Справа № 157/1481/19
Провадження №1-кп/157/15/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2019 року за № 0000607 та 10 червня 2019 року за № 0000292, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не одружений, не працевлаштований, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 152 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 10 червня 2019 року близько 19 год., порушуючи вимоги ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997, ст. 30 Конституції України, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, умисно, протиправно, всупереч волі законного власника ОСОБА_9 , не отримавши її дозволу і за відсутності визначених для цього законом підстав, відкрито, застосувавши насильство, яке виразилось у виведенні потерпілої з рівноваги шляхом одночасної підніжки і поштовху, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, незаконно проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 , чим порушив права потерпілої на недоторканість житла.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 162 КК України.

Окрім того, ОСОБА_6 10 червня 2019 року близько 19 год. 01 хв., знаходячись в коридорі житлового будинку по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись раптово виниклим умислом на вчинення з ОСОБА_9 дій сексуального характеру, застосувавши насильство, шляхом одночасної підніжки і поштовху вивів потерпілу з рівноваги, а в подальшому поваливши останню на підлогу, за допомогою фізичної сили та ваги тіла, притиснувши її до підлоги, умисно наніс руками та ногами не менше восьми ударів по різних ділянках тіла потерпілої, чим заподіяв їй легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя, садна в ділянці правої нижньої кінцівки, синця в ділянці лівої нижньої кінцівки.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Він же 10 червня 2019 року близько 19 год. 10 хв., знаходячись в коридорі житлового будинку по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись раптово виниклим умислом на вчинення з колишньою дружиною ОСОБА_9 , дій сексуального характеру, застосувавши насильство, шляхом одночасної підніжки і поштовху вивів потерпілу з рівноваги, а в подальшому поваливши на підлогу, за допомогою фізичної сили та ваги тіла, притиснувши її до підлоги та нанісши руками та ногами не менше восьми ударів по різних ділянках тіла потерпілої, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження та подолавши фізичний опір, оголив потерпілу та себе, після чого умисно і без добровільної згоди останньої з використанням своїх геніталій вагінально проник в її тіло (зґвалтував).

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 152 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 24 грудня 2019 року близько 09 год., порушуючи вимоги ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997, ст. 30 Конституції України, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, умисно, протиправно, всупереч волі законного власника ОСОБА_9 , не отримавши її дозволу і за відсутності визначених для цього законом підстав, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, через пошкоджене вікно ванної кімнати незаконно проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 , чим порушив права потерпілої на недоторканість житла.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

Окрім того, ОСОБА_6 24 грудня 2019 року близько 09 год. 20 хв., знаходячись у кухні житлового будинку по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись раптово виниклим умислом на вчинення з ОСОБА_9 дій сексуального характеру, застосувавши насильство, шляхом одночасної підніжки і поштовху вивів потерпілу з рівноваги, а в подальшому, поваливши останню на підлогу, за допомогою фізичної сили та ваги тіла, притиснувши її до підлоги, після чого умисно, руками здавлював нижні кінцівки (стегна та гомілку) потерпілої, силою розвів її ноги, чим заподіяв останній, згідно з висновком судово-медичної експертизи, легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обох нижніх кінцівок.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Він же, 24 грудня 2019 року близько 09 год. 30 хв., знаходячись у кухонній кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись умислом на вчинення з колишньою дружиною ОСОБА_9 дій сексуального характеру, застосувавши насильство, шляхом одночасної підніжки і поштовху вивів потерпілу з рівноваги, поваливши її на підлогу, за допомогою фізичної сили та ваги тіла, притиснувши останню до підлоги, після цього умисно, руками здавлював нижні кінцівки (стегна та гомілку) потерпілої, силою розвів її ноги, чим подолав фізичний опір, в подальшому оголив потерпілу та себе і повторно, умисно, без добровільної згоди ОСОБА_9 , з використанням своїх геніталій вагінально проник в її тіло (зґвалтував).

