КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/123/20
Провадження № 1-кп/177/79/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2020 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 18.01.2020 щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, на утриманні дітей не має, невійськовозобов`язаного, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 02.08.2013 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 2 роки. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 іспитовий строк скасовано та ОСОБА_3 направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 03.06.2016 з Криворізької ВК №80 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливого злочину проти власності, судимість за який не знята та не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , повторно, 17.01.2020 приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у дворі домоволодіння АДРЕСА_2 побачив велосипед «Україна», що належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого реалізуючи раптово виниклий у нього умисел та єдину мету на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_5 та інших свідків і очевидців, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед «Україна» з рамою синього кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1438 від 24.01.2020 складає 466 грн 67 коп.
Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 вину визнав, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що 17.01.2020, близько 12 год. 00 хв., прийшов до раніше знайомого ОСОБА_5 , та за місцем проживання останнього, вживали спиртні напої. Коли спиртні напої закінчилися, вирішив придбати ще. Однак, грошей на їх придбання не було, тому вирішив продати велосипед потерпілого. Скориставшись тим, що потерпілий за ним не спостерігає, а також відсутністю будь-яких інших сторонніх осіб, взяв вказаний велосипед та прикотив його до місця свого проживання. Через деякий час до нього приїхали працівники поліції, яким він видав належний ОСОБА_5 велосипед. Стверджував, що повністю визнає свою вину, щире розкаюється у вчиненому. Просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 правом на участь у судовому засіданні не скористався, через канцелярію суду надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, матеріальні збитки йому відшкодовані в повному обсязі шляхом повернення майна, просив обвинуваченого суворо не карати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів по кримінальному провадженню щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується посередньо за місцем проживання (а.п.62), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.60-61), раніше притягався до кримінальної відповідальності та засуджувався, в тому числі, за аналогічний злочин, звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту і не погашену судимість, повторно скоїв умисний злочин проти власності (а.п. 51-52, 55-57). Крім того, судом враховується досудову доповідь органу пробації, згідно з висновком якої, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, відсутність у потерпілого претензій матеріального характеру до обвинуваченого, оскільки викрадене майно йому повернуто у повному обсязі, а також з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 не подавався.
Під час досудового розслідування до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.01.2020 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. За відсутності клопотань учасників судового провадження щодо зміни чи скасування запобіжного заходу, суд вважає за необхідне обраний ОСОБА_3 запобіжний захід особисте зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили, в силу ст. 179 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 , у вигляді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: велосипед «Україна» з рамою синього кольору, який згідно з розпискою переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.п.28-29), - залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .
Матеріали кримінального провадження № 0000047 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/123/20 (провадження №1-кп/177/79/20).
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: