Провадження по справі № 1-кп/752/1297/20
В И Р О К
іменем України

"01" липня 2020 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, данні про яке 14.05.2019р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004052, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переяслівське Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «Скай Фуд Сервіс», урозлучені, що має на утриманні двох малолітніх дітей, мешкаю чого за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін а учасників кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

встановив:
13.05.2019 о 20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на парковці ТРЦ «Домосфера», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Столичне Шосе, 101, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень невизначеного ступнею тяжкості на ґрунті особистих неприязних відносин ОСОБА_7 , наніс не менш ніж 4 удари дерев`яною палкою, яку тримав у правій руці, в область голови, по руках та нозі, спричинивши тілесні ушкодження в вигляді: забійної рани в потиличній ділянці зліва, саден - у виличній ділянці справа, на ліктьовій поверхні лівого передпліччя у нижній третині по горизонталі (0,8 x 0,6см, 0,7 x 0,4 см, 2,5 x 0,5 см), синця на заднє-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, що спричинити короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_9 в умисному заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав частково. Суду надав показання про те, що був знайомий із потерпілим, позашлюбні стосунки із яким, на його думку, мала його колишня дружина, та неодноразово намагався завадити їхнім відносинам і спілкуванню. У день подій викликав ОСОБА_7 для розмови, тому він очікував його на парковці, про що потерпілий був обізнаний. У 20 годині він побачив, як з ОСОБА_7 вийшов з торгівельного центру та у швидкому темпі прямував до машини. Він вийшов з машини, підібравши невеликого розміру палку, яка лежала поруч, та направився назустріч ОСОБА_7 . Зустрілися вони біля машин, та ОСОБА_7 , побачивши його, обіг машини, та сторонився його. Він намагався з ним поговорити, та не заперечує, що палицею замахувався на нього, але робив це з метою посилення смислу його слів щодо припинення будь-яких відносин з його дружиною. Не заперечує, що наносив удари палкою. Шкодує про вчинене. Заперечує, що під час вищезазначених подій пошкоджував транспортний засіб потерпілого. Тому вимог щодо відшкодування матеріальних збитків на відновлення автомобіля не визнає. Просить у позові відмовити.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, потерпілого, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Так потерплий ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, надав суду показання про те, що до подій був знайомий із обвинуваченим. Вони один раз зустрічалися та декілька разів він отримував від нього телефоні дзвінки з приводу ревнощів, які той висловлював щодо своєї колишньої дружини. 13.05.2019р. о 20 год. він вийшов з ТРЦ «Домосфера», де працював менеджером з продаж, та наблизившись до автомобіля, відчув удар ззаду у голову. Обернувшись, побачив ОСОБА_3 , який кричав на нього, розмахував битою, що була у нього в руці. Він намагався ухилятися від ударів і закривався руками, але ОСОБА_10 декілька разів ударив його по раках, а після ззаду наніс один удар по стегну. Після цього розбив бокові дзеркала і скло на його автомобілі, та поїхав з місця подій.

Він пред`явив цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок пошкодження його транспортного засобу «Форд Фокус», н.з. НОМЕР_1 , на суму 83224,72грн, розмір яких обґрунтовує висновками спеціаліста №273/05-19 від 23.05.2019р.

Обставини, за яких потерпілий отримав тілесні ушкодження, доводяться доказами, наданими стороною обвинувачення, та які також не заперечуються та не спростовуються стороною захисту під час судового розгляду.

Згідно висновку експерта №042-1314-2019 від 15.07.2019р. при проведенні судово-медичного обстеження у ОСОБА_7 виявлені: забійна рана в потиличній ділянці зліва, садна - у виличній ділянці справа, на ліктьовій поверхні лівого передпліччя у нижній третині по горизонталі (0,8x0,6 см, 0,7x0,4 см), (2,5x0,5 см); синець на заднє-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині. Вказані тілесні ушкодження утворилися від не менш 4 дій тупого предмету. За степенем тяжкості, забійна рана визнана тілесним ушкодженням, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але не менше ніж 21 добу, а інші до легких тілесних ушкоджень.
За результатами дослідження відеозапису подій, яка знята на камеру зовнішнього спостереження, справжність яких у відтвореному відеозаписі підтвердили як обвинувачений, так і потерпілий, судом встановлено, що події відбувалися на парковці, де певний час обвинувачений очікував потерпілого, перебуваючи в іншому автомобілі. Також запис містить події, коли обвинувачений наносить декілька ударів палкою, які приходяться по рукам, та один удар ззаду по стегну. Відеозапис не містить подій з нанесення удару у голову, а також пошкодження транспортного засобу.

За умови, що обвинувачений визнав наявність неприязних стосунків між ним та потерпілим, а також не заперечував, що завдав декілька ударів дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці, в область голови потерпілого, тулуба та ноги, суд не має сумнівів у показаннях потерпілого, оскільки вони узгоджуються із висновками експерта щодо локалізації, характеру та механізму виникнення виявлених у останнього тілесних ушкоджень, а також з даними протоколу слідчого експерименту, проведеного під час досудового розслідування, який досліджувався в суді.
Приймаючи до уваги вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні, злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 К України, є доведеною.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує: тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України віднесено до правопорушень невеликої тяжкості; обставини вчинення злочину, а саме їх вчинення безпосередньо на парковці; дані про особу обвинуваченого, який раніш не судимий, має постійне місце проживання, роботи, за якими характеризується позитивно, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, наявність пом`якшуючої обставини, якою суд вважає визнання вини, та відсутність обтяжуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а саме негативне ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 125 КК України, у виді штрафу.
Позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди суд вважає таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_7 посилався на те, що під час його побиття, ОСОБА_3 також спричинив пошкодження його автомобілю, а саме розбив дзеркала заднього обзору та скло. Він пропонував обвинуваченому бути присутнім під час огляду автомобіля але той відмовився. Просив стягнути на його користь матеріальні збитки, визначені висновком оцінювача ОСОБА_11 за №273/05-19 від 23.05.2019р.
Враховуючи, що протокол огляду місця подій 13.05.2019р. не складався, машина потерпілого після подій не оглядалася, суд вважає за необхідним у позові відмовити, оскільки не надано належних та допустимих доказів того, що мали місце пошкодження транспортного засобу потерпілого та вони були спричинене в результаті неправомірних дій обвинуваченого.
Витрати на проведення експертизи відповідно до вимог ст. 124 КПК України також підлягають стягненню з обвинуваченого. Речовій докази залишенню в матеріалах справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1195 ЦК України, ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) гривень в дохід держави.

ОСОБА_7 у задоволені цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи № 042-1314-2019 від 15.07.2019р. в розмірі 378 грн. на користь держави.

Речовий доказ диск з відеозаписом залишити в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1