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні 24 грудня 2019 року передбачених ч. 2 ст. 152 КК та ч. 1 ст. 162 КК України злочинів, а у вчиненні інших інкримінованих злочинів вини не визнав, та, неодноразово змінюючи протягом судового розгляду кримінального провадження показання, суду пояснив, що 10 червня 2019 року до будинку потерпілої ОСОБА_9 , яка є його колишньою дружиною, зайшов з її згоди без застосування насильства до потерпілої, та легких тілесних ушкоджень їй в цей день не наносив, не зґвалтував її, не проникав в її тіло і статевий акт в цей день завершений не був. 10 червня 2019 року у нього день народження, він прийшов до будинку ОСОБА_9 , в якому також проживають двоє їхніх дітей, приніс останнім поїсти (курку-гриль), квасу, з дозволу потерпілої зайшов до будинку, де між ним та нею відбувся за згодою останньої на кухні (щоб не бачили діти) статевий акт, вони роздягали одне одного, проте з фізіологічних причин статевий акт він не закінчив, хоча й їм ніхто не заважав. Через 5 чи 10 хвилин після цих подій ОСОБА_9 з незрозумілих причин почала кричати, подряпала його. 24 грудня 2019 року він приїхав біля 24 год. до будинку потерпілої, в будинок зайшов через двері, оскільки колишня дружина відкрила їх сама і впустила його, після чого зайшов до кімнати, де були діти, грався зі старшою дочкою, проте невдовзі прийшли працівники поліції, яких невідомо чому викликала потерпіла. Остання попросила в працівників поліції щоб вони його забрали з будинку, а тому він поїхав з поліцейськими, проте по дорозі вийшов та на прохання потерпілої, яка йому подзвонила, вернувся до будинку потерпілої. О 1 чи 2 год. ночі зайшов в будинок ОСОБА_9 , двері вона йому відкрила сама, проте в подальшому знову викликала поліцію. Вдруге приїхали ті ж самі працівники поліції, потерпіла відмовилася писати будь-які пояснення їм, а він пішов з будинку, та коли дійшов до центра, то ОСОБА_9 знову подзвонила, і він на її прохання вернувся до її будинку, де спав до ранку. Вранці вона показала йому розбите у ванні скло, а тому він пішов о 9 год. 15 хв. по гроші щоб вставити вікно. В цей день між ними відбувся статевий акт, в ході якого потерпіла через ейфорію подряпала йому плечі. Тілесних ушкоджень він ОСОБА_9 24 грудня 2019 року також не наносив. Після розірвання у 2015 році шлюбі він ще деякий час проживав з потерпілою спільно, неодноразово у неї ночував і між ними були статеві відносини. Обвинувачений у судовому засіданні просив вибачення в потерпілої, просив суворо його не карати, звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю у 3 роки, та не заперечив цивільний позов задовольнити на суму 10000 грн.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання про те, що 10 червня 2019 року біля 16 год. до її будинку прийшов колишній чоловік ОСОБА_6 , в якого у той день був день народження, і він знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Останній приніс курку-гриль, яку поклав на вулиці на столі, поки вона пішла в будинок щоб подивитися чи не проснулося двоє їхніх дітей. Згодом курку вона занесла дітям, дочка ОСОБА_10 попросила її зробити чаю, і вона знову зайшла в будинок, зачинивши за собою двері. ОСОБА_6 в цей час залишався на вулиці, спочатку він стояв, а потім присів на порозі біля дверей будинку, на невеликому порожку. Коли ж вона захотіла вийти з будинку на город, то обвинувачений почав їй перешкоджати, обурюватися з приводу того, що в нього день народження і він приніс горілки, а вона мовляв не хоче з ним поспілкуватися, штовхнув її однією рукою, а другою рукою припідняв її ногу, внаслідок чого вона впала на порозі на спину, вдарилася головою, та почав піднімати плаття, скидати з неї штани, намагаючись її зґвалтувати. Близько 15 хвилин ОСОБА_6 її штовхав, оскільки не міг зняти з неї штанів, повалився на неї і придушував її ліктем, так що однією рукою вона була нерухома, а другою рукою відпихалася від нього. Дочка Софія, яка, почувши шум, виглядала з кімнати, запитувала у нього, що він робить, та в цей же час на її телефон подзвонила сусідка ОСОБА_11 , і дочка ОСОБА_10 , піднявши трубку, повідомила останній про те, що тато б`є маму і просила щоб вона (сусідка) швиденько прийшла до них. Вона не давала добровільної згоди на те, щоб ОСОБА_6 проник до її житла, не давала згоди вступити з ним у статеві відносини, кричала обвинуваченому щоб він йшов з її будинку. Протягом подій, в ході яких обвинувачений намагався її зґвалтувати, вона весь час кликала на допомогу, і під час того як вони боролися ОСОБА_6 вдарив її по голові, придушував та зняв штани, він проник у її тіло. 10 червня 2019 року статевий акт, який тривав приблизно 2-3 хв. між ними, не був завершений, оскільки цьому перешкодила сусідка, яка зайшла до будинку і почала кричати щоб він зліз з неї (потерпілої), а тому обвинувачений злякався, одягнув майку, штани, забрав пакет, з яким прийшов, та побіг. Поведінка ОСОБА_6 в цей день, його жести, мова, яка була затяжною, ходьба свідчили про те, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Домовленості про статеві зносини між ними не було, конфлікт розпочався на порозі у середині будинку та внаслідок її спротиву і боротьби вони опинилася в коридорі біля сходів. Він спричинив їй тілесні ушкодження в цей день, на її ногах були синці. Вона стискала ноги, хотіла його відштовхнути від себе і хотіла видряпати йому очі, і казала відстати від неї, йти звідси, причому кричала це голосно, однак обвинувачений не звертав уваги на її спротив, кричав до неї образливими нецензурними словами щоб вона розставляла ноги. Після розірвання шлюбу вона не вступала з ним в статеві зносини та разом спільно вони не проживали. Вона просила обвинуваченого 10 червня 2019 року щоб він йшов додому, але той наголошував, що у нього день народження і він приніс дітям курку-гриль, а тому вона пішла на поступки і все ж таки взяла у нього курку та занесла дітям. Між ними мала місце домовленість про те, що останній може відвідувати дітей щопонеділка з 16 до 18 год., але оскільки ОСОБА_6 приходив п`яний, то вона до дітей не пускала його. 24 грудня 2019 року в нічний час її дочка ОСОБА_10 попросила включити мультики, оскільки в останньої болів зуб, а вона прилягла, як раптом почула крик дитини і при вході в дитячу кімнату побачила обвинуваченого. Також проснулася менша дочка ОСОБА_12 . Оглянувши будинок, вона виявила, що у ванній кімнаті розбите скло у вікні, яке закривалося на защіпку, та банки з консервацію, які тут же зберігалися, і поки ОСОБА_6 грався з дітьми, вона викликала поліцію. Працівників поліції, які приїхали, вона попросила забрати колишнього чоловіка, і останній поїхав з ними. Двері ванної кімнати вона зачинила на ключ. Згодом вона відкрила двері у ванну кімнату і знову побачила, що обвинувачений лізе через вікно, а тому закрила двері, проте ОСОБА_6 почав гримати і вибивати двері, у зв`язку з чим вона вдруге викликала працівників поліції, які приїхали швидко, а ОСОБА_6 виліз з будинку назад через вікно. Під час її допиту поліцейськими, які приїхали на виклик, обвинувачений почав вимагати у них повернути йому мобільний телефон, на що вона повідомила йому про те, що телефон знаходиться у неї, оскільки той загубив його у ванній кімнаті як розбив вікно. Вранці о 9 годині вона відкрила у ванну кімнату двері, як її раптово штовхнув ОСОБА_6 зі словами, що він доробить те, що не доробив, те, що ОСОБА_11 не дала йому доробити, схопив її за волосся однією рукою, а другою рукою почав знімати колготи і плаття, що на ній були, і зґвалтував її, статевий акт тривав близько однієї хвилини, події відбувалися у кухні, вона в положенні лежачи кликала на допомогу, її дочка ОСОБА_10 , почувши крики, прийшла на кухню і почала запитувати в обвинуваченого, що той робить. Під час вчинення зґвалтування обвинувачений розставляв їй ноги, хапав за волосся, чим спричинив їй тілесні ушкодження. Перший раз 24 грудня 2019 року він проник до її будинку через вікно ванної кімнати близько 22 години, від нього було чути запах перегару та сигарет, вікно у ванній знаходиться високо від землі, проте обвинувачений скористався дерев`яним дрючком, який знаходився неподалік будинку зі сторони ванної кімнати біля крана на вулиці. Після першого проникнення до будинку 24 грудня 2019 року працівники поліції забрали обвинуваченого, проте через 40 хвилин він знову повернувся до її будинку і проник вдруге через вікно ванної кімнати, почав стукати у двері, а тому вона вдруге викликала поліцейських, і на час їхнього приїзду його вже не було. Внаслідок дій обвинуваченого дочка ОСОБА_10 через побачене отримала психологічну травму, потребує лікування, їй також спричинено моральну шкоду внаслідок злочинних дій колишнього чоловіка, у зв`язку з чим вона підтримує пред`явлений нею цивільний позов і просить стягнути з останнього з урахування її та дитини душевних страждань 50000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Також потерпіла просила призначити обвинуваченому суворе покарання, зокрема 10 років позбавлення волі за вчинення зґвалтування щодо неї та 1 рік позбавлення волі за незаконне проникнення до її помешкання.

