Справа № 191/82/20
Провадження № 1-кп/191/15/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні №0001812 від 17 грудня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровській області, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
-13.12.2005 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки;
-06.12.2006 Синельниківським міськрайонним судом
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст.70, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі. Приєднано невідбутий строк, до відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнена 29.11.2008 з Дніпродзержинської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
-13.08.2010 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнена 10.03.2011 з ВК Кіровоградської області по відбуттю строку покарання;
-21.11.2011 Синельниківським міськрайонним судом
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень;
14.06.2012 Синельниківським міськрайонним судом
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15- ч.2 ст. 190 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
28.11.2019 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 прийшла до місця мешкання своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою розпиття спиртних напоїв. В ході розпиття спиртних напоїв, ОСОБА_5 приєднав до музичних колонок належний йому мобільний телефон «Nокіа» 6300 в корпусі чорного кольору та увімкнув на ньому музику, після чого у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою і вона визначила мобільний телефон «Nокіа» 6300 об`єктом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_3 , приблизно о 20 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи умисно, з корисливих мотивів, під вигаданим приводом прослуховування музики на мобільному телефоні «Nokia» 6300 у присутності ОСОБА_5 та за його згодою, від`єднала вказаний мобільний телефон від музичних колонок та вийшла з приміщення будинку. Після чого, ОСОБА_5 підозрюючи про злочинний умисел ОСОБА_3 , не довіряючи їй, пішов вслід за останньою.
Далі, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майно, бажаючи довести свої злочинні дії направлені на заволодіння майном ОСОБА_5 , залишила територію вказаного домоволодіння, тим самим виконала всі дії, на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, але не довела до кінця свій злочинний умисел з причин, які не залежали від її волі, так як вийшовши за територію вказаного домоволодіння була затримана потерпілим ОСОБА_5 ..
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 , могла б спричинити потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до висновку товарознавчої експертизи №4243/19 від 24.12.2019, матеріальний збиток на суму 535 гривень 00 копійок.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, тобто, закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
03 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладена угода про примирення на таких умовах: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; в наступному не вчиняти кримінальних правопорушень; сторони погодили призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік із застосуванням ст.75, ст.76 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, який відповідно до ст.12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, та просить затвердити угоду, оскільки потерпілий примирився із обвинуваченою і будь-яких претензій до неї не має.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечує.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення нею нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_3 щиро розкаялась, що пом`якшує їй покарання, обставин, які б обтяжували покарання, не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винної, а також наявності обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку укладену між потерпілим і обвинуваченою угоду про примирення затвердити та призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 300,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь судового експерта.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Угоду, укладену 03 січня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , про примирення - затвердити.
Визнати винуватою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: мобільний телефон «Нокіа» 6300 у корпусі чорного кольору, вилучений в ході огляду місця події від 28 листопада 2019 року, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у м.Синельникове Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_9 , р/р: НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №4243/19 від 24 грудня 2019 року в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6,7 статті 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Суддя: ОСОБА_1