Справа № 175/2003/20
Провадження № 1-кп/175/138/20
Вирок

Іменем України

25 червня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000563 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Хуст Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.249 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 28.04.2020 року маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, взявши заборонене знаряддя лову жилкову рибальську сітку, та гумовий човен, який на праві приватної власності належить йому, прибув на берег річки Оріль поблизу вул.Кленова у смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову жилкову рибальську сітку ОСОБА_4 , у той же день, тобто 28.04.2020, під час досудового розслідування більш точний час встановити не виявилось можливим, за допомогою гумового човна, вийшов на воду річки Оріль.

Відпливши від берегу на деяку відстань, у вказаний день, ОСОБА_4 , незаконно встановив у воді річки Оріль, заздалегідь заготовлене та принесене з собою заборонене знаряддя лову, а саме: жилкову рибальську сітку.

В подальшому, знаходячись у вказаному місті за допомогою гумового човна вийшов на воду річки Оріль поблизу вул. Кленова у смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, зняв встановлену ним жилкову рибальську сітку, в якій вже знаходились водні живі біоресурси. Однак цього дня в період часу з 18 год. 40 хв. до 19 год. 00 хв. співробітниками поліції проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 , в період весняно літньої заборони лову риби, виловив з р. Оріль (водойми загального користування) водні живі біоресурси, а саме: плітку - в кількості 52 одиниці.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, вилученні з природного середовища річки Оріль, поблизу вул. Кленова у смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області, тобто водних живих біоресурсів, ОСОБА_4 , порушено вимоги чинного законодавства України, а саме: ст. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року № 19, в яких визначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань…».

Тим самим, відповідно до додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, своїми умисними діями ОСОБА_4 , заподіяв істотну шкоду державі в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, розмір якої відповідно до розрахунку суми збитків головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , підтвердженого висновком судово-економічної експертизи №19/104-10/3-107 від 19.05.2020 складає 4420 гривень 00 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 28 квітня 2020 року мав намір виловити риби і за допомогою лодки поставив сітки. Просив врахувати його щире каяття.

Представник потерпілого надав заяву про розгляд справи без його участі, де просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду. Цивільний позов підтримує.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , та його умисні дії вірно кваліфіковані, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття і визнання вини.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, що він в силу ст.89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, те, що вину свою визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває.
Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65, 67 КК України, з урахуванням обставин справи і наслідків злочинів, вчинених обвинуваченим, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, визнання вини, з врахуванням думки органу обвинувачення, суд вважає необхідним призначити покарання у виді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , та попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Представником потерпілого Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області поданий цивільний позов про відшкодування 4420,00 грн., матеріальної шкоди, який просить стягнути з обвинуваченого.

Дослідивши обґрунтування позовних вимог суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню, оскільки позов визнаний обвинуваченим та відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана злочином, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України цивільний позов може бути заявлений особою, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням заподіяно майнової та моральної шкоди. Тобто такої шкоди, яка заподіяна безпосередньо злочинними діями підсудного. Суд вважає доведеним провину ОСОБА_4 , і його умисними діями заподіяно майнову шкоду Управлінню Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, а тому з обвинуваченого слід стягнути матеріальну шкоду у розмірі 4420,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученню за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого в тому числі частиною першою статей 248, 249 КК України.

Пунктом 4 ч.1 ст.96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, відповідно до положень ст. 100 КПК України, вилученні знаряддя лову у вигляді рибальської сітки, виловлену рибу: плітка у кількості 52 шт., гумовий човен підлягають спеціальній конфіскації.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.249 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді у виді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Цивільний позов представника потерпілого Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області задовольнити, та стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області (отримувач коштів: УК у Дніпр.р/смт.Обухівське/24062100, код ЄДРПОУ: 37976087, розрахунковий рахунок UA0004081 в банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації бюджету: 24062100) матеріальну шкоду у розмірі 4420,00 грн.
Речові докази по кримінальному провадженню №0000563, а саме: рибальська сітка, виловлену рибу: плітка у кількості 52 шт., гумовий човен конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-економічної експертизи (одержувач платежу: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/24060300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: (ІВАN): UA5004008; ; код класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження, призначення платежу: за експертизу № 19/104-10/3-107 від 19 травня 2020 року у розмірі 1307,60 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1