З договору дарування від 24 лютого 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Камінь-Каширської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 , та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3305023 від 8 квітня 2004 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 .

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , копії рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 квітня 2015 року вбачається, що обвинувачений та потерпіла є колишнім подружжям, їх шлюб розірвано, від шлюбу у них є двоє малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Окрім показань потерпілої, вищенаведених доказів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні 10 червня 2019 року злочинів, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 липня 2019 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила про те, що 10 червня 2019 року близько 19 год. ОСОБА_6 , з метою зґвалтування, застосувавши насильство, незаконно проник до її житлового будинку по АДРЕСА_2 , і тим самим порушив її право на недоторканість житла.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 липня 2019 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, заявила, що 10 червня 2019 року близько 19 год. ОСОБА_6 , з метою зґвалтування, незаконно проник до її житлового будинку, що по АДРЕСА_2 , а в подальшому умисно застосувавши насильство з метою подолання її опору для безперешкодного вчинення дій сексуального характеру, наніс удари кулаками рук по різних ділянках тіла останньої, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя і правої нижньої кінцівки, синця в ділянці лівої нижньої кінцівки.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10 червня 2019 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила про те, що 10 червня 2019 року близько 20 год. ОСОБА_6 , знаходячись у житловому будинку по АДРЕСА_2 , із застосуванням насильства зґвалтував її, при цьому душив та завдавав удари ногами.

