБА_7 . У протоколах про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та у протоколі допиту потерпілого не міститься інформації де і коли був придбаний телефон.
Подаючи до слідчого судді клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий не впевнився, що таке майно належить ОСОБА_7 , оскільки будь-якими доказами це не було підтверджено.
І лише під час розгляду даного клопотання слідчого останнім була пред`явлена копія чеку, яку здобуто слідчим після початку розгляду даного клопотання і яка після подачі клопотання долучена до матеріалів кримінальної провадження.
Слідчий суддя критично відноситься до належності та допустимості такого доказу, оскільки не свідчить з достовірністю про покупку цього телефону за кордоном.
Слід зазначити також і відсутність доказів про факт пересилання особою, яка здійснила покупку та отримання ОСОБА_7 телефону.
Слідчий суддя, також приймає до уваги пояснення ОСОБА_7 дане нею у заяві про вчинення відносно неї злочину, та у протоколі допиту потерпілої, зокрема зазначену нею дату вчинення злочину 23.12.2019 року та дату повідомлення про злочин 29.01.2020 року. Приймає до уваги також пояснення ОСОБА_7 про її намір продати телефон.
Все здобуте слідчим суддею у сукупності ставить під сумнів повідомлений ОСОБА_7 факт вибуття з її володіння майна саме у такий заявлений нею спосіб.
Зважаючи на все вищевикладене у його сукупності надає підстави слідчому судді відмовити у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.ст. 100, 170, 173, 236, 309, 371, 372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 погодженного прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_8 про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Святошинського
районного суду м. Києва ОСОБА_1