Справа № 212/6587/18
У Х В А Л А

29 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001618 від 09.06.2018 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою, посилаючись на ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків сторони захисту, можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, за місцем проживання свідка ОСОБА_6 .

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів, при цьому враховує, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду від 05.03.2020 було продовжено строк тримання під вартою до 01.05.2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою. (п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України").

При вирішенні заявлених клопотань, суд враховує, відсутність міцних соціальних зв`язків, те що обвинувачений не працює, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не проживає за місцем реєстрації, не має реєстрації у місті Кривому Розі.

Також, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 на момент його затримання ніде не працював, що дає підстави вважати та свідчить про можливе переховування даної особи від суду. Також існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, які не допитані в судовому засіданні. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у інкримінованих злочинах, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Судом допитана свідок ОСОБА_6 , яка повідомила, що вона знайома із ОСОБА_4 з серпня 2018 року, проживає за адресою АДРЕСА_1 , час знайомства сказати не може, охарактеризувати обвинуваченого не може.

Суд критично відноситься до показів вказаного свідка, оскільки обвинуваченого було затримано 10 липня 2018 року, свідок не підтвердила належність житла, згоди інших співвласників не надала, підтверджень щодо можливості проживання за вказаною адресою обвинуваченого відсутні.

З вказаного, суд доходить висновку, що стороною захисту не надано належних доказів, які б вказували на можливість зміни запобіжного заходу, а тому, на даний час необхідно продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 197, 331, 369 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 25 червня 2020 року, включно.

Копію ухвали направити начальнику Криворізького слідчого ізолятору - для виконання.

Клопотання захисника залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1