З рапорту за підписом старшого інспектора-чергового ОСОБА_14 вбачається, що 10 червня 2019 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_9 повідомила про те, що під час дії термінового заборонного припису відносно її колишнього чоловіка, останній наніс їй тілесні ушкодження та зґвалтував, при цьому у житловому будинку були присутні дві дочки.

Згідно з терміновим заборонними приписом стосовно кривдника від 6 червня 2019 року, ОСОБА_6 у зв`язку з вчиненням домашнього насильства було заборонено входити та перебувати в місці проживання потерпілої, в будь-який спосіб контактувати з нею протягом 10 діб з 6 червня 2019 року до 16 червня 2019 року.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 10 червня 2019 року з фототаблицями до нього, під час огляду місця події було оглянуто житловий будинок по АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпіла, та виявлено у коридорі шнурівку темного кольору з хрестиком зображенням розп`яття, а також на паперовому ящику штани та білого кольору труси потерпілої, і пластикову пляшку з запахом схожої на квас рідини.

З показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 вбачається, що потерпіла є її сусідкою. Влітку, точного часу не пригадує, вона йшла у магазин та почула з будинку потерпілої крики, мовляв не чіпай, не чіпай, але не хотіла влазити у сімейну сварку і пішла далі до магазину. Невдовзі вона подзвонила до потерпілої на мобільний телефон, і дочка останньої повідомила, що дзвонила до неї, але вона не брала трубки, та повідомила про те, що тато б`є маму, і щоб вона прибігла до них. Прибігши до будинку ОСОБА_9 , вона побачила, що вхідні двері були відчинені, а коли зайшла до будинку, то потерпіла лежала в коридорі на підлозі з розставленими ногами, а обвинувачений лежав повністю оголений на останній, потерпіла кричала щоб він зліз з неї, відстав від неї, і дочка ОСОБА_10 на це все дивилася. Вона зробила ОСОБА_6 зауваження, стріпонула його, і він злякався та, вставши, побіг. Дитину від побаченого трусило, вона на силу її заспокоїла. Чи знаходився обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння їй не відомо.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 38 від 11.06.2019, під час проведення судово-медичної експертизи в ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя, садна в ділянці правої нижньої кінцівки, синця в ділянці лівої нижньої кінцівки. Дані тілесні ушкодження утворились: садна в ділянці обличчя і правої нижньої кінцівки від дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею останніх, мінімальною кількістю контактів не менше семи; синець в ділянці лівої нижньої кінцівки від дії тупого предмету (предметів) без відображення контактуючої поверхні останнього (останніх), мінімальною кількістю контактів не менше одного. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, не виключається, що вони могли утворитись в час та при обставинах вказаних в ухвалі та самою під експертною, від дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею останнього (останніх), мінімальною кількістю чотирьох контактуючих дій. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, не виключається, що вони могли утворитись в час та при обстановках вказаних в постанові та самою підекспертною. Судово-медичних даних що вищевказані ушкодження утворились при падінні з висоти власного росту немає. Виявлені тілесні ушкодження в ОСОБА_9 у вигляді саден в ділянці обличчя, садна в ділянці правої нижньої кінцівки, синця в ділянці лівої нижньої кінцівки, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 11 липня 2019 року, під час його проведення потерпіла ОСОБА_9 вказала де вона знаходилась на городі 10 червня 2019 року коли прийшов ОСОБА_6 , показала яким чином вона стала перед вхідними дверима будинку, коли хотіла вийти на вулицю, продемонструвала яким чином ОСОБА_6 застосувавши фізичну силу повалив її на підлогу і незаконно проник у її житло, показала де саме в коридорі її житлового будинку зґвалтував її ОСОБА_6 , та показала де у кімнаті будинку знаходились її малолітні діти.

