Справа № 473/5042/19
Номер провадження1-кп/473/105/2020
ВИРОК
іменем України
"16" січня 2020 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
потерпіла ОСОБА_5 ,
законний представник потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001874 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, українка, громадянка України, із професійно-технічною освітою, тимчасово не працює перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, якій не виповнилося три роки, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

27.11.2019 року близько 23:00 год., більш точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні будинку за власним місцем проживання, що розташований по АДРЕСА_2 в ході раптово виниклої сварки зі своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень своїй доньці.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 цілеспрямовано, стоячи навпроти ОСОБА_5 , умисно завдала рукою один удар в область правої щоки доньки, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у підщелепній ділянці справа. Після цього, за допомогою пальців рук почала здавлювати її шию. Припинивши свої дії приблизно через декілька хвилин, ОСОБА_4 , бажаючи продовження свого злочинного умислу, схопила руками ОСОБА_5 за волосся, звалила останню на підлогу та сівши зверху на доньку, знову почала за допомогою пальців рук здавлювати шию останньої, чим спричинила їй крововиливи в ділянці шиї, садна в ділянці шиї. Спричинені ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - визнала повністю, не оспорювала обставини, зазначені в обвинувальному акті. На підставі ст.63 Конституції України відмовилась давати покази.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_5 , надавши покази у присутності законного представника ОСОБА_6 , пояснила, що точно не пам`ятає дату коли це відбулося, вона прийшла із друзями ОСОБА_7 і ОСОБА_8 із тренування у ФОК «Водограй» до неї додому. Це не сподобалося її матері і та стала її сварити, мама кричала та сказала показати вміст сумки. Потім мати перегородила стільцем вхід в її кімнату і сказала, що вона нікуди не вийде. Мати хотіла її завалити, спершу це не вийшло. Вдруге мати звалила її на підлогу і почала душити та наносити їй тілесні ушкодження. Після того, що сталося, - вона провела ніч у дружини свого батька. А зараз знаходиться в Центрі соціального захисту дітей. Мати конфліктувала з нею і раніше, проте вона намагалася мовчати і уникати конфліктів. Зверталася за допомогою в поліцію, вони з матір`ю відвідували психолога. Вдома вона допомагала матері готувати їжу, прибирати, доглядати за молодшим братом. Вважає, що конфлікт стався через те, що вона сказала, що хоче працювати та поїде на заробітки, коли їй виповниться 18 років.
Клопотань про допит свідків сторони кримінального провадження не заявляли і на їх допиті не наполягали.
На підставі наданих стороною обвинувачення документів та висновку експертизи було встановлено наступне.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 було розпочато на підставі рапорту від 28.11.2019 року за №9583 про те, що відділом поліції отримано повідомлення працівника служби у справах дітей та заяву ОСОБА_5 від 28.11.2019 року, яка просить притягнути до відповідальності свою матір ОСОБА_4 , яка 27.11.2019 року близько 23 години спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді синців, подряпин, крововиливів в області шиї.
Факт спричинення потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, окрім її пояснень, підтверджено фактичними даними висновку судово-медичного експерта №439 від 02.12.2019 року, згідно із яким у потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були виявлені крововиливи в ділянці шиї, підщелепній ділянці справа, садна в ділянці шиї. Крововилив, садна виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, на що вказують розміри крововиливів, саден. Не виключається вірогідність утворення крововиливів, саден в час, вказаний постраждалою 27.11.2019 р. Спричинені ОСОБА_5 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В ході проведення слідчого експерименту (протокол слідчого експерименту із фото таблицями від 05.12.2019 року) потерпіла ОСОБА_5 розповіла та показала про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 в обвинувальному акті, затвердженому прокурором, відповідно до ст.66 КК України зазначено щире каяття обвинуваченої. Цю обставину просив врахувати прокурор і в судових дебатах.
Разом із тим зазначення стороною обвинувачення про те, що такою обставиною слід вважати щире каяття не відповідає встановленим судом обставинам та не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки щире каяття має бути засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнанні вини, характеризується щирим осудом цієї поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілим та прийнятті заходів по відшкодуванню шкоди. Таких заходів обвинуваченою фактично здійснено не було.
Як зазначає Верховний Суд в Постанові від 18 липня 2019 року (справа №201/17419/17, провадження №51-6802км18, джерело: http://reyestr.court.gov.ua/Review/83203574): «щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів. Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності».
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину дворічного віку сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачена на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно з характеристикою з попереднього місця роботи - зарекомендувала себе з позитивної сторони, згідно досудової доповіді органу пробації - виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високу небезпеку для суспільства; відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що злочин, який вчинила ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, вчинений нею вперше, суд, вважає, що її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів можливе у разі призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу.
Про застосування обмежувальних заходів, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, порядок і підстави застосування яких визначено ст.91-1 КК України, - сторони кримінального провадження клопотань не заявляли. Крім того, суд враховує те, що у застосуванні таких заходів немає потреби, оскільки із показів потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що після події, що сталося, - вона із своєю матір`ю ОСОБА_4 не проживає.
Цивільний позов потерпілою подано не було.
Заходи забезпечення кримінального провадження та стадії досудового слідства та судового розгляду провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувалися.
Речові докази, матеріальна шкода та судові витрати - відсутні.
Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1