Справа № 542/615/20
Кримінальне провадження № 1-кп/542/162/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2020 року Новосанжарський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, жительки АДРЕСА_1 , українка, громадянка , України, освіта середня, не працююча, не заміжня, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
10.05.2020 року близько 11.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , побачила у присутнього там знайомого ОСОБА_6 мобільний сенсорний телефон марки Xiaomi Redmi 8А чорного кольору, у результаті чого у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку вищезазначеного майна.
Там, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 переконалася у відсутності можливості її викриття та у відсутності сторонніх осіб, після чого таємно викрала з кишені ОСОБА_6 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 8А чорного кольору вартістю згідно висновку експерта №64/20 від 14.05.2020 року 3119 гривень, чим завдав матеріальної шкоди на вищезазначену суму. Викраденим ОСОБА_4 надалі розпорядилася на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
28 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000239 від 10.05.2020 року між прокурором Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваною ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості..

Згідно даної угоди прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, де обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Сторони угоди узгодили покарання для обвинуваченої, за вчинення кримінального правопорушення, в межах санкції ч.1ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, прохає цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник, в судовому засіданні також прохають вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності. При визначенні міри покарання покладається на думку суду.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, покарання, про призначення якого дійшли згоди сторони угоди, визначене в межах санкції ст. 335 КК України, не суперечить інтересам суспільства.

Також угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 314, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 травня 2020 року по кримінальному провадженні № 0000239.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 травня 2020 року покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:
- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 8А чорного кольору, який переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1