Згідно з постановою про визнання і приєднання до справи речових доказів від 11 червня 2019 року визнано та приєднано до кримінального провадження шнурівку з хрестиком, жіночі штани, жіночу білизну, змив речовини бурого кольору.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні 24 грудня 2019 року злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 152 та ч. 1 ст. 125 КК України, окрім показань потерпілої та його визнавальних показань щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 152 КК України підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 24 грудня 2019 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила, що 24 грудня 2019 року близько 10 год. в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 , колишній чоловік ОСОБА_6 зґвалтував її (потерпілу) природним способом, при цьому смикав за волосся, наніс один удар рукою по голові.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14 лютого 2020 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила, що 24 грудня 2019 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у ванній кімнаті її житлового будинку, застосувавши насильство, шляхом одночасної підніжки і поштовху вивів її (потерпілу) з рівноваги, а в подальшому, поваливши її на підлогу, за допомогою фізичної сили та ваги тіла, притиснув до підлоги, після чого умисно здавлював обома руками її нижні кінцівки, а також наніс один умисний удар кулаком руки в голову, чим заподіяв тілесні ушкодження; під час проникнення до будинку було розбито вікно, банки з консервацією, пошкоджено стіни та покриття на підлозі, чим спричинено майнову шкоду; при вчиненні щодо неї злочину ОСОБА_6 застосовував фізичне насильство, шарпав її руками за волосся.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14 лютого 2020 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила, що 24 грудня 2019 року близько 00 год. 30 хв., 02 год. 30 хв. та 09 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, протиправно, всупереч її волі, не отримавши її дозволу і за відсутності визначених для цього законом підстав, пошкодивши вікно ванної кімнати, на протязі вказаного в заяві часового проміжку, проникав до житлового будинку тричі.

З показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_16 вбачається, що, знаходячись у добовому наряді з поліцейським ОСОБА_17 , йому прийшло десь о 23 год. повідомлення від потерпілої про те, що колишній чоловік проник до будинку по АДРЕСА_1 . Прибувши на місце події, в будинку було виявлено розбите у ванній кімнаті скло у вікні, банки, що знаходилися під вікном. Обвинувачений на запитання навіщо розбив вікно, пояснив, що хотів погратися зі своїми дітьми, був у збудженому стані, на зауваження не реагував. Заявниця ОСОБА_9 скаржилася на те, що колишній чоловік ОСОБА_6 не хоче залишати її будинок, заважає відпочивати. ОСОБА_6 після першого виклику поліції поїхав з ними, вони вивезли його за межі міста Каменя-Каширського в сторону села Грудки. Біля 1-2 год. за повідомленням вони знову з ОСОБА_17 прибули до будинку потерпілої по вулиці Коніщука, обвинуваченого вже на той час не було, він ( ОСОБА_16 ) допитував заявницю, а через деякий час прийшов обвинувачений, який не пояснював причини повернення до будинку потерпілої, і відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення. В ході опитування потерпіла їм повідомила, що нею у ванній кімнаті під вікном було знайдено належний ОСОБА_6 мобільний телефон. По зовнішньому вигляду, на його думку, обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з показань в судовому засіданні свідка ОСОБА_17 , 24 грудня 2019 року він заступив на чергування спільно з поліцейським ОСОБА_16 , біля 24 години прийшло повідомлення на планшет про те, що в будинку по вул. Коніщука в м. Камені-Каширському відбувається конфлікт. Прибувши на місце події, потерпіла показала побиті у ванній кімнаті банки з консервацією та побите скло у вікні, в будинку були діти, обвинувачений з ними грався. З ОСОБА_6 він і напарник провели профілактичну бесіду, підвезли його за місто. Потерпіла в той час казала їм, що ОСОБА_6 не наносив їй тілесних ушкоджень, проте просила щоб вони його забрали і щоб він більше не приходив до її будинку. Вікно у ванній кімнаті знаходилося від землі досить таки високо. Десь через дві години знову надійшло повідомлення на планшет про те, що колишній чоловік заліз до будинку потерпілої через побите вікно, і коли вони прибули на місце події, то обвинуваченого вже не було. Пройшовшись у дворі будинку, ОСОБА_6 виявили у сараї. Відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушенні за ст. 173 КпАП України і він залишив будинок потерпілої. Остання надала їм мобільний телефон ОСОБА_6 , пояснивши, що той загубив його у ванній кімнаті під час проникнення до її помешкання. Виходячи з зовнішнього вигляду обвинуваченого на той час, він не може сказати чи був той у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з рапортом старшого інспектора-чергового ОСОБА_18 від 24.12.2019 № 4829, потерпіла ОСОБА_9 24 грудня 2019 року о 2 год. 37 хв. повідомила до поліції про те, що колишній чоловік ОСОБА_6 проник до її помешкання шляхом пошкодження вікна, в будинку знаходяться двоє неповнолітніх дітей.

З рапорту старшого інспектора-чергового ОСОБА_18 від 24.12.2019 № 4834 вбачається, що 24 грудня 2019 року о 9 год. 58 хв. заявниця ОСОБА_9 повідомила до поліції про те, що колишній чоловік ОСОБА_6 3 хвилини тому її зґвалтував, застосувавши при цьому фізичну силу, після чого втік.

Як вбачається з рапорту за підписом старшого інспектора-чергового ОСОБА_18 від 24.12.2019 року № 4827, 24.12.2019 року потерпіла ОСОБА_9 о 00 год. 54 хв. повідомила до поліції по телефону, що колишній чоловік ОСОБА_6 проник в її помешкання шляхом пошкодження вікна і в будинку знаходиться двоє дітей

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 163 від 30.12.2019, під час проведення судово-медичної експертизи в ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці обох нижніх кінцівок; в ділянці статевих органів будь-яких тілесних ушкоджень (подряпин, ран, саден, тощо) не виявлено. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею останнього (останніх), мінімальною кількістю чотирьох контактуючих дій. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, не виключається, що вони могли утворитись в час та при обстановках вказаних в постанові та самою під експертною. Судово-медичних даних що вищевказані ушкодження утворились при падінні з висоти власного росту немає. Виявлені тілесні ушкодження в ОСОБА_9 у вигляді синців в ділянці обох нижніх кінцівок, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно з протоколом огляду місця події від 24 грудня 2019 року з фототаблицями до нього, під час огляду житлового будинку потерпілої ОСОБА_9 було виявлено на підлозі на відстані 100 см від дверей, що ведуть у ванну кімнату, жіночі труси, а на відстані 70 см від них жіночі колготи, у дверях у ванну кімнату наявний замок з ключами, в самій ванній кімнаті є вікно, на підлозі знаходяться розбиті банки з консервацією, при огляді будинку зовні зі сторони ванни виявлено розбите вікно, приставлений до стіни дерев`яний щит, біля нього сліди взуття, на ґрунті під вікном - фрагменти розбитого склад та дерев`яного обрізка.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису на DVD-R диску, на якому міститься інформація з боді-камери поліцейського про події 24.12.2019, та протоколу огляду предметів від 25 лютого 2020 року вбачається, що працівники поліції дійсно у цей день прибули до житлового будинку потерпілої ОСОБА_9 , остання пояснювала їм, що колишній чоловік ОСОБА_6 проник до її будинку через розбите ним у ванній кімнаті скло вікна, розбудив дітей, заважає їй відпочивати, при цьому в будинку також знаходився обвинувачений ОСОБА_6 , який ображав потерпілу.

У відповідності до постанови слідчого від 25 лютого 2020 року, зазначений DVD-R диску був визнаний речовим доказом.

Згідно з постановами слідчого про визнання речей речовими доказами та їх передачу на зберігання від 24 грудня 2019 року, речовими доказами були визнані жіночі труси і колготки, а також фрагмент дерев`яного обрізка, що виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події - житлового будинку по АДРЕСА_2 , та були визнані речовими доказами видана добровільно потерпілою жіноча сукня, в якій остання була одягнена на момент вчинення щодо неї 24.12.2019 злочину, телефон марки «Редмі» та чоловічі труси, вилучені в обвинуваченого під час особистого обшуку при затриманні.

У відповідності до протоколу отримання зразків для експертизи від 30 грудня 2019 року, у потерпілої за участю спеціаліста - сестри медичної приймального відділення КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» ОСОБА_19 взято зразки крові з вени потерпілої для проведення імунологічної та цитологічної експертизи, відібрані зразки були належним чином опечатані.

Згідно з протоколом отримання зразків для експертизи від 24 грудня 2019 року, за участю спеціаліста криміналіста ОСОБА_20 у потерпілої ОСОБА_9 було відібрано для експертизи зразки слюни, зрізи з нігтів правої та лівої рук, і поміщено до конвертів та опечатано.

Як вбачається з протоколу отримання зразків для експертизи від 26 грудня 2019 року у ОСОБА_6 було відібрано за участю спеціаліста - сестри медичної приймального відділення КНП «Кмінь-Каширська ЦРЛ» ОСОБА_19 для проведення імунологічної та цитологічної експертизи зразки крові з вени, колбу з кров`ю поміщено до спецпакета та опечатано.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 9 від 28.02.2020, кров обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься до групи АВ (IV) ізосерологічної системи АВО; кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО; при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук (об.1,2) потерпілої ОСОБА_9 в піднігтьовому вмісті її лівої руки (об.2) знайдено кров людини та виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Статеву приналежність крові не встановлено через недостатню кількість клітинних елементів крові в препаратах; таким чином, враховуючи обставини справи, групи крові потерпілої ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_6 та отримані результати досліджень можна зробити висновок, що виявлена в піднігтьовому вмісті лівої руки (об.2) потерпілої ОСОБА_9 кров, походить від особи, кров якої містить антигени А і В ізосерологічної системи АВО або від змішування крові осіб з будь якою комбінацією антигенів А і В в крові, що не виключає походження виявленої крові від обвинуваченого ОСОБА_6 , якщо на момент скоєння злочину у нього були пошкодження, що супроводжувалося зовнішньою кровотечею.

З протоколу отримання зразків для експертизи від 24.12.2019 вбачається, що у ОСОБА_6 за участю судово-медичного експерта ОСОБА_21 було відібрано відповідні мазки зі статевих органів, які в подальшому належним чином опечатані.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 11 від 28.02.2020, з висновку експерта № 9 від 28.02.2020 експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної цитології Волинського ОБСМЕ відомо, що кров ОСОБА_6 відноситься до групи AB(IV) ізосерологічної системи АВО; кров потерпілої ОСОБА_9 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи «АВО». При судово-цитологічному дослідженні мазків-відбитків з головки (об.1), мазків-відбитків з кореня (об.2), тампона-змива з головки (об.3), тампона-змива з кореня (об.4) статевого члена обвинуваченого ОСОБА_6 в мазку-відбитку (об.1) та тампоні-змиві (об.3) з головки статевого члена ОСОБА_6 знайдено поодинокі глікогенвмісні епітеліальні клітини при серологічному дослідженні яких виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО. Статеву приналежність вищевказаних клітин не встановлено через їх непридатність та недостатню кількість для цитологічного обліку. Враховуючи групи крові потерпілої ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини справи та отримані результати досліджень можна зробити висновок, що знайдені в об. 1,3 епітеліальні клітини походять від особи, кров якої містить антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає їх походження від потерпілої ОСОБА_9 . Стверджувати про вагінальне походження знайдених глікогенвмісних клітин епітелію не представляється можливим через недостатність морфологічних та цитохімічних ознак виявлених при дослідженні. При судово-цитологічному дослідженні трусів ОСОБА_6 знайдено сперму (об.6,7) та кров людини (об.8), в яких виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати, групу крові ОСОБА_6 можна зробити висновок, що кров та сперма виявлені на його трусах можуть походити від особи, кров якої містить антигени А і В, в тому числі і від самого ОСОБА_6 .

Вищенаведені досліджені в судовому засіданні докази є достатньо вагомими, належними та допустимими, узгоджуються між собою, взаємодоповнюють одне одного і у своїй сукупності свідчать про винуватість ОСОБА_6 у незаконному проникненні 10 червня 2019 року із застосуванням насильства до житла потерпілої ОСОБА_9 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, у незаконному проникненні до житла останньої 24 грудня 2019 року, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, а також у заподіянні потерпілій 10 червня 2019 року та 24 грудня 2019 року умисних легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, тобто у зґвалтуванні 10 червня 2019 року ОСОБА_9 , вчиненому щодо колишнього подружжя, та у зґвалтуванні потерпілої 24 грудня 2019 року, вчиненому повторно і щодо колишнього подружжя.

У суду відсутні підстави вважати неправдивими показання потерпілої ОСОБА_9 , оскільки вони є послідовними, узгоджуються з показаннями свідків, а також з іншими вищезазначеними доказами. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 188 від 24.09.2019 ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу, з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей і емоційного стану ОСОБА_9 здатна правильно сприймати важливі по справі обставини і давати відповідні показання. У неї не виявлено таких індивідуальних особливостей (надміру) навіюваності, паталогічної схильності та фантазування, порушень сприйняття чи пам`яті, які б могли завадити їй давати об`єктивні показання щодо важливих по справі обставин.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що потерпіла добровільно впустила його до свого помешкання 10 червня 2019 року, і він зґвалтування щодо неї не вчиняв в цей день, а також і в тій частині, що він не завдавав потерпілій тілесних ушкоджень, суд вважає неправдивими, суперечливими і розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

На думку суду, сторона обвинувачення за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів довела, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити встановлені судом факти, і довела винуватість ОСОБА_6 у вчинені злочинів, що ставляться йому у вину.

Показання свідка ОСОБА_22 в судовому засіданні про те, що її син ОСОБА_6 після розлучення продовжував проживати з потерпілої, неодноразово ночував в останньої, не свідчать про невинуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_6 покарання, суд враховує тяжкість вчинених злочинів, а саме те, що два із вчинених ним злочинів, які передбачені ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 125 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, один, що передбачений ч. 2 ст. 162 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 152 КК України, - до категорії тяжких злочинів.

Враховує суд і дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, працював по найму, по місцю проживання характеризується посередньо.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 31 від 16.01.2020 в період скоєння інкримінованих протиправних дій ОСОБА_6 не страждав на хронічне психічне захворювання, недоумство чи тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, виявляв ознаки залишкових явищ важкої черепно-мозкової травми без суттєвих розладів психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Як вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи № 115 від 19.08.2019 у ОСОБА_6 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення 10 червня 2019 року інкримінованих йому злочинів і виявляються в даний час ознаки органічного емоційного лабільного розладу в ст.нестійкої компенсації. Однак ступінь змін зі сторони психіки не така, що позбавляло чи позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Примінення примусових заходів медичного характеру він не потребує, ОСОБА_6 не страждає хронічним алкоголізмом та не потребує примусового лікування.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Щире каяття у вчиненні злочину, про що зазначав у судовому засіданні захисник ОСОБА_7 , полягає у визнанні винним своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності понести покарання за вчинене, однак судом під час розгляду справи зазначених обставин не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання за вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, є вчинення злочину у присутності дитини та щодо колишнього подружжя. За вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, - вчинення злочину у присутності дитини. Як вбачається з показань потерпілої та свідка ОСОБА_15 , очевидцем злочину була дочка обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_10 , яка через побачене злякалася, плакала, і свідок її з труднощами заспокоювала.

У матеріалах кримінального провадження відсутні достатні, належні та достовірні докази, які б беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованих йому злочинів перебував у стані алкогольного сп`яніння. Наданні консультативні висновки спеціалістів від 10 червня 2019 року та 24 грудня 2019 року, згідно з якими ОСОБА_6 10 червня 2019 та 24 грудня 2019 року знаходився у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на відсутність у них конкретного часу проведення таких досліджень, не можуть бути належними доказами вчинення обвинувачених злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу винного, обставини, що обтяжують покарання, часткове визнання обвинуваченим своєї вини і те, що він просив вибачення, а також думку потерпілої, яка наполягала на суворому покарання винного, і конкретні вищенаведені обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому належить призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 2 ст. 152 КК України у виді позбавленні волі на строк 6 років, за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком двісті годин, та остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавленні волі строком на 6 років.

На думку суду, таке покарання, що не є мінімальним, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім як для виправлення обвинуваченого, так і запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

З огляду на вищенаведені обставини та з урахуванням висновків, що зроблені представниками органу пробації на підставі даних про особу обвинуваченого та способу його життя, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України, про що просили в судовому засіданні обвинувачений та його захисники.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно зі ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних, душевних страждань, яких зазнала потерпіла внаслідок вчинення обвинуваченим злочинів, очевидцем яких стала її малолітня дитина, ступінь вини обвинуваченого, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і порушення способу життя потерпілої у зв`язку, зокрема, з розслідуванням кримінального провадження, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним цивільний позов потерпілої задовольнити частково на суму 30000 гривень.

Цивільним позивачем ОСОБА_9 доказів, які б свідчили про те, що моральна шкода заподіяна їй в більшому розмірі, не надано, а тому й немає підстав для стягнення цієї шкоди у визначеній нею сумі.

На підставі ч. 1 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню понесені потерпілою ОСОБА_9 витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого у кримінальному провадженні (адвокат ОСОБА_23 ) у сумі 1500 гривень, розмір яких підтверджено розрахунком наданих послуг з зазначенням обсягу наданої правової допомоги та затраченим часом від 21 квітня 2020 року і квитанціями до прибуткового касового ордера від 21 квітня 2020 року на суму 500 грн. та від 28 жовтня 2019 року на суму 1000 грн.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: шнурівку з хрестиком, змив речовини бурого кольору, вилучені під час проведення 10 червня 2019 року огляду місця події, що передані на відповідальне зберігання до камери схову Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області необхідно знищити, поміщені до спецпакета № 0008403 жіночі штани та жіноча нижня білизна, вилучені під час зазначеного огляду місця події, що передані на відповідальне зберігання згідно з квитанцією № 109044 від 10 червня 2019 року до камери схову Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, жіночі труси та колготи, що були вилучені під час огляду місця події 24 грудня 2019 року, а також надану потерпілою добровільно сукню, в якій вона була одягнена на момент вчинення щодо неї злочину 24.12.2019, з урахування думки потерпілої, а також фрагмент дерев`яного обрізку, що був вилучений під час цього ж огляду місця події, що передані на відповідальне зберігання згідно з квитанцією № 109078 від 24.12.2019 до камери схову Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, належить знищити; телефон марки «Редмі» ІМЕІ НОМЕР_2 , поміщений до спецпакета № 4319568, та чоловічі труси, що були вилучені в обвинуваченого ОСОБА_6 та поміщені на зберігання, згідно з квитанцією № 109098 від 24.12.2019 до камери схову речових доказів Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, належить повернути останньому.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою закінчується 17 травня 2020 року. Беручи до уваги наявність ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, ризику продовження ним злочинної діяльності, переховування останнього від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного, зокрема, за вчинення тяжкого злочину, суд дійшов висновку, що строк тримання ОСОБА_6 під вартою належить продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 152 КК України, і призначити йому покарання за вчинення цих злочинів:

за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;

за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 162 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 152 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_6 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня затримання, тобто з 24 грудня 2019 року, зарахувавши у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 24 грудня 2019 року по день набрання вироком законної сили включно, відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 30000 (тридцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

Речові докази: шнурівку з хрестиком, змив речовини бурого кольору, жіночі штани та жіночу нижню білизну, жіночі труси та колготи, сукню, фрагмент дерев`яного обрізку, знищити; телефон марки «Редмі» ІМЕІ НОМЕР_2 , поміщений до спецпакета № 4319568, та чоловічі труси, повернути ОСОБА_6 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 продовжити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1